в 1 інстанції Потьомкіна О.П.
21 (1)                                                  Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

2007
року липня  17 дня колегія суддів судової
палати по цивільних справах

апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
судді Михайлів Л.В.,

суддів                    Карнаух В.В.,  Братіщевої Л.А.,

при секретарі
Чубіній А.В.,

за
участю представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України
в м.  Кривому Розі Дніпропетровської
області - ОСОБА_3,  представника третьої
особи ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 25 квітня-2007 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального' страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області,  відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення недоплати в рахунок відшкодування
шкоди та перерахунок розміру щомісячної страхової виплати,

ВСТАНОВИЛА:

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області (далі
- Відділення Фонду ) подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення Тернівського районного суду м.  Кривого Рогу від 25 квітня 2007 року про
задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з Відділення Фонду на його користь
недоплати за період з 19.05.2003 року по 01.01.2007 року в сумі 12911 грн. 39 коп. та постановления стягувати,  починаючи з 01.01.2007 року щомісячно по 563
грн. 23 коп. до виникнення обставин для перерахунку розміру щомісячних
страхових виплат чи припинення їх виплати,
просить направити справу на новий судовий розгляд,  оскільки судом порушенні норми матеріального
та процесуального права,  а саме:
порушені  ст.
ст.  130, 131 ЦПК
України,   ст. . 214 ЦПК
України,  при постановлені рішення судом
розглянуті не всі вимоги позивача,
безпідставно суд притягнув Відділення Фонду для участі у справі в якості
відповідача,  а не третьої особи; не дана
правова оцінка економічному обґрунтуванню застосування або незастосування
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів; суд не врахував вимоги
постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003 р. « Про внесення
змін і доповнень до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р.
№ 6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди»,  не застосував строк позовної
давності.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарга5 колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга Відділення Фонду не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється,  що ОСОБА_1 працював на шахті Орджонікідзе
підприємства в/о
«Кривбассруда» (нині - ВАТ
«КЗРК») з 1948 по
1961 року нарізних посадах.

Вперше
йому в 1961 році встановлено 40 % втрати професійної працездатності,  а висновком МСЕК від 04.03.1993 року позивачу
встановлено 40 % втрати професійної працездатності,  безстроково.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
правильно встановив фактичні обставини справи,
надав їм вірну оцінку та дійшов правильного висновку про невірне
застосування підприємством ВАТ «КЗРК» коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і
посадових окладів при перерахунку розміру відшкодування шкоди позивачеві,  внаслідок чого утворилася заборгованість за
щомісячними виплатами у відшкодування шкоди.

Доводи
Фонду соціального страхування про неправильне застосування судом коефіцієнтів
безпідставні,  оскільки згідно п. 28 абз.
5 «Правил відшкодування власником підприємства,
установи,  організації або
уповноваженим ним органом шкоди,  заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків"( далі "Правил
відшкодування шкоди"),  затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472,  які діяли на момент виниклих між сторонами
правовідносин,  розмір відшкодування
шкоди перераховується у разі кожного підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) на підприємстві. Перерахунок проводиться шляхом множення розміру
відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) відповідним працівникам на підприємстві.

Доводи
відповідача Фонду соціального страхування про неправильне застосування судом
строків позовної давності при стягненні сум відшкодування шкоди не можуть бути
взяті до уваги,  оскільки рішення постановлено
з урахуванням роз'яснень,  викладених в
п. п. 1,  1-1,  1-2,
22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року
( з подальшими змінами),  «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  згідно з якими загальний строк,  у межах якого особа може звернутися до .суду
з вимогою про захист свого права ( позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадках,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем( у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволені позову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Доводи
Відділення Фонду про те,  що воно не може
бути відповідачем у цій справі,  є
необгрунтованими,  оскільки з набранням
чинності з 01.04.2001 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку та виробництві на професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності»,  обов'язок по
провадженню виплат потерпілим покладено на Відділення Фонду.

Таким
чином,  суд обґрунтовано стягнув з Фонду
соціального страхування заборгованість за щомісячними страховими виплатами за
період з 19.05.2003 року по 01.01.2007 року в сумі 129И, 39 грн.,  а також щомісячні страхові виплати в сумі
563, 23 грн.,  починаючи з 01.01.2007
року до зміни обставин,  що є підставою
для їх перерахунку або припинення відповідно до закону.

Інші доводи
апеляційної скарги протирічать матеріалам справи та спростовуються висновками
суду.

На
підставі викладеного колегія судців вважає,
що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та
процесуального права,  висновки суду
відповідають обставинам справи,  в той
час як доводи апеляційної скарги є необгрунтованими,  тому апеляційну скаргу Відділення Фонду слід
відхилити,  а рішення суду першої
інстанції -залишити без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
відхилити.

Рішення
Тернівського районного суду м.  Кривого
Рогу від 25 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.