РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 квітня 2007
року                                                                                     м.Ужгород

Судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

Головуючого - Панька В.Ф.,

суддів
Дроботі В.В., Власова C.O., при секретарі
Карбованець М.В.,

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   апеляційну   скаргу
ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 грудня 2006
року,-

встановила:

ОСОБА_2звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1про відшкодування шкоди.

Свої вимоги
обгрунтувала тим, що ОСОБА_1. у її присутності жорстоко побив її собаку та
погрожував, що проколе собаку вилами, а у березні 2005 року після того, як вона
дала покази в судовому засіданні відповідач її образив та подав позовну заяву
про стягнення моральної шкоди.

В результаті дій
відповідача вона знаходилася в стресовому стані, погіршилося її самопочуття,
загострилися хвороби, погіршилися стосунки в сім'ї'.

Чим їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в
розмірі 5000 гривень.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 1000 гривень
моральної шкоди та 150 гривень витрат на отримання юридичної допомоги і 17
гривень державного мита.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, як незаконне та необгрунтоване,
а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Межі оскарження:
апелянт вважає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам та нормам
матеріального права.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи і
перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що
вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Частково
задоволивши позовні вимоги суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення
констатував, що ОСОБА_2. було заподіяно моральну шкоду внаслідок її образи
відповідачем в будівлі суду.

З такими
висновками не можна погодитись, оскільки вони не відповідають фактичним
обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють правовідносини
між сторонами.

Оцінюючи
встановлені обставини колегія суддів прийшла до висновку, що слова висловлені
відповідачем на адресу позивача є включеними до Великого тлумачного словника
сучасної української мови та послуговуються у повсякденному житті і визнати їх
як образу не можна.

Справа № 22ц-591/07.

2

У відповідності да вимог СТ.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, наведені в позовній вимозі обставини про спростування
відповідачем недостовірної інформації у такий же
спосіб, як поширена, стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягають, оскільки такі не доведені належними доказами.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає до скасування, як
необгрунтоване, а позов до задоволення не підлягає за недоведенності позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 307,309,314,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1-
задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року -
скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2в задоволенні позову
до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржено до Верхового суду України протягом двох місяців з дня проголошення шляхом подачі скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.