№2-172/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2007 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Буравльова С.І., при
секретарі Пузановій М.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2006 року
позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.03.2006 року на
автодорозі по вул. Прирічній в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з
вини ОСОБА_2, який
порушив Правила дорожнього руху, а саме, залишив транспортний засіб не вживши
заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль
покотився та здійснив наїзд на автомобіль «Мазда» д/н НОМЕР_1. Зазначений
автомобіль належить позивачу та його дружині ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності. Автомобіль «Деу» належить відповідачу. В результаті зіткнення
транспортних засобів сторін по справі, автомобіль, яким керував позивач, було
пошкоджено. Розмір збитків складає 9245,08
грн., що підтверджується актом автотоварознавчого дослідження. За
проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 500 грн. Крім цього
позивачем понесені витрати, пов'язані з наданням юридичної допомоги в сумі 2500 грн. Крім цього
внаслідок ДТП позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої він визначає в сумі
2000 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його
користь 11245,08 грн.
заподіяних матеріальних збитків, 2000
грн. моральної шкоди, а також 172,45
грн. судових витрат.

В судовому засіданні позивач наведені вимоги підтримав в повному обсязі та
просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на
момент дорожньо-транспортної пригоди позивач не мав необхідного обсягу
повноважень для того, щоб використовувати автомобіль «Мазда» д/н НОМЕР_1. Не визнав розмір
матеріальної шкоди, оскільки він не був присутнім при проведенні
автотоварознавчого дослідження, вважає розмір матеріальної шкоди значно
завищеним. Не визнав моральну шкоду, оскільки ОСОБА_1 не мав підстав на користування автомобілем, а тому йому
не могли бути спричинені моральні переживання у зв'язку з ушкодженням
автомобіля.

Відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2006
року на автодорозі по вул. Прирічній в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» д/н НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_3 та автомобіля «Деу» д/н НОМЕР_2, який
належить відповідачу.

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7/171 від 28.08.2000 року автомобіль
«Мазда» д/н НОМЕР_1 належить
ОСОБА_3

Відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992
року № 6, оскільки
згідно ст. 48 Закону
України «Про власність» положення щодо захсту права власності поширюється також
на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного
господарського віданні, оперативного управління або на іншій підставі,
передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати
відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

2

З довіреності, виданої ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_1 та посвідченої приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4
18.04.2006 року, ОСОБА_1 має
право керування та розпорядження автомобілем «Мазда» д/н НОМЕР_1.

Однак вказана довіреність була видана після виникнення
дорожньо-транспортної пригоди.

З показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що автомобіль було
придбано нею та ОСОБА_1 під час перебування у шлюбі, тому зазначене майно є
спільною сумісною власністю. Саме через це до суду з позовом про відшкодування
шкоди звернувся її чоловік. Зазначила, що довіреність на право керування
автомобілем на ім'я ОСОБА_1 була
видана після ДТП, відмовилась
від подачі позову до ОСОБА_2

Таким чином суд приходить до висновку, що на час дорожньо-транспортної
пригоди позивач ОСОБА_1 не був
власником автомобіля "Мазда" д/н НОМЕР_1 та не мав відповідних правових підстав володіння вказаним
транспортним засобом.

Відповідно до ст. 15
ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення.

Згідно ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового
права або майнового права та інтересу.

Оскільки
в судовому засіданні було встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди
позивач ОСОБА_1 не був
власником автомобіля та не мав відповідних правових підстав володіння вказаним
транспортним засобом, він не мав права на звернення до суду з позовом про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

В судовому
засіданні ОСОБА_1
відмовився від заміни неналежного позивача.

Оскільки з позовом про відшкодування шкоди звернувся неналежний позивач,
суд вважає необхідним відмовити в задоволенні зазначеного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 10,
60, 130, 174, 175, 197, 198, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення, та апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.