Справа №22- 3744                                                      Головуючий
у 1 інстанції ІвашураВ.О.
Категорія 30                                                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року                                                                        м.
Донецьк

Апеляційний                 суд                  Донецької                            області  В складі

Головуючого
ВИСОЦЬКОЇ B.C.

Суддів              БІЛЯЄВОЇ О.М., ОСИПЧУК О.В.

При
секретарі  ПОМЕТУН С.М.

З участю
представника позивача ОСОБА_2 Розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька  від 26 грудня
2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні приміщенням та виселенні

ВСТАНОВИВ

Заочним
рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.12. 2006 року  задоволені позовні вимоги ОСОБА_3. ОСОБА_1
виселена із кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та
зобов'язана не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні приміщенням.

Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 березня 2007 року
заяву ОСОБА_1про перегляд заочного рішення Ворошиловського районного суду м.
Донецька залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі   ОСОБА_1просить
рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити,
оскільки судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. В судове
засідання відповідачка ОСОБА_1не з'явилася. Про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, апеляційний суд вважає можливим розглядати справу в
її відсутності.

Представник
позивача ОСОБА_2 заперечувала
проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити, рішення залишити
без змін.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд з
наступних підстав.

Відповідно
до ст.311 ч.І п.3 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з
осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про час та місце
судового засідання.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1в трудових відносинах з АТЗТ „1-й
Донецький авторемзавод", якому раніше належав гуртожиток, не знаходилася.
Ордер на право вселення в гуртожиток відповідачці ОСОБА_1не видавався, за клопотанням
керівництва Донецького хлібозаводу, з яким відповідачка перебувала в трудових
відносинах, надавалася в тимчасове користування одне койкою

місце у
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, реєстрація в гуртожитку продовжена останній раз
до 10 жовтня 2005 року. 27 січня 2006 року шляхом купівлі-продажу змінився
власник гуртожитку. Новий власник гуртожитку ОСОБА_3 не дає згоди на проживання
ОСОБА_1, не має наміру укладати договір на користування приміщенням, тому
відмова ОСОБА_1від звільнення зайнятого нею приміщення є неправомірною та
порушує права власника відповідно до вимог ст.48 Закону України „Про
власність".

Ухвалюючи заочне
рішення, суд першої інстанції вважав, що відповідачка ОСОБА_1, яка не з'явилася
в судове засідання, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду
справи.

Проте з такими
висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до
ч.І ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

В заяві про
перегляд заочного рішення та апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1наполягає на
тому, що вона не була повідомлена належним чином про час та місце розгляду
справи, від отримання судової повістки 18.12.2006 року не відмовлялася, в
зазначений день в гуртожитку не знаходилася у зв'язку з хворобою матері
(а.с.72)і.

Ці доводи
заслуговують на увагу.

З обставин
справи вбачається, що розгляд цивільної справи був призначений вперше на 29
листопада 2006 року. Через неявку відповідача, розгляд справи відкладався на
6.12.2006 року(а.с.56). В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення
поштового відправлення уповноваженій ОСОБА_4(а.с.48).

Проте,
будь-якого зазначення, на який час та дату викликалася відповідачка, відсутні.
Розгляд справи відкладався повторно на 26.12.2006 року.

В розписці
повістки про виклик до суду зазначено, що відповідачка ОСОБА_118 грудня 2006
року відмовилася від отримання повістки (а.с.62-63). Цей запис підписано
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача
ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_5 за дорученням позивача по справі ОСОБА_3 виконує
обов'язки коменданту, а ОСОБА_6 є жильцем гуртожитку.

Апеляційний суд
вважає, що було порушено порядок вручення судових повісток, передбачений ст.ст.
74,76 ЦПК України.

Відповідно до
ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою надсилається поштою
рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою,
зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення
відповідним учасникам цивільного процесу. У разі відмови адресата одержати
судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повісті і
повертає її до суду (п.8 ст.76 ЦПК).

З обставин
справи вбачається, що судова повістка поштою не надсилалася. Доводи апеляційної
скарги про необізнаність дати розгляду справи не спростовуються письмовими
доказами. Запис, зроблений на розписці не поштою, а  стороною позивача, з достовірністю не
свідчить   про відмову одержати судову
повістку (а.с.62-63).

Апеляційний суд
приходить до висновку, що судом першої інстанції були порушені норми
процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування судового
рішення з направленням справи на новий розгляд.

За таких
обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. З 07 -315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 грудня 2006 року скасувати,
справу направити на новий розгляд в іншому складі суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.