Справа № 22ц-232/2007                               Головуючий у 1 інстанції Одерій
Категорія 41                                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2007
року      колегія судців судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого Баркової
Л.Л.

суддів Трушкова
М.М., Кучерявої В.Ф.

при секретарі: Стрілецькій О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за лозовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства „ММК ім.Ілліча", Державної податкової інспекції в
місті Маріуполі про стягнення прибуткового податку

за апеляційними
скаргами відповідачів ВАТ „ММК ім.Ілліча", Державної податкової інспекції
в місті Маріуполі Донецької області від 17
січня 2007 року

встановила:

У листопаді 2006 року позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ВАТ „ММК
ім.Ілліча" утриманої з разової матеріальної допомоги суми податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 1680
гривень, посилаючись на те, що на підставі положень Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" від 22
травня 2003 року він
звільняється від оподаткування.

Рішенням
Іллічівського районного суду міста Маріуполя 17 січня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення незаконно відрахованої з разової
матеріальної допомоги суми прибуткового податку задоволено. Стягнуто з ВАТ „ММК
ім.Ілліча" на користь ОСОБА_1 1680
гривень.

В апеляційній
скарзі відповідач ВАТ „ММК ім.Ілліча" просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог, як
необгрунтованих, відмовити. Посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального Права та
порушення положень процесуального закону.

В апеляційній
скарзі відповідач Державна податкова інспекція В МІСТІ Маріуполі просить
рішення суду скасувати, як незаконне та постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1відмовити. Посилається на

Неправильне
застосування та порушеня положень матеріального та  процесуального закону.

Заслухавши суддю
- доповідача, поясненя представників відповідачів: ВАТ "ММК"
ім.Ілліча ОСОБА_2 ОСОБА_3 та Державної податкової  інспекціїї в місті Маріуполі ОСОБА_4, які
просили задовольнити  апеляційні скарги,
позивача ОСОБА_1 який просив їх відхилити,
дослідивши матеріали справи, колегія судів вважає, що апеляційні
скарги

2

підлягають     задоволенню, рішення суду скасуванню з
відмовою у задоволенні позову з таких підстав.

Розглядаючи
справу і задовольняючи позов суд виходив з того, що прибутковий податок у
розмірі 1680 грн.
утримано відповідачем ВАТ „ММК ім.Ілліча" з виплаченої позивачу при
звільненні матеріальної допомоги неправильно, оскільки позивач є дитиною війни
і на підставі ч.3 ст.4 Закону України „Про соціальний захист дітей війни"
звільняється від обкладення податком. Тому податок підлягає поверненню.

З таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам
справи і положенням закону.

Згідно зі
статтею 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно зі ст. 1
Закону України від 25 червня 1991 року №1251-ХП
„Про систему оподаткування", ставки, механізм справляння податків і зборів
/обов'язкових платежів/ і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися
або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Згідно з
положеннями п.22.2 ст.22 Закону України від 22 серпня 2003
року №899-1У „Про
податок з доходів фізичних осіб" у випадку, коли норми інших законів чи
інших законодавчих актів, що містять правила оподаткування доходів фізичних
осіб, суперечать нормам цього Закону, пріоритет мають норми цього закону, а
згідно з п. 22.11 цієї
статті інші неподаткові закони, в тому числі Закон України про захист дітей
війни" від 22 травня 2003 року, має бути
приведено відповідно до Закону щодо оподаткування і звільнення від сплати цього
податку.

Перелік доходів,
що не включаються до складу місячного або річного оподаткованого доходу, тобто
не підлягають оподаткуванню, наведено в п.4.3 ст.4 цього Закону.

Як встановлено
судом, і це не заперечувалось позивачем, останній отримав разову матеріальну
допомогу у розмірі 12923
грн.60 коп. у
зв'язку із звільненням з роботи та припиненням трудових відносин з відповідачем
ВАТ „ММК ім.Ілліча" на підставі спільного рішення Правління та
профспілкового комітету ВАТ „ММК ім.Ілліча" №29 від 22
травня 2006 року.

Відповідно         до
цього    рішення    одноразова    матеріальна    допомога

виплачувалась
всім працівникам, які оформили пенсію на протязі червня місяця 2006 року, з
урахуванням безперервного стажу роботи та в цілях стимуляції процесу прийняття
ветеранами рішення про звільнення з роботи на пенсію.

Із пояснень
представників відповідачів вбачається, що фінансування разових виплат
провадилося за рахунок коштів ВАТ „ММК ім.Ілліча" без залучення бюджетних
коштів.

У преамбулі
Закону України від 18 листопада
2004 року №2195-1У „Про
соціальний захист дітей війни", який набрав законної сили з першого січня 2006 року, зазначено,
що цей Закон установлює правовий статус дітей війни, визначає основи їх
соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом наданням пільг
і державної соціальної підтримки.

Положення про
соціальний захист дітей війни, про порядок та процедуру звільнення від
обкладення податком з суми разової грошової допомоги в установленому законом
порядку не прийнято.

З урахуванням
встановлених обставин справи та норм матеріального закону, колегія суддів
вважає, що на позивача поширювались би правила п.п.9.7.3 п.9.7 ст.9 Закону „Про
податок з доходів фізичних осіб", згідно з якими не підлягає включенню до
оподатковуваного доходу сума нецільової благодійної допомоги, у

2

тому числі
матеріальної, яка надається резидентами -
юридичними або фізичними особами на користь платника податку протягом
звітного податкового року сукупно у розмірі, що не перевищує розмір
мінімального прожиткового рівня, встановленого на перше січня такого року за
умови, що на такого платника податку поширюється право на отримання податкової
соціальної пільги згідно з п.п.6.5.1 п.6.5 ст.6 цього Закону.

Між тим,
оскільки судом встановлено, що розмір отриманої позивачем матеріальної допомоги
перевищував розмір мінімального прожиткового рівня, який складав 680 гривень, ця
матеріальна допомога підлягає оподаткуванню на загальних підставах.

З урахуванням
викладеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про
незаконність утримання прибуткового податку в розмірі 1680 гривень з
одноразової матеріальної допомоги, а також про наявність підстав для
задоволення  позову ОСОБА_1 є
неправильними.

Тому, оскільки
судом першої інстанції обставини справи встановлені повно і правильно, але
неправильно застосовано матеріальний закон, то в силу вимог п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з постановлениям по справі
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 303,307,309 ЦПК
України,   колегія судців

ВИРІШИЛА :

Апеляційні
скарги ВАТ „ММК ім.Ілліча", Державної податкової інспекції в місті
Маріуполі Донецької області задовольнити.

Рішення
Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 17 січня 2007 року скасувати. У задоволенні позову
ОСОБА_1про стягнення з ВАТ „ММК ім.Ілліча" прибуткового податку у розмірі 1680 гривень
відмовити.

Ухвала набирає
законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.