РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007  року  липня
місяця  „30"  дня
колегія  суддів  судової палати  у
цивільних  справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:
Курської А.Г.

Суддів:      Горбань
В.В.

Шаповалової О. А.

При секретарі: Гребенніковій Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором підряду, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення недоліків виготовленої продукції та
стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сакського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 22.03.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

23 січня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором підряду. Вимоги мотивовані тим, що
10.10.2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір підряду на виконання
робіт по виготовленню, фарбуванню і встановленню в квартирі відповідачки
балконних рам з деревини в кількості двух штук. За договором ціна роботи була
визначена у сумі 1620 грн. У обумовленний строк він виконав свою роботу за
договором, при прийомі роботи відповідачка претензій не виказувала ні по якості
роботи, ні по розмірам. До початку роботи за договором ОСОБА_2 сплатила йому аванс
у сумі 800 грн., а залишок суми за договором 820 грн. сплачувати відмовляється,
посилаючись на низьку якість роботи. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь
820 грн. та сплачених ним судових витрат - 51 грн. державного мита і 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погодившись з позовом ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом
про усунення недоліків і стягнення моральної шкоди, мотивуючі свої вимоги тим,
що ОСОБА_1 погодився виконати роботи за 1620 грн. і встановити рами на її
балконі на протязі двох тижнів. Позивачка запропонувала сплатити всю суму
відразу, однак, відповідач взяв тільки 800 грн. На протязі місяця ОСОБА_2
дзвонила ОСОБА_1, ходила до майстерні з приводу того, що відповач в обумовлені
строки роботу не виконав, однак він посилався на відсутність часу. Згодом,
встановивши частину рам, ОСОБА_1 попросив у ОСОБА_2 ще 600 грн. на погашення
свого кредиту і пообіцяв приїхати та усе доробити. Однак, балкон він так і не
засклив, у зв'язку з чим вона була вимушена наймати інших робітників для
встановлення скла у вікна. Після закінчення робіт, вона виявила недоліки роботи
ОСОБА_1 по встановленню рам, а саме - рами були перекошені, мали щілини, були
коротші зверху і знизу на 10 см, трималися на трьох брусках, через які продував
вітер, також ОСОБА_1 не встановив водовідвідний козирок, жерсть, приготована
для козирка, була їм використана для закриття дірки, чим він зіпсував два
шматки жерсті. При виявленні цих недоліків роботи позивачка повідомила ОСОБА_1,
просила їх усунути, дзвонила його брату, матері, однак це була безрезультатно.
Наприкінці листопада 2006 року ОСОБА_1 приїхав і став вимагати остаточного
розрахунку - 200 грн. ОСОБА_2 в позові зазначає, що являється інвалідом ПІ
групи за зором і гроші на рами вона збирала на протязі трьох років. За її
зверненням до депутата було складено акт в складі комісії, яким підтверджені
недоліки роботи ОСОБА_1 Просить зобов'язати відповідача усунути недоліки його
роботи, стягнути з нього на її користь моральну шкоду в сумі 2000 грн,
обґрунтовуючи її тим, що протиправними діями ОСОБА_1 їй спричинено психічні
хвилювання, розлад здоров'я, у неї погіршився апетит та сон, вона нервує, стала
дратівливою.

Справа №
22-ц-3617/2007 р

Рішенням
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 22.03.2007 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором підряду задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором
підряду у сумі 820 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
усунення недоліків виготовленої продукції та стягнення моральної шкоди
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі:
судовий збір у сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30 грн. Судові витрати по справі, понесені ОСОБА_2 у
зв'язку зі сплатою судового збору у сумі 51 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. віднесено на
рахунок держави.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1 і задоволення її зустрічного позову, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування всіх обставин,
що мають суттєве значення для розгляду справи, на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи.

У запереченнях
на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, вважає
його законним, а апеляційну скаргу відхили, як необгрунтовану.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором
підряду, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та їх
доведеності.

Проте з такими
висновками суду в повному обсязі погодитися не можна, оскільки вони зроблені
без повного і всебічного з'ясування всіх обставин справи.

При розгляді
справи судом першої інстанції встановлено, що 10.10.2006 року між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 був укладений договір на виготовлення двох балконних рам та їх
фарбування і установку у належній ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_1. За умовами
договору ОСОБА_2 була зобов'язана сплатити за виконану роботу 1686 грн. 30 коп.

Відповідно до
вимог статті 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 за завданням замовника ОСОБА_2 виконав
певну роботу за договором щодо виготовлення двох балконних рам, їх фарбування і
установки. Проти даних обставин не заперечували сторони.

Вирішуючи спір,
суд першої інстанції визнав встановленим, що замовник ОСОБА_2 прийняла виконану
позивачем роботу за договором. Але відмовилася сплатити обумовлену ціну за
виконану роботу. При цьому визнав, що відповідачка не сплатила позивачеві 820
грн. за виконану роботу.

Між тим, даний
висновок суду суперечить фактичним обставинам справи, зокрема письмовому
договору - розписки (а.
с 6).

Зі змісту даного
договору - розписки слідує, що ОСОБА_1 за виконання робіт за договором отримав
від ОСОБА_2 аванс у сумі 800 грн. Потім до даної суми ще добавлена сума 600
грн.

В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що даний договір - розписка написана
їм власноручно і не заперечував, що до суми авансу 800 грн. їм дописана сума
600 грн., яку він отримав від ОСОБА_2

Посилання
позивача, що сума 600 грн. отримана від позивачки не за договором, колегія
суддів вважає безпідставним, оскільки воно спростовується матеріалами справи і
поясненням відповідачки, яка підтвердила факт надання позивачеві даної суми, як
оплату за

виконання робіт за договором. Доказів про те, що дана
сума отримана за виконання інших робіт, позивачем не надано і колегією суддів
не встановлено.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів вважає доведеним, що відповідачка після здачі роботи
за договором не в повному обсязі сплатила позивачу обумовлену договором ціну.
Сума недоплати складає 220 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки.

Таким чином,
оскільки рішення суду в цій частині ухвалено з порушенням норм процесуального
права, колегія суддів на підставі ч. 3 ст. 309 ЦПК України змінює рішення суду
у частині визначення суми несплати за договором з 820 грн. до 220 грн.

Відмовляючи в
задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості
позовних вимог та їх недоведеності.

З такими
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони
відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до
вимог ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору
або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно зі ст.
858 ЦК України
у разі виконання роботи з відступами від умов договору підряду, з недоліками,
підрядник несе за це відповідальність перед замовником.

При розгляді
справи судом першої інстанції встановлено, що у листопаді 2006 року позивачем
були виготовлені та встановлені балконні рами. ОСОБА_2 прийняла роботу,
виконану ОСОБА_1 відповідно до умов договору, ніяких недоліків у роботі
виявлено не було. Претензій з приводу якості виготовлених балконних рам та їх
установки заявлено не було. Такі вимоги позивачкою вперше були заявлені після
звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення недоплаченої суми за
договором.

Приймаючи до
уваги конкретні обставини справи та правила ст. ст. 853, 858 ЦК України, суд
першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необґрунтованості та
недоведеності позовних вимог і відмовив у задоволенні позову.

Правильним також
є висновок суду першої інстанції про те, що стягнення з відповідача моральної
шкоди 2000 грн. на користь позивачки не грунтується на договорі та законі.

Відповідно до
ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги.

Всупереч вимогам
ст. 60 ЦПК України ОСОБА_2 не надала доказів, які б могли спростувати висновки
викладені в рішенні суду про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Довід скарги про
те, що відповідач зобов'язаний був встановити козирок при встановленні
балконних рама, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки це не
передбачено умовами договору.

Посилання в апеляційній
скарзі на те, що відшкодування моральної шкоди передбачено п. 4 ст. 611 ЦК України, на
підставі якої суд зобов'язаний був вирішити спір і задовольнити її вимоги є
безпідставним, оскільки він ґрунтується на помилковому тлумаченні даної норми
закону. Крім того, зі змісту позовної заяви слідує, що вимоги позивачки про
відшкодування моральної шкоди заявлені на підставі ст. 1167 ЦК України, якою
врегульовано загальні підстави відповідальності за заподіяння моральної шкоди у
рамках позадоговірної цивільно-правової відповідальності.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд неповно з'ясував обставини справи та не дав
оцінки доказам, не взяв до уваги доводи позивачки щодо наявності вини ОСОБА_1 у
неналежному виконанні зобов'язань щодо умов договору підряду, а тому
необгрунтовано відмовив у задоволенні позову, є безпідставними.

Судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну
оцінку всім доказам, наданим сторонами, зокрема і позивачкою ОСОБА_2 згідно зі
ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на
обгрунтування своїх висновків.

Інші
доводи апеляційної скарги не містять достатніх безумовних підстав для
скасування рішення суду.

Згідно
зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307,
308, 309, 314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від
22.03.2007 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 змінити, зменшити суму
стягнення заборгованості за договором підряду з 820 грн. до 220 грн.

В інший частині
це ж рішення  залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення
може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.