Справа №
22-1157 2007 рік                                                      Головуючий
Н.Г. Доповідач: Бєлка В.Ю.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 квітня 2007 року                                                                               м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів:                                                    Бондар
О.В.

ОнищенкоЕ.А. При секретарі: Винник І.С. Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідачів ОСОБА_4на рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про усунення перешкод у здійсненні права власності та за позовом третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги Запорізької міської ради до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У квітня 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про усунення перешкод у здійсненні права власності,
зобов'язавши відповідачів провести наступні дії : знести самовільно побудовані
вантажопідйомник та приямок,
які є добудовами до належного відповідачам підвалу в приміщенні 111 будівлі
А-2  АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 4 червня 2002 року він є власником 39/100 частин об'єкту
нерухомості в приміщенні, розташованого за адресою АДРЕСА_1

Співвласниками вказаних складських приміщень є
відповідачі по справі, які самовільно без його дозволу та відповідних установ,
навпроти входу, в приміщення його складу розмістили вантажопідйомник та
приямок, чим перешкоджають нормальному функціонуванню належного йому
приміщення.

У липні 2006 року Запорізька міська рада подала до суду
позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3. про забов'язання відповідачів звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 49.87 кв.м. по пров. Млинового - вул..
Жуковського в м. Запоріжжя, повернувши її власнику - Запорізькій міській ради,
шляхом демонтування всіх

самовільно встановлених споруд.

У ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнив свої вимоги і
просив суд усунути перешкоди, що чиняться ОСОБА_2, ОСОБА_3. у здійсненні його
права власності 39/100 частини нерухомості розташованої за адресою АДРЕСА_2
Зобов'язати відповідачів знести та демонтувати вищевказані самовільно
встановлені споруди. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15
листопада 2006 року позов ОСОБА_1задоволено частково.

2

Позов Запорізької міської ради
задоволено.

Усунені
перешкоди, що чиняться ОСОБА_2., ОСОБА_3. у здійсненні права власності ОСОБА_1
39/100 частини нерухомості, розташованої за адресою АДРЕСА_2

Зобов'язвано
ОСОБА_2., ОСОБА_3. звільнити самовільну зайняту земельну ділянку загальною
площею 49,87 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, шляхом знесення та
демонтування самовільно встановлених споруд до належного відповідачам відвалу,
розташованого за адресою АДРЕСА_2, а саме оголовка шахти вантажопідйомника,
захищення приямку, навісу, перекрити приямок та завантажувальну шахту у
відповідності до вимог Правил техніки безпеки, повернувши зазначену земельну
ділянку її власнику Запорізькій міській раді.

Стягнуто з
ОСОБА_2., ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1судові витрати у сумі 1862 гр. 82 коп.

У апеляційній
скарзі представник відповідачів ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено
з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1відмовити,
а провадження по справі в частині позову Запорізької міської ради закрити.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та
матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1районний суд виходив з того, що спірні об'єкти є самовільно
побудованими відповідачами, їх наявність вносить перешкоди позивачеві у
здійснення прав власника. Задовольняючи позов Запорізької міської ради, суд
виходив з того, що нею пред'явлено позов, як третьою особою, яка заявляє
самостійні вимоги і відповідачі не мають документів, які б підтверджували право
користування земельною ділянкою, не сплачуючи земельний податок або орендну
плату самовільно займають земельну ділянку, чим порушують чинне законодавство.

Однак погодитись
з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Судова колегія
вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому
суд апеляційної інстанції на підставі пп. З і 4 ст. 309 ЦПК України рішення
суду скасовує, ухвалює нове рішення із наступних підстав.

Судом апеляційної
інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі -продажу від 4 червня
2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_1. є власником 39/100 частин об'єкту нерухомості в
приміщенні V: склад № 2 площею 40, 4 кв.м., склад № 3, площею 4,8
кв.м., коридор № 1, площею 4,1 кв.м. - нежилою площею 49,3 кв.м., розташованого
за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до
договору купівлі-продажу від 30 серпня 2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3.,
посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу є
власниками у рівних частках приміщення 111 підвала літ А-2, цегляне, нежилою
площею 204,5 кв.м., що знаходиться вАДРЕСА_1

Матеріалами
справи підтверджується, що спірні об'єкти, які у рішенні зазначені, як самовільно
забудованими відповідачами, на час укладання договору купівлі-продажу вже
існували, тобто збудовані не відповідачами і були, як допоміжні для
використання придбаного ними підвалу.

Проти вказаних обставин не заперечував І представник
позивача у засіданні апеляційної інстанції, посилаючись на те, що вказані до
поміщення прибудови заважають

3

належним
чином використовувати частину об'єкту яка належить позивачу на праві власності.

У засіданні апеляційної інстанції представник
відповідачів зазначав, що спірні об'єкти входили до договору купівлі-продажу і
власниками них є відповідачі, чому їх не було зазначено у самому договорі
пояснити не міг, не можливо встановити зазначене і у ході розгляду справи.

Таким чином у ході розгляду спірного питання колегія
виходить з того, що чи є власниками спірних прибудов відповідачі, чи не є,
незрозумілим є одне, чому зазначені об'єкти є самовільними забудовами саме
відповідачами і чому саме на них суд поклав обов'язок їх демонтування.

Виходячи з наведеного у засіданні апеляційної інстанції
встановлено, що висновок суду першої інстанції, що спірні прибудови є
самовільними і вчинені саме відповідачами не відповідає дійсним обставинам,
доказів того що ОСОБА_2 та ОСОБА_3. у разі законних підстав для задоволення
вимог ОСОБА_1чиняться саме ними у матеріалах справи відсутні, а тому даному
випадку не може бути покладено обов'язок про їх демонтування.

Щодо позову Запорізької міської ради до ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, колегія вважає,
що провадження по зазначеному позову слід закрити, оскільки його провадження
підвідомче господарському суду виходячи з наступного.

Позивачем по даному позову є Запорізька міська рада з
самостійними вимогами, відповідачами ж є не фізичні особи, а особи які
здійснюють підприємницьку діяльність, тому і спір відповідно до
господарсько-процесуального кодексу підвідомчий господарському суду.

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що рішення
районного суду підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1і закриттям
провадження по справі за позовом Запорізької міської ради.

Керуючись ст. ст. п. 2 ст. 307, пп. З і 4 ст. 309, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідачів
ОСОБА_4задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15
листопада 2006 року по цій справі скасувати та постановити нове рішення
наступного змісту: "У задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про
усунення перешкод у здійсненні права власності відмовити. Провадження по справі
за позовом третьої особи, яка! заявляє самостійні вимоги Запорізької міської
ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки
закрити."

Рішення набирає законної сили негайно і може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.