УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 липня  2007 року

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Одеської області
в складі: Федорової А.Є,  Галушко
Л.А.,  Ткачук О.О.

Розглянувши
у попередньому судовому засіданні,  у
відповідності до  ст. 1 Закону України
"Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року
№697-У,  цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи КП „Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання №6,  м.  Запоріжжя про визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням,  визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  Хортицької районної адміністрації
Запорізької міської Ради про визнання свідоцтва про право власності на житло та
розпорядження недійсним,  та за позовом
КП , Зиробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №6" м.  Запоріжя до ОСОБА_1 про визнання особи
такою,  що втратила право користування
житловим приміщенням.

ВСТАНОВИЛА:

В липні
1998 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовною заявою в котрій зазначав,  що відповідачка не проживає в АДРЕСА_1,  без поважних причин , з березня 1994 року.
Виїхала на постійне місце проживання в США
, де влаштувалась на роботу та створила нову сім'ю. З підстав  ст. 71 ЖК України просив визнати ОСОБА_2  такою,
що втратила право користування житловим помешканням.

Справа
розглядалась неодноразово. 24.05.2001 року ОСОБА_2  звернулась до суду з зустрічним позовом до

Справа
№33ц-433-07       Головуючий 1 -ї
інстанції -  Салтан Л.Г.

Категорія-14                    Доповідач - Галушко Л.А.

ОСОБА_3
в якому просила визнати
свідоцтво про право власності №6103 на спірне помешкання недійсним,  визнати за нею право користування спірним
помешканням та вселити її в квартиру. Свої вимоги обгрутувала тим,  що не проживала в спірному помешканню з
поважних причин,  оскільки виїхала на
заробітки до США. Постійно
підтримувала зв'язки з сім"єю,
надсилала кошти для оплати за комунальні послуги та ремонт. Без її
відома,  була позбавлена права на житло
та ОСОБА_3,  без її на те згоди
приватизував спірне помешкання на своє ім'я,
згідно розпорядження Хортицької районної адміністрації Запорізької
міської Ради від 01.12.1998 року №886 35, чим порушив вимоги Закону України „
Про приватизацію державного житлового фонду"

В
зв'язку зі смертю ОСОБА_3 30.05.2002 року в справу була допущена як
правонаступник -ОСОБА_1

У ході
розгляду справи ОСОБА_1  змінила позовні
вимоги та просила суд визнати відповідачку такою,  що втратила користування в спірному
помешканню з підстав  ст. 107 ЖК України
посилаючись на те,  що 09.03.1994 року
ОСОБА_2  вибула на постійне місце
проживання до США,  де працевлаштувалась
та створила сім'ю. Одночасно просила суд визнати за нею право власності на
спірну квартиру в порядку спадкування за законом,  після смерті її сина ОСОБА_3,  котрому належало на праві власності спірне
помешкання.

Рішенням
Хортицького районного суду м.  Запоріжжя
від 18 листопада 2005 року,  залишеним
без змін,  ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 17 січня 2006 року,
в заявлених вимогах ОСОБА_1 ДСП „ВРЕЖО-6 про визнання ОСОБА_2  такою,
що втратила право користування житловим помешканням та визнання права
власності в порядку спадкування -відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_2  задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1  ставить
питання про скасування судових рішень з винесенням нового рішення про
задоволення її вимог,  щодо визнання
втрати права на користування житловим приміщенням ОСОБА_2 та визнання за нею в
порядку спадкування спірної квартири,  а
провадження по справі ОСОБА_2
провадженням закрити з посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права

Колегія
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду суд сутні виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що з 09.03.1994 року
ОСОБА_4 у спірному помешканню була відсутня в зв'язку з перебуванням на
заробітках в США Оскільки
відповідачка не вибула в інше житлове приміщення на постійне проживання,  суд вірно дійшов висновку,  про відмову в заявлених вимога ОСОБА_1  та КП , ЗРЕЖО-6" та задоволення вимог
ОСОБА_2

Відповідно
до сь.324 ч.2 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно  ст. .335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або(та)вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду , чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування удового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок  суду
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення   Хортиць кого районного суду м.  Запоріжжя від 18.11.05 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 17.01.2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді
Апеляційного суду Одеської області: