Рішення                                      справа №2-774/07

іменем
України

04 квітня 2007 року Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області у складі : головуючого судді Шевчук A.M.,
при секретарі Бірюков Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб
такими, що втратили право на користування .жилим приміщенням у зв»язку з
вибуттям на постійне проживання до іншого населеного пункту. -

встановив:

У лютому 2007
року ОСОБА_1. звернулася в суд із зазначеним, позовом, посилаючись на те, що
купила квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_2. у серпні 2006 року. Відповідачі виїхали на постійне місце проживання до сина у
місто Нєвельськ Сахалінської області Російської Федерації Проте у даній
квартирі залишилися зареєстрованими.

ОСОБА_1. просила
визнати ОСОБА_2. та ОСОБА_3. такими, що втратили право на користування
квартирою АДРЕСА_1 у зв "язку з вибуттям на постійне місце проживання до
іншого населеного пункту.

У судовому
засіданні позивачка підтримала вимоги з підстав, зазначених у позові. Пояснила,
що відповідачі люди похилого віку, мають хворобливий стан здоров»я, у серпні
2006 року за ними приїхав син та терміново забрав до себе на постійне місце
проживання у Російську Федерацію. Перед виїздом до сина відповідачі встигли
продати квартиру, гараж, машину, але не встигли знятися з реєстрації, оскільки
не були готові закордоні паспорти.

Відповідачі у
судове засідання не заявилися. Про час та місце судового засідання повідомлені
належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.32). Відповідачі
телеграмами просять розглянути справу без їх присутності, одночасно зазначають,
що вимоги визнають (а.с. 8,18,32).

Суд не проводить
заочного розгляду справи, хоча відповідачі не повідомили причину неявки,
оскільки позивачка заперечила проти такого вирішення справи. Свої заперечення
обгрунтувала тим, що відповідачі не з'явилися з поважних причин: вони літні
люди, мають хворобливе здоровы,
проживають на великій відстані, яка передбачає значні матеріальні затрати
на дорогу.

Заслухавши
пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши інші докази, суд приходить
до висновку, що вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Встановлено, що
згідно договору купівлі-продажу позивачка 08 серпня 2006 року купила у
відповідача ОСОБА_2. квартиру АДРЕСА_1
та відповідно до витяги із реестра
є власником даного нерухомого майна (а.с.6,7).

Проте у спірному жилому приміщенні зареєстровані
відповідачі (а.с.3).

Як вбачається із
акту житлово-експлуатуючої організації від 15.02.07року №17 відповідачі продали
спірну квартиру, гараж, машину, відправили контейнер з власними речами та
16.08.06 року полетіли літаком з сином, який за ними прилетів, на постійне
місце проживання в АДРЕСА_2. (а.с.4).

Обставини, що
викладені у акті, сумніву у суду не викликають, оскільки підтверджуються
показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., та місцем відправлення телеграм, у яких самі
відповідачі підтверджують, що змінили постійне місце проживання та зараз
постійно проживають у місті Нєвельськ Російської Федерації (а.с.8,18,19,32,33,34).

Як вбачається зі
змісту cm. 107 ЖК України у разі вибуття на постійне місце
проживання до іншого населеного пункту, особа, яка вибула, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Таким чином,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. вибули на постійне місце проживання у квартиру АДРЕСА_2,
тому вони втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Згідно cm. 88 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідачів на користь
позивачки, оскільки рішення ухвалюється на її користь, остання понесла такі і
документально підтвердила (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212.214-215 ЦПК України, cm,
107ЖК України, суд, -

вирішив:

вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2
та ОСОБА_3 втратившими право користування квартирою АДРЕСА_1 у зв»язку з
вибуттям на постійне проживання до іншого населеного пункту. Стягнути з ОСОБА_2
та ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 по 4 грн. 25 коп. судового збору та 3 грн. 75 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення з кожного.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або у
порядку ч. 4 cm. 295 ЦПК України.