УХВАЛА

Іменем    України

28 березня 2007
року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого
Шестакової Н.В. Суддів    Кателіна В.П.
Філатової Є.В. При секретарі    Галич
Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання угод недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку із
нововиявленими обставинами рішення Євпаторійського міського суду від 29 березня 2002 року

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Євпаторійського міського суду Автономної Республіки
Крим від 25 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду від 29
березня 2002 року
визнано недійсними договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 22
грудня 1995 року,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнано недійсною угоду купівлі-продажу
зазначеної квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
від 22 січня 1997 року та визнано
за ОСОБА_3 право
власності на цю квартиру. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15900грн. (а.с.
142-143). Рішення
оскаржено ОСОБА_2 у апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду від 08
липня 2002 року
рішення суду першої інстанції скасовано у частині визнання недійсною угоди
купівлі-продажу квартири, та в цій частині постановлено нове рішення про
відмову у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання договору купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1
(а.с.168-169).

У жовтні 2002 року ОСОБА_2 звернулася до Апеляційного суду АРК із заявою
про перегляд ухвали апеляційного суду від 08 липня 2002 року у зв'язку із
нововиявленими обставинами (а.с.179-180). Ухвалою Апеляційного суду АРК від 16 січня 2003 року у
задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено (а.с.204). На зазначену ухвалу від 16 січня 2003 року ОСОБА_2
подана касаційна скарга (а.с.226-228).

Ухвалою Верховного Суду України від 02 червня 2004 року у
задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 відмовлено (а.с.273-274).

02 вересня 2004 року ОСОБА_2
звернулася до суду зі скаргою про перегляд за нововиявленими та винятковими
обставинами ухвали Верховного Суду України від 02 червня 2004
року (а.с.277).

Справа
№22-ц-2325/2007р.                                         Головуючий
в 1 інстанції
Кротова Л.В.

Доповідач
Шестакова Н.В.

2

Ухвалою
Верховного Суду України від 11
квітня 2005 року у
задоволенні заявіл ОСОБА_2 відмовлено(а.с.298).

28 листопада
2006 року від
ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд рішення суду від 29 березня 2002 року на підставі
ст.ст.361-365 ЦПК України (а.с.308-309). ОСОБА_2 зазначила, що відповідно до
висновків експерта відділення технічної експертизи документів і почерку
Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в АРК
від 17 жовтня 2006 року № 473, №474 підпис від імені ОСОБА_5 у позовній заяві від
11 травня 1999 року про визнання недійсними договорів дарування і
купівлі-продажу квартири та в заповіті від 16 березня 1999 року виконані не
ОСОБА_5; підпис у договорі дарування від 22.12.1995 року від імені ОСОБА_1
виконана саме ОСОБА_1 Як зазначено у заяві, ці обставини не були предметом
судового дослідження.

Ухвалою суду від 25 грудня 2006 року у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення
суду від 29 березня 2002 року відмовлено
(а.с.355-356).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про
скасування ухвали з ухваленням нового судового рішення по сутності справи,
оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права, не повно
досліджено всі обставини по справі, не дана правова оцінка наданим доказам та не
обґрунтовано відмову у їх прийнятті у якості припустимих доказів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши доповідача, ОСОБА_2 та її представника, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не   підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову ОСОБА_2 у задоволенні
заяви про перегляд рішення Євпаторійського міського суду від 29 березня 2002 року за
нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наданий
заявником висновок експерта відділення технічної експертизи документів і
почерку Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в
АРК від 17 жовтня 2006 року №474 та доводи з
приводу порушення чинного законодавства при розгляді справи № 2-9/2002р
відповідно до вимог ст.361 ЦПК України не можуть вважатися нововиявленими
обставинами, достатніми для перегляду рішення суду від 29 березня 2002 року, оскільки
не надано вироку, що набрав чинності стосовно явної помилковості висновків
експертів №238 від
06.04.2000року і №1267 від 08.08.2000 року; в частині
висновку експерта від 17.10.2006
року щодо неналежності ОСОБА_5 підпису, виконаному від його імені в
заповіті від 16.03.1999 року суд
зазначив, що ці обставини також не є нововиявленими.

З такими висновками місцевого суду погоджується колегія
суддів та вважає їх правильними, обґрунтованими і не знаходить правових підстав
для скасування ухвали, постановленої судом першої інстанції з дотриманням норм
процесуального права.

Зі змісту положень п.2 ч.2 ст. 361
ЦПК України вбачається, що підставою для перегляду рішення є встановлені
вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка,
завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необгрунтованого рішення.

Таким чином доводи апелянта про фальсифікацію висновків
експерта відділення технічної експертизи документів і почерку
Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в АРК
від 17 жовтня 2006 року №474 не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки завідома неправильність висновків експерта (а.с.54,
88) не
визначена вироком суду, що набрав законної сили.

3

Обговорюючи
доводи ОСОБА_2 у засіданні суду апеляційної інстанції, про те, що мають місце
нововиявлені обставини на підставі п.1 ч.1 ст.361 ЦПК України, колегія суддів
також вважає ці доводи необгрунтованими, оскільки висновки експерта від
17.01.2006 року відповідно до ст.66 ЦПК України є новими доказами, які
потребують правової оцінки у сукупності з іншими доказами, тому ці висновки не
можуть розглядатися як істотні для справи обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, . яка звертається із заявою.

Колегія суддів вважає, що висновки суду про необґрунтованість заяви
відповідають вимогам  процесуального
права.

Керуючись ст.ст.303,307, 312 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.