Справа
Доповідач - Братіщева Л.А.
Категорія № 21 (2)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Неклеси В.І.

суддів -
Братіщевої Л.А.,  Карнаух В.В. при
секретарі - Бондарь Ю.А.

за участю :
позивачаОСОБА_1,  представника позивача
ОСОБА_2,  представника відповідача ВАТ
«Суха Балка» -ОСОБА_3,  представника
відповідача ВВДФСС НВ Бершадської Людмили Станіславівни.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області,  ВАТ «Суха Балка» на рішення Жовтневого
районного суду м.  Кривого Рогу від 27
лютого 2007 року у справі за позовомОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства «Суха Балка»,  Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості по щомісячним виплатам,  відшкодування втраченого заробітку,  одноразової допомоги,  компенсації та відшкодування моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 27 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 задоволений частково,  на його користь з Відкритого акціонерного
товариства «Суха Балка» стягнуто заборгованість по щомісячних виплатах
відшкодування - 9.367 грн. 61коп.,
заборгованість по одноразовій допомозі - 2537грн.,  компенсацію за несвоєчасну виплату частини
щомісячних платежів відшкодування шкоди (втраченого заробітку) - 6.901грн.
21коп.,  а всього 18.805грн.82коп.,  у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ
«Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
користь ОСОБА_1,  одноразово -
16.633грн.74коп.,  заборгованість по
щомісячних виплатах відшкодування шкоди за період з 01.04.2001 року по 01
грудня 2006 року. Зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області виплачувати на користь ОСОБА_1,  щомісяця,
починаючи з 01 грудня 2006р. по 661грн. 78коп. щомісячні страхові
виплати відшкодування шкоди,  до зміни
обставин,  що тягнуть перерахунок
щомісячних виплат. В іншій частині позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі,  ВАТ «Суха Балка»
просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ВАТ «Суха Балка» 19 202,
74грн. на користь ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення,  яким відмовити у задоволенні позову,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Фонд
соціального страхування в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати
рішення суду,  постановити нове рішення
яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог,  оскільки постановляючи рішення,  суд першої інстанції не взяв до уваги,  що Фонд не є належним відповідачем по справі;
не перевірив,  чи були застосовані ВАТ
"Суха Балка" коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) не прийняв до уваги,  що після
збільшення тарифів середня заробітна плата не збільшилася у зв'язку із зміною
структури заробітної плати; неправильно застосував п. 28 "Правил
відшкодування шкоди...",  який
встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,  а не сам механізм такого перерахунку; не
надав правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування чи не
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів),  не застосував строк позовної давності,  що призвело до неправильного вирішення спору.

В
апеляційних скаргах ВАТ «Суха Балка»та «Фонд Соціального страхування
посилаються також на те що суд стягнув недоплачені виплати з відповідачів з а
період що перевищує три роки.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог,  колегія суддів вважає,  що апеляційні скарги підлягають частковому
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню
з направленням справи на новий розгляд у порядку п.5 ч.1  ст.
311 ЦПК України.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач ОСОБА_1 працював на дільниці № 19 ШБУ ВАТ «Суха Балка»,  на посаді підземного прохідника,  з повним робочим днем,  в шкідливих умовах праці,  у період з 1978 року до 1991 року.

У
результаті нещасного випадку,  який
стався на робочому місці позивача 29 травня 1980 року,  позивач ОСОБА_1 отримав травму,  внаслідок чого втратив професійну
працездатність.

21.05.1980
року відповідачем було складено акт по формі Н-1 № 36 про розслідування
нещасного випадку на виробництві.

За
висновком МСЕК від 22.06.1995 року позивачу вперше було встановлено 20% втрати
професійної працездатності,  як наслідок
отриманої травми,  з 22.05.1995 року.

До
28.08.2002 року втрата працездатності у ОСОБА_1 була постійною -20%.

За
висновком МСЕК від 28.08.2002 року позивачу було встановлено 25% втрати
працездатності,  з 01.07.2002 року.

Наказом
№ 264/95 від 30.06.1995 року по руднику «Суха Балка» позивачу було призначено у
відшкодування шкоди,  виходячи з
середнього заробітку відповідного працівника по підприємству,  з урахуванням коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок та окладів,  у сумі -
12686000,  20% втрати
працездатності,  у сумі
2537000карб.,  починаючи з 22.06.1995
року,  постійно.

У
зв'язку із цим ВАТ «Суха Балка» проводились виплати відшкодування шкоди,  які до 01 липня 1994 року позивач вважає
вірними,  проте розраховуючи розмір
відшкодування шкоди з 01.07.1994 року ВАТ «Суха Балка» застосувало не всі
коефіцієнти,  які підприємством
запроваджено для підвищення тарифних ставок та окладів.

Стягуючи
з ВАТ "Суха Балка" суми недоплачених виплат за період,  що перевищує строк позовної давності з
01.09.1993 року по 01.04.2001 рік,  суд
не звернув уваги на норми  ст.  71 ЦК
1963р. (з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.) та на
роз'яснення,  викладені в пунктах 1,  1-1,
1-2,  22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику
розгляду судами

цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами),  згідно з якими загальний строк,  у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого права (позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадку,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем (у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволенні позову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох останніх років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Відповідно
до Закону України від 23 вересня 1999р. № 1105-ХІУ "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" особам,  які потерпіли на виробництві,  до 01 квітня 2001 р. Фонд соціального страхування
сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з моменту передачі
відповідними підприємствами в установленому порядку документів,  що підтверджують право цих працівників на
такі послуги.

Однак,  стягуючи з Відділення Фонду щомісячні
страхові платежі за період з 01 квітня 2001р. по 1 грудня 2006 року,  суд не звернув уваги на це правило та не
встановив,  чи дотримано позивачем строк
позовної давності при пред'явленні вимог до Фонду з урахуванням наведених
мотивів.

Також
задовольняючи позов,  суд першої
інстанції виходив з того,  що при
перерахуванні позивачу сум страхових виплат підприємство помилково взяло до
розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати,  а не встановлені спільними

постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд
соціального страхування також продовжив виплату цих сум у неправильному розмірі.

Колегія
суддів з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для
перерахування щомісячних,  сум
відшкодування шкоди погодитись не може,
оскільки змінюючи розмір щомісячних виплат,  суд не перевірив,  чи відбулося фактичне підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за
оспорюваний період,  тобто на час виплати
відшкодування шкоди підприємством.

Оскільки
ці недоліки не були і не могли бути усунені ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції,  рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  згідно вимог п.5 ч.1  ст.
311 ЦПК України.

При
новому розгляді справи суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити
спір у відповідності з вимогами закону.

Керуючись  ст.
303, 307, п. 5 ч. 1  ст.  311, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі,
відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" - задовольнити
частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 27 лютого 2007 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.