Номер справи: 2-283 Категорія: 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року                          Маневицький
районний суд   Волинської області

в
складі: головуючого - судді                Покидюка
М.В.

при
секретарі                                           Каращук
B.C.

з участю: позивачів                                 ОСОБА_1.,ОСОБА_2

представника відповідача                      Турика
П.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1, БОСОБА_2 до Маневицької селищної ради Маневицького району
Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

6 червня 2007 рокуОСОБА_1.,
ОСОБА_2звернулися в суд з позовом до Маневицької селищної ради
Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове
майно.

Свої вимоги обґрунтовували
тим, що їхній матері ОСОБА_3 на праві приватної власності належала АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. померла. Заповіт від її імені не складався і не
посвідчувався.

Після смерті матері вони
своєчасно прийняли спадщину і фактично иступили в управління та володіння спадковим майном.

Отримати свідоцтво про
право власності на спадкове майно в даний час вони не можуть через відсутність
на квартиру усіх необхідних правовстановлюючих документів і позасудовим
порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просили суд визнати за ними в порядку спадкування в рівних частках
кожному право власності на квартиру, яка належала їх матері ОСОБА_3.

ПозивачіОСОБА_1., ОСОБА_2позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених
у позовній заяві, пояснили, що вони як єдині спадкоємці за законом після смерті
матері прийняли спадщину і фактично вступили в управління та володіння
спадковим майном. Через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих
документів вони не можуть оформити на себе право власності на це майно, а тому
просять суд оформити його на них.

Представник відповідача
Турик П.О. позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти визнання за
позивачами права власності на АДРЕСА_1. Будь-якого спору щодо даного майна
немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону
України „Про власність" від 7.02.1991 року громадянин набуває права
власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття
спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Той факт, що покійна ОСОБА_3. була власником АДРЕСА_1 крім визнання цієї обставини
сторонами, підтверджується, дослідженими судом, свідоцтвом про право власності
на житло від 15 квітня 1994 року, технічним паспортом на дану квартиру та
експертним висновком про відповідність житлового будинку діючим державним
будівельним, санітарним і пожежним нормам від 24 вересня 2007 року.

Родинні відносини позивачів
з ОСОБА_3.,
як дітей та матері, встановлено згідно свідоцтв про
народженняНОМЕР_1 від 9 травня 1957 року,НОМЕР_2 від 9 лютого 1948 року, які
теж досліджено судом.

Записами будинкової книги
наАДРЕСА_1 доведено факт прийняття позивачами спакового майна.

В судовому засіданні
встановлено, що інших спадкоємців, крім позивачів, немає.

Аналізуючи зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що
позивачіОСОБА_1,ОСОБА_2.,
являючись спадкоємцями за законом наАДРЕСА_1, фактично
набули на неї право власності. На даний час право власності на це майно ніким
не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права
власності на вказану квартиру заОСОБА_1. та ОСОБА_2.
в рівних частках кожному.

У відповідності до статей
82, 88 ЦПК України з позивача ОСОБА_1. в доход
держави підлягає стягненню 117 грн. судового збору, сплата якого була
відстрочена до винесення даного рішення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11,
60, 82, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1961, 1296 ЦК України, ст. 12 Закону України „Про власність" від
7.02.1991 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1,ОСОБА_2в порядку спадкування право власності кожному по
1/2 частиніАДРЕСА_1 та належала ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1.
в доход держави 117 (сто сімнадцять) гривень судового
збору.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.