Справа № 22-7023
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач  -  Прокопчук Н.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  МІСТА КИЄВА
МСП, вул. Володимирська, 15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада  2007 року  колегія суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого:
Прокопчук Н.О.

суддів: Семенюк Т.А.,
Ратнікової В.М.

при секретарі: Зражевській
Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ЗАТ «Страхова компанія «Еталон» на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12
червня 2007 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ЗАТ
«Страхова компанія «Еталон», 3-я особа:
Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про захист порушених
прав споживача та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року позивачка
звернулася із вказаним позовом до відповідача.

Зазначала , що між сторонами
у 2005 році
було укладено договір страхування наземного транспортного засобу , а саме належного
їй автомобіля DAEWOO Lanos TF
69 Y,
реєстраційний НОМЕР_1 в якому зазначено право керування цим автомобілем за нею,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. 23.02.2006
року, 29.03.2006року ,16.06.
2006 року , під час
керування її автомобілем ОСОБА_3. ,
відбулися ДТП в наслідок
яких було пошкоджено автомобіль ,матеріальні витрати на ремонт якого було
визначено, відповідно до черговості подій, в сумах: 4564 грн.; 4638 грн.;1729 грн.
Посилаючись на те ,що відповідач,
в порушення умов договору,

сплатив
страхові суми з порушення встановленого договором терміну ,а за страховим
випадком який мав місце 16.06.06
року, не
сплатив в загалі, чим їй була завдана моральна шкода , просила стягнути
з відповідача на її користь:
4803.34 грн .-страхового
відшкодування, 13793 грн.
пені за порушення її прав як споживача, 3000
грн. відшкодування моральної шкоди ,2000
грн. відшкодування витрат на правову допомогу.

28.04.2007 року представник позивача ОСОБА_5. вточнив позовні вимоги
і остаточно просив стягнути з відповідача на користь позивача: 2781.83 грн. страхового
відшкодування, 17718.70 грн.
пені за страховим випадком від 23.02.06
р. , 16696.80 грн.
пені за страховим випадком від 29.03.06
p., 928.35 грн.
пені за страховим випадком від 16.06.06
p., 1948.05 грн.
пені за другим страховим випадком від 16.06.06
p., 3000 грн. моральної
шкоди та 2000 грн.
витрат на правову допомогу.

Представник 3-ї особи - ВАТ «Райффайзен
банк Аваль» позов підтримав у повному обсязі.

Представник
відповідача проти позову заперечував. Зазначав ,що відповідачем не допущено
порушень умов договору страхування. Виплата страхового відшкодування
відбувається за письмовою заявою Страхувальника , яка надійшла лише 03.10.2006
року. Крім
того, страхові
випадки потребували додаткових розслідувань та перевірок, одна з подій які
відбулися 16.06. 06 року , ні є страховим
випадком. А відшкодування моральної шкоди з підстав ,зазначених позивачем не
передбачено законом.

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва від 12
травня 2007 року
позов задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ «
Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_4.
пеню в розмірі 3 % вартості
послуги на суму 34791.47
грн., моральну шкоду в сумі 1000
грн., витрати
на правову допомогу в сумі 2000
грн., а всього 37821
грн.47 коп.

Не погоджуючись
із таким рішенням ЗАТ «Страхова компанія «Еталон», в частині задоволених вимог,
подало апеляційну скаргу в якій посилаючись, на невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, незаконність та необґрунтованість постановленого
рішення , неправильне
застосування норм матеріального права просило рішення суду скасувати і ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.

В судовому
засіданні представник ЗАТ «Страхова компанія «Еталон» апеляційну скаргу
підтримав з підстав зазначених в ній.

Представник
позивача вважає апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду таким, що відповідає
вимогам матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді Прокопчук Н.О., пояснення осіб, що з"явились в судове
засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Задовольнивши
позовні вимоги в частині стягнення пені, відшкодування моральної шкоди та
витрат на правову допомогу в загальній сумі 37821.47 грн., суд виходив з того,
що мало місце порушення прав позивача, як споживача наданих відповідачем
послуг, а тому відповідач є відповідальним за таке порушення та заподіяну цим
моральну шкоду.

Проте,
погодитися із таким висновком суду не можна оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи, зроблений з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи 14.07.2005
року між сторонами було укладено Договір № 01942 1127 добровільного страхування їй автомобіля DAEWOO
Lanos TF 69 Y , реєстраційний НОМЕР_1
,належного позивачці ( а. с. 8-26).

За змістом ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона (
страховик) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового
випадку ) виплатити
другій стороні (страхувальникові )
або іншій особі визначеній у договорі,
грошову суму (страхову
виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

23.02.2006 року, 29.03.2006року, 16.06. 2006 року з вини ОСОБА_3., який керував
автомобілем DAEWOO Lanos TF
69 Y, реєстраційний
НОМЕР_1 та зазначений в Договорі страхування , як особа яка має право керувати ним , відбулися ДТП в наслідок яких
було пошкоджено автомобіль позивачки. По заявах про настання страхових випадків
було складено страхові акти: №
9982, розмір страхового

відшкодування за яким встановлений в сумі 3937.49 грн., № 10684 - розмір
відшкодування встановлений в сумі 4638
грн. та № 11841 розмір
відшкодування встановлений в сумі 414.17
грн.

(а.с. 92-93, 101-102, 108-109). Було відкрито справи на
виплату страхових відшкодувань.

Згідно до ст.
990 ч.1 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника) або іншої
особи визначеної договором, і страхового акта ( аварійного сертифіката).

Матеріали справи
не містять заяви позивачки про страхову виплату .

26.09.2006 року ЗАТ «Страхова компанія «Еталон» надіслало ОСОБА_4. лист в якому їй
було запропоновано надати заяву, та реквізити для перерахування коштів
страхового відшкодування (а.с.67).

Заява про
виплату страхового відшкодування була подана до ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»
ОСОБА_3., діючим на підставі довіреності від 01.10 2006 року лише 03.10.2006
року (а.с.106).

03.10.2006 року ЗАТ «Страхова компанія «Еталон» було видано накази №№ 4748, 4749, 4750 про виплату
страхових відшкодувань згідно Страхових актів та в сумах зазначених в них ( а.с. 82,94,107).

10.10.2006 року страхові відшкодування по вищевказаних Страхових
актах було перераховано ОСОБА_4.
(а. с. 35-37).

За змістом ст.992
ЦК України у разі
несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленої
договором або законом.

З огляду на те
,що страхові виплати проведені ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»

ОСОБА_1 протягом п'яти
робочих днів з дня подання ОСОБА_3. відповідної

заяви, тобто в
термін узгоджений сторонами за Договором ,
суд дійшов помилкового

висновку про
порушення прав позивачки ,
доказів тому матеріали справи не містять,

не долучено
таких і до апеляційної скарги.

Крім того
,застосовуючи вимоги ЗУ «Про
захист прав споживачів, суд не
врахував, що відносини ,що виникають під час виплат страхових сум на підставі
договору страхування, відносяться до договірних ,а тому вимоги цього Закону на
ці правовідносин не розповсюджуються і при доведеності вимог про порушення
строків виконання зобов'язань за договором страхування слід було би
обговорювати питання про застосування ст. 625
ЦК, яка встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

З урахуванням
того ,що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи,
обставини ,які суд вважав встановленими є фактично недоведеними , судом
неправильно застосовано закон ,який не поширюється на ці правовідносини , відповідно до
вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволені позову в частині задоволених вимог про
стягнення пені відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

На підставі
викладеного та керуючись ст. 979, 988, 990, 992 ЦК України, ст.ст. 303, 307,309, 313-314, 316-317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу   ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»
задовольнити. Рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від  12 червня 2007 року в частині
задоволенних вимог про стягнення пені,
моральної шкоди ,витрат на правову

допомогу скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту: В
задоволені позову ОСОБА_1до ЗАТ
«Страхова компанія «Еталон» про стягнення пені ,моральної шкоди ,витрат на
правову допомогу відмовити.

В інший частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.