Справа
№ 2-501/07 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року                 Луцький
міськрайоннний суд Волинської області

в
складі: головуючого-судді СавицькоїН.В. при секретарі - Клейменової О.Ю. з
участю позивачки - ОСОБА_1. відповідача - ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки
житлового будинку, що є спільною частковою власністю в натурі,-

ВСТАНОВИ В:

ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2. про виділ частки
житлового будинку, що є спільною частковою власністю в натурі. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що являється співвласником 63/100 частини житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться поАДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.04.2005
року.

Відповідно до договору дарування частини житлового
будинку від 31.07.1997 року відповідачу ОСОБА_2. належить 37/100 частини вищезазначеного житлового будинку
з надвірними будівлями та спорудами.

Вважає, що відповідач користується значно більшою
частиною спірного будинку, чим порушуються її права позивачки як співвласника.

Позивачка просить суд, виділити їй в натурі у
відповідності до належних 63/100 частини житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами наступні приміщення: тамбур (2-1) площею 2,9 кв.м.,
коридор (2-

2

2 ) площею 2.2. кв.м., ванну ( 2-3 ) площею 2.6. кв.м.,
кімнату ( 2-4 ) площею 14.6. кв.м., кімнату ( 2-5 ) площею 10.2 кв.м., та інше
приміщення площею 5.8. кв.м., а також відповідну частину надвірних будівель та
споруд.

Відповідачу просить суд, виділити в натурі у
відповідності до належних йому 37/100 частини житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами: кухню ( 1-2 ) площею 9.5. кв.м., кімнату (1-3 ) площею
13.8 кв.м., а також відповідну частину надвірних будівель та споруд.

Заслухавши пояснення сторін, експерта, оцінивши зібрані
та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 14.04.2005 року ОСОБА_1. являється власником - 63/100 частини
житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться
поАДРЕСА_1, (а.с. З )

Згідно договору дарування частини житлового будинку від
31.07.1997 року ОСОБА_2.
належить на праві власності - 37/100 частини вищезазначеного житлового
будинку з надвірними будівлями та спорудами. За даним договором відповідачу
були відчужені наступні приміщення: кухня 1-8 площею 5.0. кв.м., кухня 1-4
площею 9.5.кв.м., кімната 1.5 площею 13.8 кв.м., частина огорожі, (а.с. 12 ).

Вищезазначений договір дарування позивачка не оскаржувала
у встановленому законом порядку тощо.

Як вбачається з вимог ч.І. ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві
власності є спільною частковою власністю.

Однак, в даному випадку спірний житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами не являється спільною частковою власністю
сторін та виділ частки в натурі із даного майна є неможливим. Оскільки, за
вищезазначеним договором дарування ОСОБА_2. являється власником 37/100 частини
спірного житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових
будівель і споруд, якому були відчужені конкретні приміщення.

Отже, відповідачу на праві приватної власності, а не
спільної часткової власності, належить - 37/100 частини спірного житлового
будинку з визначенням конкретних приміщень. Позивачці також, на праві приватної
власності, а не спільної часткової власності, належить інших 63/100 частини
спірного житлового будинку.

Тому,   на   правовідносини,   які
виникли   між   сторонами
вимоги ст.ст.356,358, 364,367 ЦК
України не поширюються.

3

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про
власність" громадянин не може бути позбавлений права власності на своє
майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами
України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Крім того, вимога ОСОБА_1. про виділ їй в натурі
приміщень: котельні (1.З.),
санвузла (1.4.), згідно
технічного паспорту (раніше позначенні в тех.
паспорті № 1-1 площею 5.0. кв.м.), та які за договором дарування
перебувають у власності відповідача до задоволення не підлягають за безпідставністю.

Висновок будівельно-технічної експертизи за № 3027 від
22.12.2006 року не спростовує висновки суду.

Керуючись,ст.ст.10,11,57,58,59,60,79,84,86,88,89154,208,209,210,212,213,214,
215 ЦПК України, ст.ст. 319, 356, 358,364, 367 ЦК України, Законом України "Про власність"   суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки житлового
будинку, що є спільною частковою власністю в натурі, - відмовити.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана
протягом 20 днів після подання заяви про оскарження рішення суду.