Справа
УХВАЛА

20
квітня 2007 року Рівненський міський суд в особі судді Мельника О.В. при секретарі Рейнерович Я.В.,

з участю представника заявника
ОСОБА_1 - ОСОБА_5.,
представника заявника ОСОБА_3-
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Рівному заяву ОСОБА_1про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,

встановив:

У Рівненський міський суд з заявою про перегляд судового
рішення у зв'язку із нововиявленими
обставинами звернувся представник ОСОБА_1- ОСОБА_2
у якій просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 12
липня 2005
року про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3
- АДРЕСА_1

Як на підстави для прийняття вказаного рішення заявник
вказує на те, що ОСОБА_4 до
смерті проживала в АДРЕСА_2, а не в АДРЕСА_1, як не була і власником останньої квартири та не була там зареєстрована. Окрім того, ОСОБА_3, відносно якої суд встановив факт прийняття спадщини до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована по АДРЕСА_3, а тому не могла прийняти спадщину, оскільки
фактично не втспила в управління та володіння спадковим майном, яким була
квартира по вул. Пирогова.

Вислухавши пояснення представників заявників, ,
дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, підставою для перегляду рішення у зв'язку із
ново виявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка звертається
із заявою, на час розгляду справи.

Указана норма передбачає кілька умов, що можуть бути
підставами для прийняття вказаного
процесуального рішення, а саме : істотність обставин для справи, на які посилається
заявник, відсутність обізнаності про указані обставини заявника та неможливість
отримання інформації про такі обставини на час розгляду справи судом першої та
другої інстанції.

У обґрунтування заяви, як підстави для скасування рішення
суду за нововиявленими обставинами, представник
відповідача посилається на отримання даних з адресно -довідкового бюро УМВС України в Рівненській
області про те, що до моменту смерті 8 квітня 2000 року ОСОБА_4 бала зареєстрована не по АДРЕСА_1, а
по АДРЕСА_2, а
ОСОБА_3, щодо якої встановлено факт прийняття спадщини, була зареєстрована не за
місцем знаходження спадщини, а по АДРЕСА_3. З цього на думку представника ОСОБА_1 слідує ,
що остання не могла прийняти спадщину, так як фактично не
вступила в управління і володіння спадковим майном, що вимагалось в п. 1
ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року.

Так, на думку суду заявником було невірно витлумачено
поняття наявності характеру істотності, тобто
можливості впливу таких фактів на висновки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні "
реєстрація місця проживання чи
місця перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією законами чи міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Отже, визначене в п. 1 ч. 1 ст.
549 ЦК
України, 1963 року
поняття управління і володіння спадковим
майном не може бути обмежене поняттям реєстрації особи за іншим

місцем
проживання, а не за місцем знаходження спадкового майна, а тому така обставина
не може бути істотною для справи та не
може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Не може бути такою обставиною і те, що ОСОБА_4 перед
смертю знаходилась на стаціонарному
лікуванні, про що представником ОСОБА_1. подано відповідну довідку, оскільки наведений вище факт встановлювався судом
відносно ОСОБА_3,
а не щодо ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України правом на подачу заяви про перегляд
рішення суду у зв'язку із нововиявленими
обставинами наділені лише сторони та інші особи, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 не брав участь у справі про встановлення факту
прийняття спадщини, а тому не
наділений правом на звернення до суду з відповідною заявою.

Окрім того, факти на які заявник посилається, як на
нововиявлені обставини існували в об'єктивній
дійсності і під час розгляду та вирішення справи, а тому такі обставини не є нововиявленими.

Представник заявника не скористався своїм процесуальним
правом на апеляційне оскарження
рішення Рівненського міського суду та на поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про
відсутність підстав для перегляду
рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, а тому, керуючись ч. 2
ст. 365 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1та його представника ОСОБА_2про перегляд рішення Рівненського міського суду від
12 липня
2005 року
за нововиявленими обставинами - відмовити за безпідставністю.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої
інстанції може бути подано протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.