АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року                                                                                м.  Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі -

Українець Л.Д.,
Диби В.Г.,  Чобіток А.О.

Розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Іллічівського районного суду М. Маріуполя Донецької області від 12
червня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 1 1 травня
2004 року в справі за позовом ОСОБА_1 да ВАТ «МЗВМ» про відшкодування
матеріальної , моральної (немайнової )шкоди та стягнення компенсації за
транспортні послуги, -

встановила:

В липні
2002 року позивач звернувся з вказаним позовом до ВАГ «Азов», яке було
перереєстровано 26.03.2003 року ВАТ «Маріупольський завод важкого
машинобудування»,  та зазначав,  що працюючи у відповідача в 1970 році отримав
травму і за висновком МСЕК від 18.03.1991 року йому встановлено 100 % втрати
працездатності і він визнаний інвалідом 1-ї групи безстроковою зв»язку з цим
він потребує курсове мекаментозне лікування, санаторно-курортне лікування з
супроводжуючою особою, забезпечення транспортним засобом.  Оскільки на придбання ліків він сплатив 2452
гри. і документально підтвердив про це відповідачу, який не компенсував йому
зазначену суму, просив стягнути з відповідача вартість ліків у вказаному
розмірі та моральну шкоду, спричинену йому такими діями відповідача у розмірі 2
500 гри..Крім того відповідачем своєчасно не було оплачено йому вартість двох
санаторно-курортних путівок, незважаючи на судове рішення про накладення на
позивача такого обов»язку,  тому просив
стягнути з відповідача 3 336 грн. та 10 000 грн.моральної шкоди. Додатково
позивачем було пред»явлено позов щодо компенсації витрат за придбані ліки у
період 1997-98р.р.у розмірі 515 грн.29 коп.та витрат на бензин,  технічне обслуговування автомобіля
«Запорожец», яким він користується з 1994 року, в розмірі 480 грн.

В подальшому
позивач відмовився від вимог щодо стягнення з відповідача вартості
санаторно-курортних путівок, оскільки відповідач сплатив йому 3 336 гри.,  і збільшив розмір моральної шкоди до 15 000
грн.

Рішенням
Іллічівського районного суду М. Маріуполя Донецької області від 12 червня 2003
року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2004 року рішення
Іллічівського районного суду м. Маріуопля Донецької області від 12 червня 2003
року залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить змінити зазначені судові рішення та вирішити його позовні вимоги, не
передаючи справу на новий розгляд,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до  вимог статті 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному

порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої

або  апеляційної
інстанції  норм  матеріального
чи  процесуального  права
і  не  може

встановлювати
або вважати доведеними обставини,  що не
були встановлені в рішенні чи

відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого

доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Відсутні
й передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  335-337 ЦПК України та
Законом України «Про внесення змін до закону України «Про судоустрій України»
щодо забезпечення касаційного розгляду Цивільних справ» від 22 лютого 2007 року
№697-V та глави 2 розділу V ЦПК
України колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 червня 2003 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.