АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
- судді              Ломанової Л.О.,

суддів:                                     Притуленко О.В.,

Мамасуєвої Л.О.,

при
секретарі                         Цендра
О.М.,

за участю
позивача ОСОБА_1
та її представника ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання втратившею право користування житловим
приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Феодосійського міського
суду АР Крим від 21 грудня 2006 року .-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2005 року
ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання втратившею право користування
житловим приміщенням у АДРЕСА_1на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України
посилаючись на те, що з серпня 1997
року відповідачка без поважних причин в квартирі не проживає, за комунальні
послуги оплату не проводить.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 21  грудня 2006
року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про
скасування рішення суду. посилаючись на те. що воно ухвалено з порушеннями норм
матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що висновки суду про
відсутність підстав для задоволення позову не відповідають обставинам справи.

Обговоривши наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а
рішення суду -скасуванню
з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що
рішенням Феодосійського міського суду від 16
лютого 1998 року був
змінений договір найму жилого приміщення в спірній квартирі з виділенням в
користування відповідачки та її доньки кімнати площею 13,3 кв.м. і
укладенням окремого договору найму на цю кімнату. На підставі зазначеного суд
дійшов висновку про те, що спірна квартира є комунальною. А оскільки позивачка не
є членом сім'і ОСОБА_2,
у неї відсутнє право на звернення з таким позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та вважає, що рішення
ухвалено з порушенням вимог ст.213 ЦПК України щодо повного і всебічного
з'ясування обставин справи, та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для
справи, внаслідок чого необгрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовних
вимог.

Головуючий
суду першої інстанції:                   Панченко
О.І.

Справа №
22-ц-405-Ф/07

Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції:    Притуленко
О.В.

2

Так з матеріалів справи вбачається, що відповідачка, як
дружина сина позивачки, у червні 1992
року поселилася у спірній квартирі. З серпня 1997 року між нею та чоловіком
шлюбні відносини припинилися. 16 лютого 1998 року Феодосійський міський суд
ухвалив рішення про розподіл особового рахунку № НОМЕР_1 , визначив що на ім'я
ОСОБА_2 належить відкрити окремий особовий рахунок на кімнату площею 13,3 кв.м.

Але
вказане судове рішення відповідно до ст.ст.348, 349 ЦПК України в редакції 1963 року до виконання звернено не було, про що свідчить
довідка КП ЖЄК-1 ( арк.
сир. 104). За таких
обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що спірна
квартира є комунальною.

В порушення вимог ст.179 ЦПК України про дослідження
доказів, суд для встановлення фактів, якими позивач обґрунтовувала заявлені
вимоги, не вирішив питання про допит свідків, вказаних позивачкою в позовній
заяви.

Проте, показаннями свідка ОСОБА_4., наданими в засіданні суду апеляційної
інстанції, свідка ОСОБА_5, оголошеними в порядку ст.183 ЦПК України актами від 02.03.2005 року, 16.03.2006 року (арк.спр.7,
58) підтверджується
непроживання відповідачки у спірному жилому приміщенні без поважних причин з 1997 року, тобто
понад шість місяців.

Відповідно до ст.71 ЖК України особа, яка без поважних
причин не користується жилим приміщенням понад шість місяців, втрачає право
користування цим жилим приміщенням.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1

Відповідно
до  ч.1
і 4  ст.   309 ЦПК України
рішення  суду  підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення
позовних вимог.

На підставі ст.ст.71, 72
ЖК України, керуючись ст.ст. 303,
307, 309, 313. 314 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних
справах,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Феодосійського міського суду АР Крим від 21 грудня 2006 року скасувати.
Позов ОСОБА_1задовольнити. Визнати ОСОБА_2особою, втратившею право користування
жилим приміщенням у АДРЕСА_1

Рішення
набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржено до
касаційного суду протягом двох місяців з дня набрання законної сили.