УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2007р.                                                                          м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                                                         Беркій
О.Ю.,

суддів:                                                                 Мелінишин
Г.П.,  Кукурудза Б.І.,

секретаря                                                            Пожар
Р.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до директора товариства
з обмеженою відповідальністю „Ер і Джес-2" ОСОБА_2  про визнання дій неправомірними та
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
з участю: апелянта ОСОБА_2 ,
позивачки ОСОБА_1 ,

встановила:

В квітні
2006 року
ОСОБА_1  звернулася в суд з позовом,  посилаючись на те,  що рішенням суду від 26.12.2005р. відповідача
зобов'язано було видати їй довідку про середню заробітну плату для виплати
допомоги по безробіттю. Однак,  така була
видана ним в порушення встановленої форми,
у зв'язку з чим міський центр зайнятості виплатив їй мінімальну допомогу
по безробіттю. Вважала,  що такими діями
директор заподіяв їй матеріальну шкоду в розмірі 4638 грн.,  яку просила
стягнути з нього. Крім того зазначала,
що такими діями відповідача їй заподіяна і моральна шкода,  яку оцінює в 5000 грн.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 22
грудня 2006 року
позов ОСОБА_1  задоволено частково.
Визнано неправомірними дії директора ТзОВ „Ер і Джес-2" ОСОБА_2  щодо відмови у видачі позивачці довідки про
розмір середньої заробітної плати для пред'явлення в Івано-Франківський міський
центр зайнятості. Стягнуто з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  4638
грн. матеріальної шкоди,  1000 грн. моральної
шкоди,  11 грн. 90
коп. витрат на оплату судового збору та 7 грн. 50
коп. витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.
Стягнуто із ОСОБА_2  до

Справа
№22-ц-1405/2007р.                                    Головуючий
у 1 інстанції
Горейко М. Д.

Категорія
44                                                              Доповідач
Беркій О.Ю.

державного бюджету 51 грн. судового збору та
22 грн. 50 коп. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В решті позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі на зазначене рішення директор ТзОВ „Ер і Джес-2" ОСОБА_2  посилається на те,  що спір розглянутий по правилам ЦПК України
неправильно. На його думку,  його дії як
директора товариства підпадають під дію КАС України,  що передбачає захист прав,  свобод і інтересів фізичних осіб від інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій. Крім того,  спір розглянутий судом без його
присутності,  хоча ним була подана заява
про перенесення розгляду справи. Судом також не перевірено посадових обов'язків
головного бухгалтера,  яка в силу своїх
повноважень повинна була видати довідку. Судом не враховано раніше прийняте
рішення стосовно стягнення моральної шкоди та її роботу за сумісництвом.

Просить рішення
суду скасувати та закрити провадження у справі.

В
судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримав по вищенаведених
мотивах.

ОСОБА_1  апеляційну скаргу заперечила,  посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши письмові матеріали,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.12.2005р. відповідача
зобов'язано було видати позивачці довідку про середню заробітну плату за період
з 15.04.2005р. по 23.08.2005р. для подачі в Івано-Франківський міський центр
зайнятості. На виконання рішення суду директором ТзОВ „Ер і Джес-2"
ОСОБА_2  було видано ряд довідок
(а.с.  15,  16,  37,
58),  однак вони не
відповідали вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

З
приводу видачі довідок з порушенням вимог чинного законодавства міським центром
зайнятості письмово повідомлялося відповідача,
який на дані вказівки не реагував.

У
зв'язку з цим на виконання рішення суду було видано виконавчий лист та звернено
рішення до примусового виконання,  в ході
якого у присутності головного спеціаліста центру зайнятості ОСОБА_3,  яка роз'яснювала відповідачу зміст
довідки,  директором було видано
довідку,  яка в черговий раз не
відповідала вимогам закону.

За
наведених обставин,  суд першої інстанції
обґрунтовано визнав такі дії директора неправомірними та відповідно до  ст.
1166 ЦК України стягнув матеріальну шкоду в розмірі 4638 грн.,  виходячи з того,  що такими діями відповідача ОСОБА_1  було отримано мінімальну допомогу по
безробіттю в сумі 1375,
76 грн.,  хоча у випадку представлення в
центр зайнятості належно оформленої довідки про середню заробітну плату така
мала

виплатитися їй в
сумі 6013 грн. 73 коп.

Враховуючи
те,  що неправомірними діями відповідача
ОСОБА_1  зазнала вимушених змін в
організації свого життя,  терпіла певні
незручності,  змушена була неодноразово
звертатися до міського центру зайнятості та відповідача,  то суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку,  що у зв'язку з цим вона
зазнала і моральних страждань,  та
обґрунтовано стягнув на її користь 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Доводи
апелянта про те,  що судом уже
стягувалася моральна шкода на користь ОСОБА_1
не заслуговують на увагу,
оскільки така відшкодовувалася їй у зв'язку з незаконним звільненням з
роботи.

Не
заслуговують на увагу і доводи апелянта про те,
що в коло його обов'язків не входить видача довідок,  а в силу своїх повноважень така мала бути
видана головним бухгалтером,  оскільки
рішенням суду саме директора ТзОВ було зобов'язано видати таку довідку.

Необгрунтованими
є і посилання ОСОБА_2  на те,
що даний спір повинен розглядатися в порядку КАС України,  оскільки компетенція адміністративних судів
не поширюється на дані правовідносини.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315,  317 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу директора ТзОВ „Ер і Джес-2" ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 22
грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.