Справа № 2-481
І  М  ' Я  М         У
16  липня 2007 року Бережанський  районний
суд Тернопільської області
головуючого судді                           Сташківа
при секретарі                                    Павлюс Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Бережани справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бережанської міської Ради
про  безпідставне виселення з квартири ,
покращення житлових умов та надання однокімнатної квартири,
, ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до
Бережанської міської Ради про безпідставне виселення з квартири ,  покращення житлових умов та надання
однокімнатної квартири. Вони зазначили , що проживали в однокімнатній квартирі
по вул. АДРЕСА_1.Рішенням Бережанської міської Ради від 7 травня 1993 року його
сину ОСОБА_3 на склад сімї із 7 осіб , в тому числі і на позивачів була надана
3-кімнатна квартира АДРЕСА_2 із збереженням перебуванням на обліку та в списках
першовиків. Вважають , що в них безпідставно забрали однокімнатну квартиру по
вул. АДРЕСА_1, оскільки їхню сім`ю не було забезпечено жилою площе , що не  відповідає рівню середньої забезпеченості
громадян в даному населеному пункті , а тому просять суд зобов'язати
міськвиконком надати їм однокімнатну квартиру. В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримує позовну заяву. Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не
зявилася , перебуває на лікуванні  , є
інвалідом загального захворювання, в звязку з чим суд вирішив слухати справу у
Представник Бережанської міської Ради
позов не визнав ,  суду           пояснив ,що  дійсно позивачі проживали  в однокімнатній квартирі по вул. АДРЕСА_1
і  в подальшому перебували на квартирному
обліку на першочергове одержання квартири. Рішенням Бережанської міської Ради
від 7 травня 1993 року , за згодою всіх дорослих членів сім`ї ,  їм було надано жиле приміщення у межах менше
рівня середньої забезпеченості жилою площею в даному населеному пункті зі збереженням
права перебування на обліку в списках першовиків , трьохкімнатну квартиру
житловою площею 38,8 кв.м. на склад сімї 7 осіб по АДРЕСА_2 . У вересні 1999
року позивачі виписалися  із житлової
площі по вул.. Черняхівського і переїхали на постійне місце проживання в
с.АДРЕСА_3 , по місцю колишнього проживання батьків , в зв'язку з чим за
поданням прокурора Бережанського району рішенням Бережанської міської Ради №241
від 11 вересня 2006 року позивачів було знято з квартитного обліку. Їхній син
,  ОСОБА_3 із сім`єю в складі  5 осіб продовжує перебувати на квартирному
обліку і стоїть на загальній черзі під №260 та на першочерговій черзі під №120.
Будівництво житлових будинків у м.Бережани за державні кошти не ведеться з 1995
року , вільного житла не має , а тому покращити житлові умови позивачам не має
Заслухавши пояснення сторін
, розглянувши матеріали цивільної справи , суд прйшов до висновку . що в позові
ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Бережанської міської ради про безпідставне виселення із
квартири та надання однокімнатної квартири слід відмовити за безпідставністю
позовних вимог виходячи із слідуючих обставин.
У відповідності до ст.ст.47
, 48  ЖК України , п.п.53 .54 Правил
обліку громадян,  які потребують
поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень , затверджених постановою
Ради Міністрів України 11 грудня 1984 року, жиле приміщення надається
громадянам у межах  16,65 квадратного
метра жилої площі на одну особу , але не менше рівня середньої забезпеченості
громадян жилою площею в даному населеному пункті. Постановою Тернопільського облвиконкому
від 13 січня 1975 року ,  визначена
середня забезпеченість жилою площею по м.Бережани-- 8,7 кв.м. на одну особу. В
окремих випадках на прохання громадян , що перебувають на квартирному обліку, у
порядку тимчасового поліпшення житлових умов їм може бути надане жиле
приміщення за розміром менше від рівня середньої забезпеченості громадян
житловою площею в даному населеному пункті зі збереженням відповідно права
перебування на обліку та в списках першочерговиків.
Судом встановлено , що
позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом із сімєю
в складі 8 чоловік (вони , син із дружиною та 4 неповнолітніх дітей )
проживали  в однокімнатній квартирі
АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Бережанської міської Ради №86 від 7
травня 1993 року, у зв'язку із смертю дружини гр.. ОСОБА_3(на утримнні
залишилося четверо малолітніх дітей , двоє стареньких батьків) надати йому
трьохкімнатну квартируАДРЕСА_2 жилою площею 38,8 кв м. на склад сімї 7 осіб,
залишивши їх квартирному обліку по місцю проживання.
Із матеріалів справи вбачається
, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 погоджувалися у порядку тимчасового поліпшення житлових
умов отримати  жиле приміщення за
розміром менше від рівня середньої забезпеченості по м. Бережани , норна якої
становить 8,7 кв.м. на одну особу. Це підтверджується заявою всіх дорослих
членів сімї , які зверталися на ім`я голови Бережанської міської Ради надати їм
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 , які скріпленні підписами , в тому числі і
Незважаючи на те , що
позивач ОСОБА_1 не визнає добровільної згоди на звільнення однокімнатної
квартири по вул..АДРЕСА_1 та заперечуючи свій підпис на заяві про надання їм
трьохкімнатної квартири , факт добровільного вселення в кв АДРЕСА_2
підтверджується сукупністю доказів здобутих в судовому засіданні .
Після постановлення рішення
про надання позивачам трьохкімнатної квартири ОСОБА_3 15 травня 1993 року було
видано ордер №42 на склад сімї із 7 осіб , в тому числі на позивачів на
зайняття житлового приміщення житловою площею 38,8 кв м. по вул..
Черняхівського м. Бережани.
Позивачі разом з іншими
членами сімї добровільно пересилилися в квартиру по вул.. Черняхівського. В
судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечує , що разом з дорослими членами сімї
перевозив речі домашнього вжитку та обіходу , які знаходилися в однокімнатній квартирі
по вул.. АДРЕСА_1 і жодних претензій в цей період не ставив про безпідставне
вилучення в нього однокімнатної квартири.
міськвиконкому від 7 травня 1993 року квартираАДРЕСА_1 була надана гр. ОСОБА_5.
, якій14 вересня 1993 року було видано ордер №65 на вселення в жиле приміщення
і позивачі в цей час не оспорювали таке рішення.
Крім цього ,  не підлягають задоволенню вимоги позивачів
про надання їм однокімнатної квартири в замін безпідставно вилученої , оскільки
такі вимоги є безпідставними.
Згідно ст.36 , 39 , п.2
ст.40 ЖК України , п. 8 ,26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення
житлових умов квартирний облік здійснюється за місцем проживання громадян у
виконавчому комітеті районної , міської , районної в місті , селищної, сільської
Ради народних депутатів. Громадяни знімаються з квартирного обліку  у випадку виїзду на постійне місце проживання
до іншого населеного пункту.
Із довідки Бережанської
міської Ради від 16 травня 2007 року вбачається , що  ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік в
міській раді згідно рішення міськвиконкому від 11 липня 1984 року під №108 в
29 вересня 1999 року
позивачі виписалися із кв. АДРЕСА_2 м.Бережани і переїхали на постійне місце
проживання в с. Волиця Бережанського району , по місцю колишнього помешкання
батьків ОСОБА_1 Цей факт підтверджується довідкою Рогачинської сільської ради .
з якої вбачається , що позивачі прописалися в с. Волиця  29 вересня 1999 року. В судовому засіданні  проти цього не заперечує і сам позивач ОСОБА_1
Рішенням Бережанського
міськвиконкому від 11 вересня 2006 року за поданням припису прокурора
Бережанського району №1236 від 18 серпня 2006 року « Про усунення порушень
закону» було знято сім`ю ОСОБА_1 з квартирного обліку  в міській раді , в зв'язку з виїздом на
постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 не ставить додаткових вимог про визнання незаконним рішення
міськвиконкому про зняття його сім`ї з квартирного обліку , а вимагає
зобов'язати міськвиконком надати однокімнатну квартиру.

За таких обставин , суд
прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача про безпідставне  виселення  із однокімнатної квартири , покращення
житлових умов та надання однокімнатної квартири є безпідставними . Матеріалами
справи доведено , що рішенням Бережанського міськвиконкому , ще в 19993 році
його синові ОСОБА_3 і їм ,  як членам
сім`ї у порядку тимчасового поліпшення житлових умов , на їхнє прохання була
виділена трьохкімнатна квартира зі збереженням права перебування на квартирному
обліку . З таким рішенням погодилися позивачі, добровільно пересилилися в трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 . забравши
всі свої речі з однокімнатної квартири №14 по вул.. АДРЕСА_1 2 і з цього
періоду часу  в судовому порядку позивачі
не оскаржували таке рішення , не навели поважних причин пропуску строку на
оскарження рішення міськвиконкому , в зв`язку з чим суд прийшов до висновку ,
що позивачі крім безпідставності позовних вимог пропистили ще і  строк позовної давності тривалістю три роки
передбачені ст.256 ЦК України.

На підставі наведеного та
керуючись ст.,ст..10,11,60.212-215 ЦПК України, ст.ст. 36,39,40,47,48 ЖК
України , ст. 256 ЦК України , суд -

В   И
Р   І   Ш
И   В   :

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2
до Бережанської міської ради про безпідставне виселення із квартири ,
покращення житлових умов та надання однокімнатної квартири відмовити за
безпідставністю позовних вимог та за збігом строку позовної давності.

Рішення набирає чинності
після закінчення строку на його оскарження.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подана пртягом 10 днів після проголошення
рішення.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Бережанського

Районного суду
Б.І. Сташків

з