АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.  КИЄВА
вул.  Володимирська,  15
Справа №
22-к-5060/2007                                            Головуючий
в І інстанції: Гаркавенко С.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
грудня 2007 року                                                                                                    м.  Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м.  Києва в складі
суддів

Антоненко Н.О.,  Панченка М. М.
,  Шахової О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м.  Торезі на рішення Торезького міського суду
від 23 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30
серпня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Торезі про перерахунок суми відшкодування шкоди у зв»язку з втратою
годувальника , -

встановила:

У червні
2006 року ОСОБА_1  звернулася в суд з
зазначеним позовом.  В обґрунтування
вимог зазначала,  що її чоловік
ОСОБА_2.,  отримував відшкодування шкоди
у зв»язку з професійним захворюванням.
Відповідно до висновку МСЕК від 12.02.1993 року мав 60% втрати
працездатності і був визнаний інвалідом 3 групи. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер.
Причиною смерті стало професійне захворювання. Висновком обласної МСЕК від
19.03.2005 року № 1442 встановлено причинний зв»язок смерті чоловіка з наявним
у нього професійним захворюванням.

Постановою
№ 21620 від 19.10.2005 року відділення Фонду зробило призначення їй щомісячних
страхових виплат в сумі 239 грн. 51 коп. Нарахована одноразова допомога на
сім»ю в сумі 34488 грн. 72 коп. Призначення належних сум зроблено з порушенням
вимог вищезазначеного закону,  а саме без
урахування пенсії за віком,  яку
отримував померлий чоловік в сумі 1105 грн. 96 коп. просить зробити перерахунок
і стягнути недоплачені суми.

Рішенням
Торезького міського суду від 23 червня 2006 року,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 30 серпня 2006 року,
позовні вимоги задоволено.

У
касаційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
м.  Торезі просить рішення суду І
інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та постановити нове
рішення,  яким в задоволенні позову
відмовлено,  посилаючись на порушення
судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи касаційної
скарги,  колегія суддів Судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає,  що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеним обставини,
що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м.  Києва,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Торезі відхилити,  а рішення Торезького міського суду від 23
червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 серпня
2006 року залишити без змін.