32                                                      Головуючий
1 інстанції Токаренко М. А.
Справа №
22ц-8934-2007р.                               Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П. суддів Саніковой О.С. ,
Шамрило Л.Г. при секретарі
Степаненко В.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах
якого дії його представник ОСОБА_2 на рішення Калінінського районного суду
міста Горлівки від 29 жовтня 2007 року у справі за позовом Комунального
підприємства „Калініна" до ОСОБА_1 про
визнання таким,  що втратив право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 року позивач звернувся в суд з таким позовом до відповідача. Він посилався
на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер наймач
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3. В
квартирі зареєстрованим є лише син померлого ОСОБА_1 - відповідач по справі.

Відповідач
в квартирі не проживає з 2005 року,
квартира є покинутою,  відключена
від газопостачання,  електропостачання,  електричний лічильник відсутній,  демонтовані сантехнічне обладнання,  газова плита,
двері у квартиру вибиті,  в двох
кімнатах вибито скло. Квартира знаходиться у антисанітарному стані і потребує
ремонту. Оплата за комунальні послуги не провадиться. Особистих речей
відповідача в квартирі не має.

Позивач
просив визнати відповідача таким,  що
втратив право користування спірною квартирою оскільки він там не проживає понад
шість місяців.

Рішенням
Калінінського районного суду міста Макіївки від 29 жовтня 2007 року ОСОБА_1 визнаний
таким,  що втратив право користування
спірною квартирою.

В
апеляційній скарзі відповідач,  в
інтересах якого діє його представник ОСОБА_2,
ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволені позовних вимог. Суд не врахував фактичних
обставин,  порушив норми матеріального
права,  ухвалив незаконне рішення.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що скарга підлягає задоволенню,  рішення суду - скасуванню з ухваленням

Задовольняючи
позовні вимоги про визнання ОСОБА_1
таким,  що втратив право користування
спірною квартирою,  суд першої інстанції
виходив з того,  що відповідач не
проживає в спірній квартирі більше двох років,
з червня 2006 року проживав

у своєї
сестри,  хворіє тільки з січня 2007
року,  тому відсутній в квартирі понад
шість місяців з не поважних причин і втратив право користування квартирою.

Але з таким висновком
погодитися не можливо.

Судом встановлено,  що ОСОБА_1 є зареєстрованим
в квартирі АДРЕСА_1. Квартира складається з чотирьох кімнат жилою

площею 52.53 кв. м. ,  не
приватизована.

Відповідно
до  ст.
71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо
наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість
місяців,  цей строк за заявою відсутнього
може бути продовжено наймодавцем,  а в
разі спору - судом.

Відповідно
до п.6 ч.3  ст.  71 ЖК України жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї понад шість місяців у
випадку виїзду на лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом
всього часу перебування в ньому.

Суд
встановив,  що ОСОБА_1 3находиться на
стаціонарному лікуванні в Горлівському міському протитуберкульозному диспансері
з 15 січня 2007 року по 11 серпня 2007 року і з 22 серпня 2007 року по
теперішній час у зв"язку з активною формою туберкульозу легенів
ускладненого ексудативним плевритом.  Цей
факт підтверджується довідкою КЛПУ „Міський протитуберкульозний диспансер
м.  Горлівки" (а.с. 73).

Таким
чином,  на час пред"явлення
позивачем вказаного позову,  що відбулось
у травні 2007 року,  відповідач
знаходився на стаціонарному лікуванні в лікувальному закладі і за ним
відповідно до п. 6 ч.3  ст.  71 ЖК України зберігається жиле приміщення на
весь час перебування в ньому.

Факт
наявності у відповідача боргів за користування комунальними послугами сам по
собі не свідчить про втрату ним права користування спірною квартирою. Більш
того,  з матеріалів справи видно,  що у серпні 2007 року заборгованість по
комунальних платежах була частково погашена. Відповідач - одинока людина,  іншого житла крім спірної квартири не
має,  після лікування  може проживати тільки в зазначеній квартирі.

За таких
умов у суду першої інстанції не було підстав для висновку про те,  що відповідач не проживає в спірній квартирі
без поважних причин і втратив право користування нею.

Розглядаючи
справу,  суд встановив,  що спірна квартира у теперішній час
знаходиться у антисанітарному стані,  не
придатна для проживання. ОСОБА_1
-мешканець квартири тяжко хворий,  не
працює,  джерел для існування не
має,  тому не має можливості поновити квартиру
навіть для власного проживання.

Вказана
обставина у даному випадку також є поважною причиною відсутності відповідача у
спірній квартирі.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції зробив
висновки,  що не відповідають обставинам
справи,  а це відповідно до п.3 ч. 1  ст.
309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення.

Оскільки
позовні вимоги не грунтуються на законі,
в їх задоволені необхідно відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307,
309,  314,  316 ЦПК України,  апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити. Рішення Калінінського районного суду міста Горлівки від 29
жовтня 2007 року скасувати.

В
задоволені позовних вимог Комунального підприємства „Калініно" до ОСОБА_1 про визнання
таким,  що втратив право користування
жилим приміщенням відмовити.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу його проголошення і
може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суд
України протягом двох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної
інстанції.