АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року                                                                                                       м.
Одеса

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
судді - Каранфілової
В.М.

суддів - Троїцької
Л.Л., Сидоренко І.П.

при секретарі - Асанової
З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2006
року по

цивільній  справі  за
позовом  ОСОБА_1до  ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

встановила:

9 грудня 2005 року позивачка
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення вартості монітора в сумі 300 грн., стягнення
коштів на юридичну допомогу в сумі 50
грн., стягнення 3% від суми
вартості роботи за несвоєчасне

виконання замовлення в сумі 1680
грн. (80 грн. х 3% х 700 днів = 1680 грн.), стягнення

моральної шкоди у розмірі 300 грн. та просила стягнути з відповідача на
користь держави

штраф за неповагу до Закону України, вказуючи, що 14 жовтня 2003 року вона
до

майстерні ЧП „ОСОБА_3." в м. Одесі здала на ремонт монітор, серійний
номер 406900, вартістю 300
грн. по квитанції №
249. Строк закінчення ремонту визначений в квитанції

17.10.2003р. В призначений термін монітор не був відремонтований, в зв'язку
з

відсутністю деталей і їй було запропоновано почекати тиждень, а потім ще
тиждень. Після

цього позивачка залишила телефон і їй пообіцяли подзвонити, коли монітор
буде

виправлений. Почекав рік, вона була вимушена придбати новий монітор 31
серпня 2005

року на адресу майстерні була пред'явлена претензія Одеського міського
товариства

споживачів „Захист", після чого їй надійшла телеграма з проханням
забрати монітор, тому

що його неможливо відремонтувати. На той час монітор зстарів, крім того був
придбаний

новий монітор. Своїми діями відповідач завдав позивачці матеріальну та
моральну шкоду,

яка виразилась в тому, що позивачка повинна була ходити щотижня до
майстерні,

вирішувати питання про ремонт. Були порушені нормальні життєві зв'язки
із-за

неможливості продовжувати активне суспільне життя, так як вона є головою
Одеського

міського товариства споживачів „Захист".

Рішенням суду
від 26 жовтня 2006 року у позові ОСОБА_1. було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Справа № 22ц-482/07                                                          Категорія
ЦП: 25

Головуючий у
першій інстанції- Бжассо Н.В. Доповідач -
Каранфілова В.М.

2

Колегія судців, заслухав суддю - доповідача, вивчив
матеріали справи в межах

доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а

рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1.
у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між сторонами
не було укладено договору на побутові послуги, як це передбачено ст.. 152, 332 ЦК України
в редакції 1963 року та
Правилами побутового обслуговування населення, затвердженими KM
України 16.05.1994 року.

Колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції.

Довід апеляційної скарги про те, що квитанція № 249 від 14.10.2003 року являється

документом, який свідчить про укладення договору на ремонт монітора, не
заснований на

законі.

Посилання апелянта на те, що по усім істотним умовам договору побутових
послуг була досягнута домовленість між нею та відповідачем - є безпідставним.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам, дослідженим у
судовому засіданні та правильно застосував норми матеріального та
процесуального права.

Підстав для
скасування рішення колегія не вбачає.

Твердження апелянта, що суд не послався на закон України «Про захист прав
споживачів» та не застосував штрафні санкції, не заслуговує на увагу, оскільки
судом встановлено, що між сторонами фактично не було укладено договору побутових
послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Одеси від 26
жовтня 2006 року
залишити

без зміни.

Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного

Суду України
протягом 2-ох місяців з дня її проголошення.