Справа №
Головуючий у 1 інстанції: Діденко С.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року                                                                                              м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

суддів Вовченка В.М., Мороз Л.Л.., Качана В.Я.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля Донецької області на
рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2005
року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2005 року в
справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в
м. Добропілля Донецької області про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У липні 2005 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтування своїх вимог зазначав, що він з 2 січня 2003 року по 04 серпня
2004 року перебував у трудових відносинах з відокремленим підприємством шахтою
«Білозерська» ДП «Добропілля вугілля», працюючи на посаді заступника начальника
ділянки підземної з повним робочим днем у шахті. 23 січня 2004
року під час виконання трудових обов»язків з ним стався нещасний випадок, у
результаті якого він отримав травму голови та правого плеча. За висновком МСЕК
від 07.06.2005 року
його визнано інвалідом 3-ї
групи та встановлено 60%
втрати професійної працездатності безстроково. Вважає, що йому заподіяна
моральна шкода, яку просив стягнути з відповідача в розмірі 34800 грн.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2005 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2005 року, позов
задоволено частково, на користь позивача з відповідача стягнуто 24000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

У касаційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля Донецької
області на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області
просить рішення суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду

скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеним обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля Донецької
області відхилити, а рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької
області від 25.07.2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2005
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.