Справа
№ 2-6/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

11
травня 2007 року                                    м.
Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області

в
складі: головуючої - судді:                   Мазай
Н.В.

при
секретарі:                                           Возній
В.В.

з участю
адвоката:                                    ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом
ОСОБА_2 до ТОВ "Монастирищенський райагробуд", треті особи без
самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП,

встановив:

Позивач
24.10.2005 року звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП,
посилаючись на те, що 14.06.2005 року о 8 год 30 хв. на території ТОВ "Монастирищенський
райагробуд", в АДРЕСА_1 автомобіль, який належить йому на праві власності,
марки "Ауді - 100", з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 Руслана
Миколайовича, який керував автомобілем з його дозволу і перебував у справах на
території ТОВ "Монастирищенський райагробуд" отримав механічні
пошкодження внаслідок наїзду автомобілем НОМЕР_2, який рухався заднім ходом і
не впевнився у відсутності транспортних засобів та інших перешкод, які могли
виникнути з- заду, чим порушив п. 10.9 ПДР України. Механічні пошкодження, які
були спричинені його автомобілю полягають у пошкодженні заднього правого крила,
задньої правої дверки, скла задніх правих дверей та інших пошкоджень. ДТП сталася з вини
водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3, який керував автомобілем, що належить
відповідачу. ОСОБА_3
постановою Монастирищенського районного суду від 18.10.2005 року визнаний
винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з висновком експерта вартість матеріальної шкоди завданої йому становить
4 462 гривні 87 коп. Крім цього, він вважає, що йому спричинена і моральна
шкода, яка полягає в тому, що він переніс нервове потрясіння, деякий час був
змушений пересуватися пішком, оскільки автомобіль знаходився в ремонті, втратив
заробіток, оскільки за допомогою автомобіля заробляв кошти, що потребувало від
позивача додаткових зусиль для організації свого життя та побуту. Розмір
моральної шкоди він оцінює в 5 000 гривень В добровільному порядку відшкодувати
нанесену шкоду відповідач не бажає, тому він змушений звернутися в суд з
позовом . Під час судового розгляду позивач змінив свої позовні вимоги,
зменшивши розмір моральної шкоди до 1 500 гривень, в іншій частині позов
залишено без змін. Просить позов задоволити стягнути з відповідача на його
користь матеріальну шкоду в сумі 4 462 гривні 87 коп., моральну шкоду в сумі 1
500 гривень та судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 11.11.2005 року до участі у справі притягнене третіх осіб,
які

не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 та

ОСОБА_4.

В судове
засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи
повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву в якій
справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 116).

В судовому засіданні
представник позивача адвокат ОСОБА_1 (діючий за ордером № 115 від 10.11.2005
року (а.с. 33)) позов підтримав повністю та пояснив, що в результаті ДТП було пошкоджено
автомобіль, який належить позивачу ОСОБА_2 ОСОБА_3, який
перебуває в трудових відносинах з ТОВ "Монастирищенський райагробуд"
вчинено адміністративне правопорушення передбачене ст.. 124 КУпАП. При
розгляді адміністративної справи ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні вказаного
адміністративного правопорушення. Враховуючи те, що ОСОБА_3 перебуває в
трудових відносинах з ТОВ "Монастирищенський райагробуд" і керуючи
автомобілем НОМЕР_2, безпосередньо виконував свої трудові обов'язки, тому саме
ТОВ "Монастирищенський райагробуд" і є відповідачем у даній цивільній
справі. Розмір матеріальних збитків визначав експерт. Крім матеріальної шкоди
позивачу завдано і моральну шкоду, так як він підприємець і йому доводилось
докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в зв'язку з тим, що
автомобіль було пошкоджено і він знаходився на ремонті. Моральну шкоду він
оцінює в розмірі 1500 гривень. Просить позов задоволити стягнути з відповідача
на користь позивача матеріальні збитки в сумі 4 462 грн. 87 кой., моральні
збитки в сумі
1500 грн., судові витрати пов'язані з розглядом справи, а саме : державне мито,
витрати на правову допомогу, оплати послуг авто товарознавчої експертизи,
оплата послуг судово-автотехнічної експертизи.

В
судовому засіданні представник відповідача Бебешко М.М. ( діючий за дорученнями
№ 116 від 11.11.2005 року ( а.с. 32) та б/н від 10.05.2007 року (а.с. 117)
позов не визнав повністю та пояснив, що ОСОБА_4, водій автомобіля "Ауді-100" порушив Правила
дорожнього руху України, а саме в'їхав на територію ТОВ "Монастирищенський
райагробуд" . Згідно з висновком експерта вина у вчиненні ДТП водія автомобіля
"Ауді-100", а тому саме він повинен відшкодовувати шкоду власнику
автомобіля.

В
судовому засіданні представник відповідача Юрченко А.П. ( наказ № 13-к від
07.04.2005 року про призначення виконавчим директором ТОВ
"Монастирищенський райагробуд" (а.с.119) позов не визнав повністю та
пояснив, що ОСОБА_3
перебуває в трудових відносинах з ТОВ "Монастирищенський
райагробуд". В той день коли сталася ДТП
він виконував свої трудові обов'язки на території організації, а саме
керував краном при погрузці блоків. ОСОБА_4 в'їхав на
територію організації без дозволу і сам винен у ДТП, оскільки не вибрав безпечну дистанцію, для руху, рухався
по території з великою швидкістю. Експертиза в справі проведена не належним
чином, без виїзду експерта на місце ДТП.
Він вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_3 не винен в ДТП, а на
відшкодування моральної шкоди позивач взагалі не має права.

В
судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача ОСОБА_4
пояснив, що 14.06.2005 року в»їхав на територію ТОВ «Райагробуду» в м.
Монастирище для того, щоб домовитись за кран. Помітивши на території кран він
почав рух за ним, але близько не наближався тримався на відстані 20 метрів.
Коли кран зупинився він вирішив його об»їхати і включивши поворот почав
рухатись. Кран несподівано почав рухатися заднім ходом і зіткнувся з машиною
якою він керував. Не було включено ніяких освітлювальних приборів, які
вказували б на те, що кран розпочне рух заднім ходом. Коли він побачив, що кран
раптово розпочав рух заднім ходом то подав звуковий сигнал і натиснув на
гальма. Ніхто з працівників діями водія крану при русі заднім ходом не керував,
поруч, з краном не знаходився. В результаті зіткнення автомобіля з краном,
автомобіль "Ауді-100" отримав механічні пошкодження. Він вважає, що у
вчиненні ДТП винен
ОСОБА_3

В
судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 пояснив, що він Працює водієм крана в ТОВ « Райагробуд»
м. Монастирище. 14.06.2005 року він знаходився на роботі і отримав наряд
погрузити блоки Погрузку здійснювали спочатку на одному місці на території
«Райагробуду», а потім він краном переїхав на інше місце для подальшої погрузки
блоків та зупинився між двома автомобілями Марки "Камаз". Він впевнившись,
що ззаду немає нікого, виконував маневр рух заднім ходом. Легковий автомобіль
марки «Ауді», яким керував ОСОБА_4,
з»явився раптово і він натиснувши на гальма

зупинив кран,
але одразу почув звук зіткнення. ОСОБА_4 рухався на великій швидкості, і коли
під'їхав до крану то йому не було куди повернути тому, що з обох боків стояли
автомобілі марки "Камаз".
Він рухався краном на швидкості близько 1 км/год. Вважає, що в зіткненні
винен ОСОБА_4, так як
він раптово виїхав позаду крану і рухався на величезній швидкості. З постановою
суду від 18.10.2005 року він не погоджувався, вважає себе не винним, але чому
вказану постанову не оскаржував пояснити не може.

Заслухавши
пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково виходячи з наступного :

Згідно
п.3 ч.2 ст.11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

Згідно
ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування, що продубльовано і в ч. 2 ст. 48 Закону України
"Про власність", в якій власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння,
і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно
наданої ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3
автомобіль марки "Ауді - 100", 1994 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1( а.с. 7), вбачається, що власником вказаного автомобіля, яким керував
ОСОБА_4 належить
ОСОБА_2, і саме він має право вимагати відшкодування матеріальної шкоди, а саме
витрат на ремонт транспортного засобу та судових витрат пов'язаних з розглядом
справи.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). Крім того, у
відповідності до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі виникає спір:

факт заподіяння
шкоди позивачу та її розмір підтверджується :

показами
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 в протоколі
судового засідання від 05.10.2005 року та 11.10.2005 року при розгляді
адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 за
вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП (а.с.
143-156).

протоколом
про адміністративне правопорушення серії АД № 089487 від 14.06.2005 року про
вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАп відносно
ОСОБА_3 (a.c. 22).

постановою
Монастирищенського районного суду про притягнення до адміністративної
відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.
124 КУпАп ОСОБА_3
від 18.10.2005 року,, (а.с.23-24), яка на час розгляду справи набрала
законної сили та ніким не оскаржена;

висновком
спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню
матеріального збитку № 46 від 27.06.2005 року, згідно якого матеріальний збиток
завданий власникові "Ауді - 100" держномер НОМЕР_1, в результаті його
пошкодження при ДТП складає
: 4 462 гривні 87 коп., та калькуляціє № 46, додатками до висновку № 46
дефектними відомостями огляду транспортного засобу № 46 відЖ06*2005 року, таблицею
зображення до висновку спеціаліста № 46 експертного авто товарознавчого
дослідження (а.с. 8-21);

Розмір,
в грошовому виразі, матеріальних збитків, завданих автомобілю "Ауді -
100" в результаті ДТП
вказаному у висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження
по визначенню матеріального збитку № 46 від 27,06.2005 року представники
відповідача не оспорюють, погоджуючись з ним, що підтвердили і в судовому
засіданні.

матеріалами
адміністративної справи № 3-1082/05 (а.с.123-156).

Отже
матеріальна шкода, заподіяна позивачу підлягає до відшкодування в повному
обсязі, зокрема: матеріальний збиток, завданий автомобілю "Ауді
-100", який належить позивачу, в сумі 4 462,87 грн.

Відповідач
не надав суду доказів про розмір заподіяних матеріальних та моральних збитків.

В даному
випадку питання про відшкодування шкоди поставлено позивачем, за правилами ст.
1187 ЦК України,
а саме 2 ст. 1187 ЦК України,
яка передбачає, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку;

Представники
відповідача не заперечували той факт, що автомобіль НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_4,
належить ТОВ "Монастирищенський райагробуд", що підтверджується і
довідкою Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області (а.с. 86).

Не
заперечували представники відповідача та інші особи, які беруть участь у справі
і той факт, що ОСОБА_3
перебуває з ТОВ "Монастирищенський райагробуд" в трудових
відносинах і під час ДТП
виконував свої професійні обов'язки, а тому суд вважає, що оскільки дана
обставина, визнана сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі, а
саме третіми особами без самостійних вимог на предмет спору, то вона за
правилами ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Протиправна
дія заподіювана шкоди, а саме ОСОБА_3 підтверджується:

постановою
Монастирищенського районного суду про притягнення до адміністративної
відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.
124 КУпАп ОСОБА_3
від 18.10.2005 року (а.с.23-24), яка на час розгляду справи набрала
законної сили та ніким не оскаржена;

висновком
судово-автотехнічної експертизи № 174-АТ від 23.03.2007 року (а.с. 102-109).

Відповідно
до ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і
оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України, у
відповідності до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого
значення.

Згідно з
висновком судово-автотехнічної експертизи № 174-АТ від 23.03.2007 року :

В діях
водія автомобіля ЗІЛ-133 ГЯ вбачається невідповідність вимог п. 2.3 б), 10.1,
10.9 Правил дорожнього руху України.

В діях
водія автомобіля "Ауді-100" вбачається невідповідність вимог п. 2.3
б), 10.1,12.3,16.12 Правил дорожнього руху України.

Водій
автомобіля "Ауді" рухаючись зі швидкістю 5 км/год, мав технічну
можливість уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного
гальмування транспортного засобу з зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

Технічна
можливість запобігти зіткненню для водія автомобіля ЗІЛ-133 ГЯ заключалась у виконанні вимог
п. 2.3 б), п.10.1, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, для виконання яких
причин технічного характеру він не мав.

Відповідно
до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить
перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.
10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не
повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення
безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою , до інших
осіб.

Постановою
Монастирищенського районного суду про притягнення да адміністративної
відповідальності за вчинення адміністративного правопорущейня передбаченого ст.
124 КУпАп ОСОБА_3
від 18.10.2005 року встановлено, що ОСОБА_3 порушив вимоги
п. 10.9 Правил дорожнього руху України і рухом крану заднім ходом ніхто не
керував.

Суд
вважає, що водій "Ауді-100" не міг і не повинен був передбачити те,
що кран несподівано розпочне рух заднім ходом.

Всі інші
пункти Правил дорожнього руху, які порушили водії та на які вказує експерт у
висновку, на думку суду, безпосередньо витікають з порушення п. 10.9 Правил
дорожнього руху України водієм автомобіля ЗІЛ-133 ГЯ ОСОБА_3 та перебувають з
ними в прямому причинному зв'язку.

Суд
вважає, що все вищевикладене підтверджує причинний зв'язок між протиправною
поведінкою заподіювана шкоди ОСОБА_3 та шкодою спричиненою автомобілю марки
"Ауді-100", який належить позивачу ОСОБА_2.

У
висновку експерта № 174-AT від 23.03.2007 року зазначено, що в діях водія автомобіля
"Ауді-100", вбачається невідповідність вимогам п. 2.3.6, 12.3, 16.12
Правил дорожнього руху України. Однак, суду не надано сторонами доказів того,
що за порушення саме цих пунктів Правил дорожнього руху України водій
автомобіля "Ауді-100" притягувався до адміністративної чи будь-якої
іншої відповідальності та був визнаний винним у встановленому законом порядку.

Відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявністю вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Посилання
представників відповідача на те, що в заподіянні шкоди автомобілю
"Ауді-100" є вина обох водіїв і тому збитки повинні відшкодовувати
вони обоє, суперечить вимогам ч. 2 ст. 1190 ЦК України, згідно з якою позивач
має право ставити вимогу про стягнення шкоди до будь-кого із заподіювачів шкоди
на свій розсуд.

Суд, на
підставі вищевикладеного, не знайшов підстав, для притягнення в якості
співвідповідача ОСОБА_4, клопотання від позивача про притягнення
співвідповідача не надходило.

На
підставі доказів, шляхом повного, об'єктивного, безпосереднього дослідження їх
в судовому засіданні суд вважає, що протиправна дія ОСОБА_3 доведена, збитки та
їх розмір підтверджуються матеріалами цивільної справи та справи про
адміністративне правопорушення, між ними існує причинний зв'язок, а тому позов
в цій частині підлягає до задоволення.

На
підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

При
визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд повинен
враховувати характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань
позивача, погіршення можливостей позивача отримувати дохід, ступеня вини особи,
яка її заподіяла, а тому суд вважає, що позов в цій частині не підлягає до
задоволення оскільки, позивачем не надано доказів, для задоволення позову в
частині стягнення моральної шкоди.

Судові
витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.81-88 ЦПК України,
пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На
підставі викладеного ст. ст. 11, 22, 23, 1187, 1190 ЦК України та
керуючись ст." ст. 3, 5 - 8, 10, 11, 14, 33, 60, 61, 84, 86, 88, 147, 208
- 209, 212 - 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов
ОСОБА_2 до ТОВ "Монастирищенсвкий райагробуд", треті особи без самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої ДТП задоволити частково.

Стягнути
з ТОВ "Монастирищенський райагробуд" на користь ОСОБА_2 матеріальні
збитки в сумі 4 462 гривні 87 коп.

Стягнути
з ТОВ "Монастирищенський райагробуд" на користь ОСОБА_2 судові
витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в загальній сумі 985 гривень
80 коп.

В задоволенні
позову про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Черкаської області.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.