СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №22ц- 1684                                                           Головуючий
Категорія №19                                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Дніпропетровськ                                                                                            22 березня 2007 року

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі:

головуючого:   - Баранніка О.П.

суддів:                -
ГоковаП.В., Чубукова О.П.

при секретарі   - Горобець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду

соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних

захворювань України в м. Першотравенську на рішення Першотравенського

міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2006
року по справі за

позовом  ОСОБА_1 до відділення
виконавчої

дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську
про стягнення страхової виплати за моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
рішенням на користь позивача з відповідача постановлено стягнути 64 000 гривень як
компенсацію за моральну шкоду внаслідок отримання травми на виробництві
(а.с.32-33).

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, оскільки не додано доказів
факту спричинення моральної шкоди позивачу, а дія статей Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які причинили втрату працездатності » від 23.09.2003 року щодо
виплати страхової суми відшкодування моральної шкоди призупинена Законом
України «Про Державний бюджет України на 2006
рік».

2

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. ОСОБА_1
тривалий час працював на шахті і отримав 8
червня 2005 року
травму на виробництві.

За  висновком
МСЕК  від   11.09.2006  року   йому   встановлено
80%   втрати професійної працездатності,
визнано інвалідом другої групи.

Висновки суду
про спричинення позивачеві моральної шкоди є вірними і ґрунтуюються на
встановлених у судовому засіданні обставинах та наданих позивачем доказах.

Рішення суду
відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які причинили втрату працездатності »
від 22.09.2003 року.
Відповідно до ст.ст.21,28,34
цього закону моральна шкода повинна стягуватися з відповідача незалежно від
наявності вини останнього.

Доводи
відповідача про те, що позивачем не надано доказів наявності факту заподіяння
моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд в рішенні вказав
саме в чому полягає моральна шкода і з урахуванням яких обставин визначено її
розмір.

Не можуть бути
прийняті до уваги і доводи відповідача в частині призупинення виплат моральної
шкоди Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» зважаючи на те, що самі нормативні акти - які встановлюють
такі відшкодування - залишаються
в дії. . Крім
того, право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача не в 2006 році а 2005 році.

На думку
колегії, місцевий суд при задоволенні частково позову ОСОБА_1 виходив з дійсних
обставин справи, наслідків професійного захворювання для потерпілого, принципу
розумності та справедливості судового рішення, тому це рішення не підлягає
зміні.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308,
313-315 ЦПК України ,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської області -
відхилити.

Рішення
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2006 року щодо
ОСОБА_1 - залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.