Справа № 22ц-792                                                    Головуючий
2007 рік                                                                        інстанції
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

14
травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого
судді Лобова О.А.,

суддів Акопян
В.І., Петренка В.М.

при секретарі
Зеленській ОЛ.

за участю
позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача

представника
відповідача

третьої особи

представника
третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 грудня
2006 року в справі за позовом ОСОБА_6 до територіальної громади м.Полтави,
ОСОБА_1, ОСОБА_7 про визначення часток у праві спільної часткової власності,
визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади м.Полтави, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визначення часток співвласників
квартири та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2005 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити
рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи
заявлені вимоги тим, що вказана квартира належала на праві спільної сумісної
власності її матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та її братові ОСОБА_9,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Невизначеність часток кожного із померлих у спільній
власності завадила їй прийняти спадщину після їх смерті.

Рішенням
Київського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2005 року позов ОСОБА_6
задоволений: за позивачкою визнане право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою
Київського районного суду м. Полтави від 31 травня 2006 року задоволена заява ОСОБА_1
про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами: скасоване рішення
того ж суду від 24 жовтня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_6 до
територіальної громади м.Полтави про визначення часток у праві спільної
часткової власності, визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням
Київського районного суду м.Полтави від 13 грудня 2006 року позов ОСОБА_6
задоволений частково: за нею визнане право власності на 1/3 спірної квартири,
позов ОСОБА_1 задоволений частково: за нею та за ОСОБА_7 визнане право
власності на 1/3 частину квартири за кожною.

Ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області від 26 березня 2007 року апеляційні
скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_2, представника за довіреністю ОСОБА_7, на рішення
Київського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2006 року залишені без
розгляду в зв'язку з пропуском строку апеляційного оскарження.

ОСОБА_5,
третя особа в справі, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати,
ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В
обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд в порушення вимог ч.1
ст. 362 ЦПК України прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 та безпідставно 31 травня
2005 року скасував своє рішення від 24 жовтня 2005 року. За станом на вказану
дату він, ОСОБА_5, вже був власником спірної квартири, яку придбав у ОСОБА_6 на
підставі договору купівлі-продажу.

В
подальшому суд в порушення вимог ч.1 ст. 123 ЦПК України прийняв до розгляду
зустрічний позов ОСОБА_1

Зазначені
порушення вимог закону призвели до того, що суд позбавив ОСОБА_5 права власності
на об'єкт нерухомості, набутий на підставі договору купівлі-продажу, який
недійсним у встановленому законом порядку не визнаний.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції,

заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно
до ст. 307 ч.1 п.5), ст. 311 ч.1 п.4) ЦПК України апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
вправі скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не приймали
участь в справі.

Як
вбачається з матеріалів справи та підтверджено належними допустимими доказами,
з 03 лютого 1994 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної
власності (внаслідок приватизації) ОСОБА_8 та ОСОБА_9(а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_1 -ОСОБА_8 (а.с.8).

Після їх
смерті залишилися спадкоємці: ОСОБА_6 - рідна сестра ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_8,
і ОСОБА_1, ОСОБА_7 - дочки ОСОБА_9 та онуки ОСОБА_8, які подали заяви в
нотаріальну контору про прийняття спадщини (а.с.47), але свідоцтва про право на
спадщину не отримали.

Встановивши
наведені обставини, місцевий суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6, ОСОБА_1 і
ОСОБА_7 успадкували по 1/3 квартири АДРЕСА_1 і тому за ними слід визнати право
власності на спадкове майно.

Проте з
таким висновком погодитися не можна, оскільки він є передчасним та зроблений з
порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно
до ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим.

Частиною
1 ст. 10 ЦПК України на суд покладений обов'язок сприяти всебічному та повному
з'ясуванню обставин справи.

Задовольняючи
частково позови ОСОБА_6, ОСОБА_1 і ОСОБА_7, суд залишив поза увагою та не дав
оцінки тому факту, що 24 березня 2006 року ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі-продажу придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.39-43, 46), тобто
за станом на час ухвалення рішення він був власником квартири.

Відповідно
до ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Скасовуючи
своє рішення від 24 жовтня 2005 року, місцевий суд в порушення вимог ст. 33 ЦПК
України залучив ОСОБА_5 до
участі в справі в якості третьої особи (а.с.52).

Оскаржуваним рішенням, місцевий суд без наведення жодних мотивів та
обґрунтувань фактично позбавив ОСОБА_5
права власності на придбане

майно, тобто
вирішив питання про права і обов'язки особи, яка не була стороною в справі.

З огляду
на наведене колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого суду не
може залишатися в силі, його слід скасувати та повернути справу на новий
розгляд до того ж суду.

Під час
нового розгляду справи місцевому суду слід врахувати викладені недоліки, а саме
всебічно, повно та об'єктивно дослідити питання про наявність законних підстав
для позбавлення ОСОБА_5 права
власності на придбаний об'єкт нерухомості, з'ясувати чи є він в даному випадку
добросовісним набувачем.

Керуючись
ст.303, ст.307 ч.1 п.5), ст.311 ч.1 п.4), ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2006 року скасувати, а
справу за позовом ОСОБА_6 до територіальної громади м.Полтави, ОСОБА_1, ОСОБА_7
про визначення часток у праві спільної часткової власності, визнання права
власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Полтави,
ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визначення часток співвласників квартири та визнання права
власності на частину квартири в порядку спадкування повернути до того ж суду
для розгляду в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.