АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 травня 2007р.                                                                                                м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду від 06
березня 2003р. у справі за позовом ОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2004р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2004 року,

встановила:

Рішення
Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2003р., залишеним без зміни
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2003р., ОСОБА_1 було відмовлено в
задоволенні позову до Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної
шкоди. Ухвалою Верховного Суду України від 23.06.2004р. в задоволенні касаційної
скарги ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні
2004р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2003р.,
мотивуючи свої вимоги наявністю постанови Пленуму Верховного Суду України №4
від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди" із змінами і доповненнями, внесеними
постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.01.2001р., в пункті 2 якої
роз'яснено, що спори про відшкодування шкоди розглядаються тоді, коли право на
її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або
випливають з її положень. Зазначав, що саме норми Конституції України
відповідають

Справа №
33ц-673кс-07                                            Категорія
36

Головуючий у першій   інстанції Умнова О.В.

Суддя-доповідач Шевченко В.Ю.

2

обставинам його
справи щодо відшкодування моральної шкоди, завданої дією п.2 постанови Кабінету
Міністрів України №923 від 27.05.1999р., визнаного неконституційним за рішенням
Конституційного Суду України від 19.06.2001р.

Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2004р., залишеним без зміни
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2004р., в задоволенні заяви
ОСОБА_1 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду , справу направити на новий розгляд, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові ухвали постановлені
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, підстави для
обов'язкового скасування судових ухвал, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст.342 ЦПК
України, відсутні

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи  наведене,
колегія  суддів  вважає
за необхідне  відмовити  в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст.ст. 332, 336,337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.