Справа №2-1517 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 грудня 2007
року        Кіцманський районний суд
Чернівецької області у складі: головуючого - судді Литвинюк І.М.

при секретарі
-      Цвіркун І.В. за участю
представника відповідачки - Маковійчук Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом
ОСОБА_1в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання
дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності на
спадкове майно та анулювання реєстрації житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
у вересні 2007 року звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання
дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності на
спадкове майно та анулювання реєстрації житлового будинку. Свої вимоги мотивує
тим, що 07 березня 1992 року в Перехреснянській сільській раді Верховинського
району Івано-Франківської області вона уклала шлюб з ОСОБА_5., від якого мають
дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Вказує на те, що в 1999 році шлюб з
ОСОБА_5. вони розірвали і він поїхав проживати до своєї матері ОСОБА_5. в
с.Голови Верховинського району Івано-Франківської області. Також вказує на те,
що восени 2000 року ОСОБА_5. та його мати домовились з відповідачами ОСОБА_3. та
її сином ОСОБА_4. про всі істотні умови купівлі-продажу житлового будинку в
АДРЕСА_1, який належав на праві власності ОСОБА_4. на підставі договору
дарування. Сторони погодили за житловий будинок заплатити суму, яка по курсу
валют відповідала 1000 доларам США,
ОСОБА_5. повинен дати половину оговореної суми завдатку, відремонтувати
його за свої кошти, поселитися в ньому, а після сплати повної суми - укласти
договір купівлі-продажу. Посилається на те, що 21 лютого 2001 року померла мама
ОСОБА_5. і навесні 2001 року ОСОБА_5. дав відповідачам суму грошей, що
відповідала по курсу 500 доларам США,
а ті передали йому ключі від житлового будинку, він переїхав в с.Хлівище,
зробив ремонт у придбаному будинку, обладнав нову огорожу і постійно проживав у
вказаному господарстві. ОСОБА_5. зловживав спиртними напоями, часто запивав, а
тому не мав

коштів,
щоб повністю виплатити відповідачам домовлену між ними вартість житлового
будинку, однак поступово його рідні допомогли виплатити всю суму за житловий
будинок, а також в погашення заборгованості ОСОБА_5. передав відповідачам
зароблений ним в с/г підприємстві цукор, а також зароблені гроші. Крім того,
його рідна сестра ОСОБА_6передала в рахунок погашення боргу за житловий будинок
корову. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Хлівище Кіцманського району ОСОБА_5.
помер і після його смерті відкрилася спадщина, єдиним спадкоємцем якої за
законом є його дочка ОСОБА_2.. Оскільки ОСОБА_5. і відповідачі виконали всі
істотні умови договору купівлі-продажу, вважає, що ОСОБА_5. став власником
вказаного житлового будинку, а ОСОБА_2. прийняла спадщину після батька, тому
просить позов задовольнити.

Відповідачі
в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, пояснили, що житловий будинок,
що розташований в АДРЕСА_1,
належить на праві власності ОСОБА_4. за договором дарування від 31 січня 1997
року. ОСОБА_5. не мав де жити і ОСОБА_3., яка доглядала за вказаним
господарством, дозволила ОСОБА_5. там жити, а замість плати за житло він
допомагав батькам ОСОБА_4. на городі, обіцяв зробити там ремонт, однак про
договір купівлі-продажу домовленості у них не було.

Заслухавши
пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд
знаходить, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 151 ЦК України
(1963 р), який діяв на час виникнення правовідносин, в силу зобов'язання одна
особа зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от:
передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з договору або   інших
підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.

За
вимогами ст.ст. 153, 154 ЦК
України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у
належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті
умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів
даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно
бути досягнуто згоди. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен
бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання
одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами,
телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.

Згідно
ст.ст. 224, 227 ЦК України
(1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно
у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за
нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання
цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_4. є власником житлового будинку з господарськими
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування
від 31 січня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної
нотаріальної контори.

Також
встановлено, що у вказаному будинку в с.Хлівище з весни 2001 року проживав без
реєстрації ОСОБА_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з довідки
Хлівищанської сільської ради Кіцманського району від 20 серпня 2007 року № 69.

Посилання
позивачки на те, що між ОСОБА_5. та відповідачами ОСОБА_3. та ОСОБА_4. була
домовленість про всі істотні умови договору купівлі-продажу вказаного житлового
будинку, що він повністю виплатив відповідачам обумовлену ними вартість
житлового будинку в сумі 1000 доларів США,
і що дані обставини підтверджуються показаннями свідків, суперечить вимогам
ст. 46 ЦК України,
відповідно до якої недодержання простої письмової форми, що вимагається
законом, позбавляє сторони права в разі спору посилатися для підтвердження
угоди на показання свідків. Крім того, право продажу майна відповідно до ст.
225 ЦК України
(1963 р.) належить тільки власникові, а власником будинку є ОСОБА_4., а не
ОСОБА_3..

Відповідно
до ч. 1 ст. 60 та ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким
чином, зібраними по справі доказами встановлено, що договір купівлі-продажу
житлового будинку між ОСОБА_4. та ОСОБА_5. укладено не було, оскільки не були
виконані істотні умови договору та не оформлено його нотаріально, а твердження
позивачки про те, що було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору,
не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими
доказами, а тому і вимоги про визнання за ОСОБА_2., як спадкоємиці після смерті
батька, права власності на житловий будинок, що розташований поАДРЕСА_1, є
безпідставними.

Крім
того, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності на
компенсаційний вклад, який зберігається в філії 6377/03 с.Красноїлля
Верховинського відділення „Державний Ощадний Банк України" на ім"я
ОСОБА_5, також не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна особа вважаються такими, що прийняли
спадщину, отже, ОСОБА_2. не пропустила строк для прийняття спадщини і немає
перешкод для звернення в нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових
прав.

Враховуючи
вищенаведене, ст.ст. 45-47, 151, 153, 154, 224, 225, 227 ЦК України (1963
року), ст. 1268 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

У
задоволенні позову ОСОБА_1в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_4про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,
визнання права власності на спадкове майно та анулювання реєстрації житлового
будинку відмовити.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом 20-ти днів після подання заяви, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через
Кіцманський районний суд.