Справа № 2-929/2007 p.
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем    України

13 квітня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого                                            судді            Линника В.Я,

при
секретарі                                                              Бегур
Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про повернення грошей за
договором позики,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила суд стягнути з
відповідача на її користь 7500,00 грн. за договором позики.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем був
укладений договір позики, за яким вона передала відповідачу 3450,00 доларів США, підтвердженням
чого є розписка. Відповідач суму боргу обіцяв повернути: 2000,00 доларів США до кінця травня
2006 року, а до кінця 2006 року залишок - 1450,00 доларів США. Відповідач
повернув їй 2000,00 доларів США,
а залишок в розмірі 1450,00 доларів США
до пред'явлення позову до суду не повернув. Вважала, що борг в перерахунку на
гривні становить 7500,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтвердила обставини, наведені в позовній
заяві, підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини, на які
посилалась позивач, не заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в січні 2006
року взяв у позивача в борг гроші в розмірі 3450,00 доларів СІЛА, які
зобов'язався повернути: 2000,00 доларів США
до кінця травня 2006 року, а залишок - 1450,00 доларів США - до кінця 2006 року,
про що була складена розписка (а.с. 4). Відповідач повернув позивачці 2000,00
доларів США, а
залишок в розмірі 1450,00 доларів США
до цього часу не повернув з підстав відсутності коштів.

Встановленні обставини доводяться розпискою (а.с. 4) та визнаються
сторонами, а тому згідно з ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є
юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості
речей.

Тому суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено
договір позики, по істотним умовам якого сторони дійшли згоди.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій

кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд на підставі встановлених обставин дійшов висновку, що
відповідач заборгував позивачу по розписці 1450,00 доларів США.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти
на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або
законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до службового розпорядження Національного банку України від
12.04.2007 №417/138 «Про офіційний курс гривні до іноземних валют» офіційний
курс гривні до долару США
становить 505,00 грн. за 100,00 доларів США.

Тому суд вважає, що оскільки іншого не вказано в
договорі, відповідач повинен повернути позивачу борг за офіційним курсом гривні
на день винесення рішення, тобто в розмірі 7322,50 грн. (Сім тисяч триста
двадцять дві гривні 50 коп.).

Отже, виходячи з принципу диспозитивності, та враховуючи, що суд не може
виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача боргу в розмірі 7500,00 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові
витрати: 30,00 грн. -витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи та 75,00 грн. - державне мито.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 625, 1046-1050 ЦК України,
керуючись ст. 15, 30, 60, 62, 209, 215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Задовольнити
позов.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1борг в розмірі 7500,00 грн. (Сім тисяч
п'ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1кошти, сплачені за
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30,00 грн.
та державне мито в розмірі 75,00 грн.

Рішення в
повному обсязі буде виготовлено до 18.04.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі
10 днів з дня проголошення рішення з подальшим поданням скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.