Справа № 22ц-2430                                  Головуючий в 1
інстанції Федорчук М.М.
Категорія 18                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

15 березня 2007
року              Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого   Висоцької B.C.,

суддів              Біляєвої О.М., Осипчук О.В.,

при секретарі
Таранець В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за заявою
товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Група фінансових
технологій" про видачу судового наказу про стягнення суми боргу з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ
"Група фінансових технологій"
звернулося до апеляційного                       суду
з

апеляційною
скаргою на ухвалу судді Калінінського районного суду м. Донецька від 03 січня
2007 року, якою заява повернута заявнику в зв'язку з непідсудністю даному суду.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу, посилаючись на
порушення норм процесуального права, та передати питання на новий розгляд до
місцевого суду.

В обґрунтування скарги ТОВ "Група фінансових технологій"
посилалось на те, що суддею при вирішенні питання про прийняття позову не були
враховані положення п.8 ст.110 ЦПК України, яке регулює питання щодо
підсудності за позовом, що виникає з договору, в якому зазначено місце його
виконання. Крім цього, заявником як поручителем виконані зобов'язання за
кредитним договором, тому на підставі п.1.3 ст.512, ст.514, п. 4 ст. 532 ЦК України усі
права за цим договором переходять до поручителя або нового кредитора, а місцем
виконання грошового зобов'язання є місцезнаходження юридичної особи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта підтримав
вимоги скарги з викладених в ній мотивів.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, дійшов
висновку, що справа не підсудна цьому суду з тих підстав, що позови до фізичної
особи пред'являються в суд за місцем її проживання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, пояснення
представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з таких підстав.

2

Згідно з вимогами п.1 ч.1 статті 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи подаються в
суд за місцем її проживання.

З матеріалів справи вбачається, що боржник мешкає
уАДРЕСА_1, що не відноситься до адміністративної території Калінінського району
м. Донецька.

За таких підстав суддя дійшов правильного висновку, що справа не підсудна
Калінінському районному суду м. Донецька.

Положення п.8 ч.1 ст.110 ЦПК України на спірні правовідносини щодо
пред'явлення зворотної вимоги до боржника не розповсюджуються.

Якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для
подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Таким чином, суддею постановлено ухвалу про повернення позивачеві заяви з
додержанням вимог закону, тому апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає ухвалу без змін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Крім того, посилання апелянта на вимоги п.4 ст.532 ЦК України не є
обґрунтованими, оскільки місцезнаходженням юридичної особи ТОВ "Група
фінансових технологій" є Ворошиловський район м. Донецька.

Керуючись ст.ст. 307 ч. 2 п.1, 312-315 Цивільного
процесуального кодексу України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Група
фінансових технологій" відхилити.

Ухвалу Калінінського районного суду м. Донецька від 03 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може
бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців
з дня набрання законної сили.