УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 р. липня місяця «09» дня,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим, в складі:

Головуючого:   Яковенко Л.Г.

Судців:
Синельщікової О.В. Курил енка О.С. При
секретарі:   Галіч Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні ум. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -Перша
Ялтинська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування частки житлового
будинку недійсним та визнання права власності на частку житлового будинку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 24 березня 2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду
- залишенню без змін, з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з відсутності підстав
передбачених ст.57 ЦК України, що діяв на час угоди
для визнання спірної угоди недійсною.

Відповідно до ст.57 ЦК України що діяв на час розгляду
справи, угода укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди
представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин
був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких
обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом
державної чи громадської організації.

Позивачка з
наведених в статті підстав в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на
те, що вимушена була укласти угоду на вкрай невигідних для себе умовах
внаслідок збігу тяжких обставин.

Судом
встановлено, що позивачка мала у власності 240 частини жилого будинку АДРЕСА_1

23 травня 2003р.
вона видає доручення на право розпоряджатись даним приміщенням директору П.П.
„Ялтинське міське агентство нерухомості" ОСОБА_3, який від її імені дарує
належне їй приміщення ОСОБА_4, яка є давньою знайомою самої позивачки.

Справа №22-ц-494/2007                        Головуючий в суді І інстанції: Цалко А.А.

2

Сама ОСОБА_1 в цей же проміжок часу також прийняла в дар 12 частину
квартириАДРЕСА_2 та отримала від ОСОБА_3.
6000 доларів США на свої потреби.

За скаргою ОСОБА_1 по факту укладення доручення та угоди
дарування була проведена перевірка працівниками міліції, і в
порушенні кримінальної справи було відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що на момент реалізації приміщення яким
володіла позивачка перебувало в аварійному
стані, було непридатним для проживання, а отримана нею квартира є
жилою з відповідними санітарними умовами.

Таким чином по справі не вбачається збігу тяжких обставин що могли змусити позивачку
укласти угоду на вкрай невигідних для себе умовах.

Рішення суду відповідає вимогам ст.213 ЦПК України і доводи апеляційної
скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 319 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 24 березня
2006 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає, законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 325, 327 ЦПК України.