Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18
червня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області в складі

головуючого
судді Лобова О.А.,

суддів Чічіля
В.А., Акопян В.І.

при секретарі Зеленській
О.І.

за участю
позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня
2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити
рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 13 383 грн. 40 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

Заявлені
вимоги позивач мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 08 серпня 2006 року з вини відповідача, був пошкоджений належному йому
автомобіль, і матеріальні збитки в зв'язку з цим відповідно до висновку
експерта становлять 13 033 грн. 40 коп. Окрім

того, позивач
поніс витрати на проведення експертизи, які мають бути відшкодовані за рахунок
відповідача.

Рішенням
Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2007 року позов задоволений
частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 половину заявленої суми
матеріальної шкоди, а також судові витрати відповідно до задоволеної частини
позовних вимог.

Не
погодившись з рішенням суду, його оскаржив ОСОБА_3 та, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального права, просив рішення місцевого суду
скасувати і повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування
вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції порушив норми
процесуального права, а саме відповідач не був повідомлений про час та місце
попереднього судового засідання, яке проведене без його участі. Копію позовної
заяви відповідач отримав лише 14 листопада 2006 року. Зазначені порушення
позбавили відповідача можливості подати зустрічний позов.

На думку
відповідача невірним є посилання суду на висновок спеціаліста № 09/03 від 06
червня 2006 року, оскільки в ньому маються математичні помилки.

Колегія
суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних підстав:

Відповідно
до ст.307 ч.1 п.3), ст.309 ч.1 п.1) ЦПК України апеляційний суд за результатами
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі змінити
рішення в разі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом
першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 08
серпня 2006 року в м. Полтаві на вул. Київське Шосе в районі заїзду на
автостоянку «Авторинок» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Нісан», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та
автомобіля ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

В
результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ОСОБА_1 завдані технічні
ушкодження.

Дослідивши
всебічно та об'єктивно наявні в справі належні докази, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку, що обидва водії є винними у дорожньо-транспортній
пригоді.

З огляду
на встановлене, місцевий суд з урахуванням положень ст. 1188 ЦК України вірно
визначив рівну ступінь вини кожного з водіїв та частково задовольнив позов, а
саме в розмірі 1/2 частини заявлених вимог.

Відповідно
до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване вірне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що дійсно попереднє судове засідання (а.с.24)
проведене за відсутності відповідача і в матеріалах справи відсутня зворотня
розписка про його повідомлення щодо часу та місця попереднього судового
засідання, що є порушенням вимог ч.5 ст.74, ч.8,9 ст.130 ЦПК України.

Однак,
на думку колегії суддів вказане порушення норм процесуального закону не
призвело до ухвалення по суті невірного рішення в справі, оскільки норми ст.
123 ЦПК України не містять категоричної заборони приймати зустрічний позов до
провадження після проведення попереднього судового засідання.

Твердження
апеляційної скарги по те, що суд порушив вимоги ст. 127 ЦПК України,
спростовуються наявною в справі (а.с.23) копією супровідного листа про
направлення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження та матеріалів
позову ОСОБА_1

Таким
чином, рішення суду першої інстанції в цілому є законним і справедливим.

Разом з
тим, перевірка розрахунку розміру матеріального збитку, завданого ушкодженням
автомобіля «Нісан», державний номер НОМЕР_1, наведеного у висновку спеціаліста
№ 09/03 від 06 вересня 2006 року (а.с.15), свідчить про те, що експерт дійсно
допустився математичної помилки.

Так,
експерт, розраховуючи розмір матеріального збитку за формулою У = Ср + См + Сс
х (1-Ез) + ВТВ = 561,84 + 578,13 + 367,23 + 13 859,09 х (1-0,34) + 2 379,20,
отримав суму 13 033 грн. 40 коп.

Але
виконання математичних дій із додавання та множення вказаних сум в результаті
дає суму 12 520 грн. 95 коп.

За таких обставин, рішення суду слід змінити, а саме
зменшити до 6 260 грн. 47 коп. суму відшкодування матеріальної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись
ст. 303,
ст.307 ч.1 п.3), ст.309 ч.1 п.1), ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2007 року змінити: зменшити
до 6 260 грн. 47 коп. суму відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1.

В решті
рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом
двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.