Справа №2о-51
РІШЕННЯ

Іменем            України

26
квітня 2007р. Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого
судді -                                                                                      Чалої
А.П.,

при
секретарі -                                                                                             Проценко
О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

Заінтересовані
особи:            Київський
експериментальний виробничо-рекламний комбінат,

Управління
пенсійного фонду України в Святошинському

раойні
м.Києва

про                             встановлення факту
тривалості робочого часу

у зоні
відчуження ЧАЕС під час відрядження, -

Встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду із заявою та просив встановити факт про те, що тривалість
робочого часу у період його відрядження з 06.06.1986р. по 12.06.1086р. включно
та з 30.07.1986р. по 03.08.1986р. включно у тридцятикилометровій зоні
відчудження ЧАЕС складала 21 годину на добу щоденно, посилаючись на те, що під
час аварії на ЧАЕС 26.04.1986р. працював директором комбінату Масової реклами
"Укоопспілки" і у зв*язку з аварією на ЧАЕС і разом з іншими
працівниками комбінату мав відрядження у тридцятикилометрову зону відчуження, а
саме у села: Весняне, Луб*янка, Ольшанка, Бовище, Ст.Рудня Поліського району
Київської області та у села: Копачі, Кошарівка, Зимовище Чорнобильського раойну
Київської області для виготовлення елементів наметів та для влаштування тимчасових
пунктів харчування для працюючих у зоні відчуження осіб Поліського та
Чорнобильського районів Київської області, під час яких вони працювали майже
цілодобово і мали фактично лише 2-4 години для сну.

Встановлення
факту йому необхідно для вирішення питання щодо отримання пенсії на пільгових
умовах.

Просив
задовольнити заяву на підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України.

У
судовому засіданні заявник заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені
у заяві.

Передтавник
Київського експериментального виробничо-рекламного комбінату у судове засідання
не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.
40 - поштове повідомлення), заперечень проти заяви суду не надав, про
поважність причин неявки представника суд не повідомив.

Суд
вважає можливим розгляд заяви у відсутності представника Київського
експериментального виробничо-рекламного комбінату на підставі матеріалів, що є
у справі.

Представник
Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва проти заяви
заперечував, посилаючись на відсутність письмових доказів про тривалість
робочого часу заявника протягом 21 години на добу щоденно під час його
відряджень в період червня-серпня 1986р. у зону відчуження ЧАЕС.

Заслухавши
пояснення заявника, його представника, представника Управління пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.Києва, допитавши свідків, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з
наступного.

Судом
встановлено, що станом на 26.04.1986р. під час аварії на ЧАЕС ОСОБА_1. працював
директором комбінату Масової реклами "Укоопспілки".

У
зв*язку з аварією 26.04.1986р. на ЧАЕС, ОСОБА_1 разом із іншими працівниками
комбінату було направлено у відрядження у тридцятикилометрову

зону відчуження
для виготовлення елементів наметів та для влаштування тимчасових пунктів
приймання їжі для осіб, які працюють у зоні відчуження, на період з
06.06.1986р. по 12.06.1986р. включно і з 30.07.1986р. по 03.08.1986р., що
стверджується робочими маршрутними листами (а.с. 10, 11, 41 - копії та
оригінал), посвідченнями про відрядження (а.с. 8 - копії), довідками (а.с. 13,
49 - копії), витягами з наказу (а.с. 14, 42, 43 - копії та оригінал).

Як
пояснив ОСОБА_1., під час перебування у відрядженнях у тридцятикилометровій
зоні відчуження ЧАЕС у селах: Весняне, Луб*янка, Ольшанка, Бовище, Ст.Рудня
Поліського району Київської області та у села: Копачі, Кошарівка, Зимовище
Чорнобильського раойну Київської області у період липня-серпня 1986р., усі
працювали майже цілодобово, за виключенням 2-3 годин для відпочинку, оскільки
це було викликано чрезвичайною ситуацією, що склалася, а тому фактично
тривалість робочого часу складала 21 годину на добу щоденно.

Допитані
у якості свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
які також працювали у тридцятикилометровій зоні відчуження у період
липня-серпня 1986р., підтвердили обставину справи про те, що бачили ОСОБА_1 за
виконанням своєї роботи протягом майже 24 годин на добу, усі працівники, що
працювали разом з ним, відпочивали по 2-3 години на добу, а решту часу
виконували роботу по влаштуванню тимчасових пунктів харчування.

Оцінюючи
зібрані по справі докази у їх сукупності та співставленні, суд приходить до
висновку, що зібраними у справі доказами підтверджується, що тривалість
робочого часу ОСОБА_1 під час його відрядження з 06.06.1986р. по 12.06.1086р.
включно та з 30.07.1986р. по 03.08.1986р. включно у тридцятикилометровій зоні
відчудження ЧАЕС фактично складала 21 годину на добу щоденно.

Керуючись ст.ст.
256-259; 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити,
що тривалість робочого часу ОСОБА_1у період його відрядження з 06.06.1986р. по
12.06.1086р. включно та з 30.07.1986р. по 03.08.1986р. включно у
тридцятикилометровій зоні відчудження ЧАЕС складала 21 годину на добу щоденно.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районий суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подання
заяви про апеляційне оскарження.