РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16
квітня  2007
року                                                                                      справа  №
2-4939/06

Малиновський  районний
суд  міста  Одеси
в  складі: Головуючого  судді
Михайлюка  О.А., при  секретарі
Бондаренко  Т.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до Прокуратури Одеської області про стягнення матеріальної та моральної
шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,   -

встановив:

ОСОБА_1та ОСОБА_2звернулись в суд з позовом до
Прокуратури Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, та уточнивши свої позовні вимоги,
просять суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1.: 48 245,66 гривень в
рахунок відшкодування заробітку втраченого в наслідок зменшення загальної
працездатності в період з 01.01.2004
року по 01.04.2007 року; 51 200,00 гривень
одноразово в рахунок відшкодування заробітку втраченого в наслідок зменшення
загальної працездатності на три роки наперед; 1 125,00 гривень в рахунок відшкодування повного стороннього
догляду за період з 16.01.2004
року по 01.05.2004 року; 6 125,00 гривень в
рахунок відшкодування часткового стороннього догляду за період з 01.05.2004 року по 01.04.2007 року; 6 125,00 гривень в
рахунок відшкодування додаткового догляду за період з 01.05.2004 року по 01.04.2007 року; 4 475,09 гривень в
рахунок відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування в період з 14.07.2004 року по 06.08.2004 року з
урахуванням вартості ліків; 1
985,69 гривень в рахунок відшкодування витрат на
санаторно-курортне лікування в період з 01.04.2006
року по 21.04.2006 року з
урахуванням вартості ліків; 425,00
гривень в рахунок придбання окулярів; 754,00
гривень в рахунок придбання ортопедичного матрацу та подушки; 1 534,00 гривень в
рахунок оплати обстеження в центрі «Гемокод»; 1 989,27 гривень в рахунок витрат на придбання ліків; 9 532,80 гривень
одноразово в рахунок витрат пов'язаних з проходженням курсів судинної терапії
за три роки наперед; 100
000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 133 516,42 гривень, крім
того просять суд зобов'язати Прокуратуру Одеської області щомісячно, починаючи
з 01.05.2010 року
виплачувати ОСОБА_1грошову суму в розмірі 80
% від п'ятикратної мінімальної заробітної плати, на день її виплати, в
рахунок відшкодування втраченого нею заробітку, також просять суд зобов'язати
Прокуратуру Одеської області виплачувати ОСОБА_1вартість місячної путівки
санаторно-курортного лікування в санаторії «Лермонтовський» в місті Одесі, один
раз на два роки; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_21 519,97 гривень в
рахунок витрат пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля; 7 861,00 гривень в
рахунок відшкодування зменшення вартості автомобіля; 5,32 гривень в
рахунок відправки кореспонденції; 50
000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 59
386,32   гривень.

Позивачі свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 31 грудня 2003 року, у районі
АДРЕСА_1, водій Прокуратури міста Южного
ОСОБА_3, керуючи на підставі тимчасового реєстраційного талона від 17.06.1999 p., автомобілем
"Пежо-406", реєстраційний номер НОМЕР_1, в
наслідок порушення правил дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем «ДЕО
Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, в якому знаходилась
ОСОБА_1.

В наслідок ДТП ОСОБА_1.
були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. 03.02.2004
року по даному факту була порушена кримінальна справа по ч. 2 ст. 286 КК України, яка
була закрита постановою Київського районного суду міста Одеси 21.04.2006 року  на
підставі  п.   8   ст.   6  КПК  України,   у
зв'язку  зі  смертю
підсудного  ОСОБА_3

В результаті ДТП позивачам
були заподіяні вище перелічені матеріальні збиткі та моральна шкода, які в
добровільному порядку не відшкодовані, у зв'язку з чим вони вимушені   звернутись
з  цим  позовом
до  суду.

В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали, просять суд
задовольнити  їх  в
повному  обсязі.

Представник Прокуратури Одеської області в судовому
засіданні позовні вимоги

визнав частково, не заперечував проти задоволення
позовних вимог про стягнення

48
245,66 гривень в рахунок відшкодування заробітку втраченого в
наслідок зменшення

загальної
працездатності   в  період
з   01.01.2004   року  по   01.04.2007   року;  4   75,09

гривень
в рахунок відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування в період з 14.07.2004 року по 06.08.2004 року з
урахуванням вартості ліків; 1
985,69 гривень в рахунок відшкодування витрат на
санаторно-курортне лікування в період з 01.04.2006
року по   21.04.2006   року   з
урахуванням   вартості   ліків;
425,00   гривень   в
рахунок   придбання

окулярів; 754,00
гривень в рахунок придбання ортопедичного матрацу та подушки; 1 534,00 гривень в
рахунок оплати обстеження в центрі «Гемокод»; 1 989,27 гривень в рахунок витрат на придбання ліків. Також не
заперечувала проти виплати ОСОБА_1щомісячно, починаючи з 01.04.2007 року
грошової суми в розмірі 80 % від п'ятикратної мінімальної заробітної плати, на
день її виплати, в рахунок відшкодування втраченого нею заробітку, та виплати
ОСОБА_1вартість місячної путівки санаторно-курортного лікування в санаторії
«Лермонтовський» в місті Одесі, один раз на два роки. Не заперечувала проти
відшкодування ОСОБА_21
519,97 гривень в рахунок витрат пов'язаних з відновлювальним
ремонтом автомобіля; 5,32   гривень   в
рахунок  відправки  кореспонденції.

Однак
представник відповідача зазначив, що необгрунтованими є вимоги позивачки
ОСОБА_1. щодо виплати їй одноразово суми в рахунок відшкодування заробітку
втраченого в наслідок зменшення загальної працездатності, оскільки відповідно
до ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про прокуратуру» фінансування відповідача здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України, крім того вважає, що необґрунтованими є вимоги
ОСОБА_1. щодо відшкодування повного стороннього догляду за період з 16.01.2004 року по 01.05.2004 року,
відшкодування часткового стороннього догляду за період з 01.05.2004 року по 01.04.2007 року та
відшкодування додаткового догляду за період з 01.05.2004 року по 01.04.2007
року оскільки позивачем не надано доказів понесення цих витрат. Також на
думку відповідача необґрунтованими є вимоги, щодо відшкодування вартості курсів
судинної терапії на три роки наперед, оскільки призначається такий курс лікарем
один раз на рік при зверненні. Також вважає необґрунтованими вимоги ОСОБА_2
щодо рахунок відшкодування зменшення вартості автомобіля. В задоволенні
позовних вимоги щодо відшкодування моральної шкоди просить відмовити в повному
обсязі, оскільки відповідачем моральна шкода навмисно завдана не  була.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2до
Прокуратури Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки
підлягають  частковому  задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що 31
грудня 2 003 року
водій прокуратури міста Южного
ОСОБА_3, керуючи технічно несправним автомобілем «Пежо-406» д/н НОМЕР_1в місті Одесі по
вулиці Комарова з боку вулиці Ген. Петрова в напрямку вулиці 25-ої Чапаївської
дивізії в лівому ряду свого напрямку, зі швидкістю понад 60 км/ч, біля будинку
№ 29-а по вулиці Комарова в місті Одесі, не впорався з керуванням, виїхав на
смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем УАЗ д/н НОМЕР_3,
після чого продовжуючи рух по зустрічній смузі здійснив зіткнення з
зупинившимся автомобілем «ДЕО Ланос», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

В наслідок ДТП
пасажиру автомобіля «ДЕО Ланос», д/н НОМЕР_2, ОСОБА_1були завдані тяжкі тілесні
пошкодження, а автомобілю «ДЕО Ланос», д/н НОМЕР_2  механічні  пошкодження.

Постановою
Київського районного суду міста Одеси від 21
квітня 2006 року, по
кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєні злочену передбаченого ст.
286 ч. 2 КК України, встановлена винність ОСОБА_3 в скоєнні ДТП та завданні
ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, кримінальна справа провадженням закрита  у
зв'язку  зі   смертю
ОСОБА_3

Як встановлено в
судовому засіданні ОСОБА_3, під час ДТП виконував свої службові обов'язки як
водій прокуратури міста Юного та керував автомобілем «Пежо-4 06» д/н НОМЕР_1,
який відповідно договору безоплатного користування було передано Виконавчим
комітетом Южненської міської ради прокуратурі міста  Юного,
яка  є  структурним
підрозділом  прокуратури  Одеської
області.

Відповідно ст.
441 ЦК (в ред. 1963 року) організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з
вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових)   обов'язків.

Згідно ст. 1195
ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або
загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання
ліків, протезування,   стороннього  догляду
тощо.

Відповідно
експертного висновку №
54/646 від 16.03.2006
року, ушкодження здоровія в наслідок ДТП,
спричинило за собою постійну втрату загальної працездатності ОСОБА_1в  розмірі
80%.

За таких
обставин, враховуючи рзмір мінімальної заробітної плати, передбачений ст. 89 Закону України
«Про державний бюджет на 2004
рік», ст. 83 Закону
України «Про державний бюджет на 2005
рік», ст. 82 Закону
України «Про державний бюджет на 2006
рік», суд вважає можливим стягнути з Прокуратури Одеської області на
користь ОСОБА_1 48
245,66 гривень в рахунок відшкодування заробітку втраченого в
наслідок зменшення загальної працездатності в період з 01.01.2004 року по 01.04.2007 року та зобов'язати
Прокуратуру Одеської області щомісячно, починаючи з 01.04.2007 року виплачувати
ОСОБА_1грошову суму в розмірі 80
% від п'ятикратної мінімальної заробітної плати, на день її виплати, в
рахунок відшкодування втраченого нею
заробітку.

Суд також вважає,
що позовні вимоги про стягнення 51
200,00 гривень одноразово в рахунок відшкодування заробітку
втраченого в наслідок зменшення загальної працездатності на три роки наперед,
задоволенню не підлягають, оскільки відповідно ч. 2 ст. 1202 ЦК України така
виплата можлива в разі наявності істотних обставин, існування яких  позивачем
не  доведено.

Крім того, як
встановлено висновком експерта №
54/646 від 09.02.2005
року, в період з 16.01.2004
року по 01.05.2004 року
позивачка ОСОБА_1потребувала повний сторонній догляд та частковий сторонній
догляд та додатковий догляд в  побуті.

За таких
обставин суду вважає можливим задовольнити позовні вимоги про відшкодування
відповідачем: 1 125,00 гривень
в рахунок відшкодування повного стороннього догляду за період з 16.01.2004 року по 01.05.2004 року; 6 125,00 гривень в
рахунок відшкодування часткового стороннього догляду за період з 01.05.2004 року по 01.04.2007 року. Позовні
вимоги про відшкодування 6
125,00 гривень в рахунок відшкодування додаткового догляду в
побуті за період з 01.05.2004
року по 01.04.2007 року
задоволенню не підлягають, оскільки понесення цих витрат не знайшло свого
підтвердження  в  ході
судового  засідання.

Крім того, судом
також встановлено, що позивачкою ОСОБА_1понесені витрати на медичне обстеження,
придбання ліків та санаторно-курортне лікування, а саме: 4 475,09 гривень на
санаторно-курортне лікування в санаторії «Лермонтовський» в період з 14.07.2004 року по 06.08.2004 року з
урахуванням вартості ліків; 1
985,69 гривень на санаторно-курортне лікування в санаторії «Біла
акація» в період з 01.04.2006
року по 21.04.2006 року з
урахуванням вартості ліків; 425,00
гривень в рахунок придбання окулярів у зв'язку з частковою втратою зору
через отриману травму; 754,00
гривень в рахунок придбання ортопедичного матрацу та подушки необхідних у
зв'язку з травмою хребта; 1
534,00 гривень в рахунок оплати обстеження в центрі «Гемокод»; 1 989,27 гривень в
рахунок витрат на придбання ліків. Зазначені витрати підтверджуються
відповідними довідками та квитанціями наявними в матеріалах справи, у
зв'язку  з  чим
суд  вважає  можливим
стягнути  понесені  витрати
з  відповідача.

Однак в
задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 9 532,80 гривень
одноразово в рахунок витрат пов'язаних з проходженням курсів судинної терапії
за три роки наперед суд вважає необхідним відмовити, оскільки ОСОБА_1. не
надано доказів  необхідності  проходження
курсів  судинної  терапії
на  протязі  трьох
років.

Відповідно
висновку експерта №
54/646 від 09.02.2005
року, ОСОБА_1. має потребу в санітарно-курортному лікуванні в санаторії
типа «Лермонтовський», не частіше одного разу протягом 24 місяців, що є
підставою для зобов'язання Прокуратури Одеської області виплачувати
ОСОБА_1вартість місячної путівки санаторно-курортного  лікування
в  санаторії  «Лермонтовський»  в
місті  Одесі,   один
раз  на  два
роки.

У зв'язку з ДТП, ОСОБА_1.
отримала тяжкі ушкодження здоров'я, по теперішній час перебуває на лікуванні, є
інвалідом 2-ої групи
(довідка МСЕ № 022030 від 22.03.2004 року), втратила
душевний спокій, тому, суд вважає, що з вини відповідача порушені її цивільні
права, що виразилися в порушенні нормальних життєвих зв'язків. Позивачка
перенесла та несе моральні переживання. Суд визначає розмір завданих моральних  збитків
в  20   000,00  гривень.

В судовому
засіданні також встановлено, що в наслідок ДТП автомобілю «ДЕО Ланос», д/н НОМЕР_2, власником
якого є ОСОБА_2були завдані механічні
пошкодження.

Відповідно
замовлення наряду від 4 лютого 2004 року, вартість
відновлювальних робіт автомобілю «ДЕО Ланос», д/н НОМЕР_2 склала 16 700 гривень, 15 330,03 гривень з яких
були сплачені ОСОБА_2 за договором страхування СК «Кредо», що підтверджується
квитанцією про сплату страхової суми від 04.02.2004
року, тобто залишкова сума відновлювального ремонту складає 1 369,97 гривень. Крім
того позивачем було сплачено 150
гривень в рахунок транспортування автомобіля на СТО, що підтверджується
квитанцією від 04.02.2004
року, а також 5,35 гривень
в рахунок відправки кореспонденції, таким чином загальна сума завданої ОСОБА_2
в  наслідок  ДТП
матеріальної  шкоди  становить
1   525,29  гривень.

Згідно ч. 2 ст.
1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове  право,
договір  підряду,   оренди
тощо)   володіє  транспортним
засобом.

Відповідно п. 4
Постанови пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під
володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу
права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з
інших підстав -  договору  оренди,
довіреності   тощо.

За таких
обставин суд вважає, що сума матеріальної шкоди в розмірі 1 525,29 гривень,
підлягає стягненню з Прокуратури Одеської області, структурний підрозділ якої в
особі прокуратури міста Юного володів на підставі договору безоплатного
користування джерелом  підвищеної  небезпеки
-  автомобілем  «Пежо-406»
д/н НОМЕР_1

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до Прокуратури Одеської області в частині
стягнення 7 861,00 гривень
в рахунок зменшення вартості автомобіля суд вважає необхідним відмовити,
оскільки позивачем не надано доказів які б підтверджували  зменшення
вартості  автомобіля  саме
на  заявлену  суму.

У    судовому
засіданні
також    встановлено,     що
у    зв'язку    з    ДТП,     ушкодженням

автомобіля,
відмовою відповідача від добровільного відшкодування збитку, заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень дружині позивача, він втратив душевний спокій, нервував та
переживав,   на  тривалий
час  був  позбавлений
засобу  пересування,

Тому, суд вважає, що з вини відповідача порушені цивільні права позивача,
що виразилися в порушенні нормальних життєвих зв'язків. Позивач переніс
моральні страждання.   Суд  визначає
суму  моральних  збитків
в  розмірі   10   000   гривень.

У відповідності ст. 1167
ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,   яка
її  завдала,   за
наявності   її   вини.

На підставі викладеного, керуючись постановою пленуму Верховного суду
України № 6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,
ст. ст. 22, 23, 1166,
1167, 1187, 1195 ЦК України, ст. ст. 10,
58,   60,   209,
212,   213,   214,
215   ЦПК  України,
суд   -

вирішив:

Позовні  вимоги
ОСОБА_1-  задовольнити
частково.

Стягнути  з
Прокуратури  Одеської  області
на  користь  ОСОБА_1:

-   48 245,66 гривень в
рахунок відшкодування заробітку втраченого в наслідок

зменшення
загальної  працездатності  в
період  з   01.01.2004  року  по   01.04.2007  року;

1 125,00 гривень
в рахунок відшкодування повного стороннього догляду за період  з   16.01.2004  року  по  01.05.2004  року;

-   6 125,00 гривень в
рахунок відшкодування часткового стороннього догляду за

період  з   01.05.2004   року  по   01.04.2007  року;

4 475,09 гривень
в рахунок відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування  в
період  з   14.07.2004   року  по   06.08.2004   року  з
урахуванням  вартості  ліків;

1 985,69 гривень
в рахунок відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування  в
період  з   01.04.2006  року  по   21.04.2006  року  з  урахуванням
вартості  ліків;

·
425,00   гривень   в
рахунок  придбання  окулярів;

·
754,00  гривень   в  рахунок
придбання  ортопедичного  матрацу
та  подушки;

·
1  534,00
гривень  в  рахунок
оплати  обстеження  в
центрі  «Гемокод»;

·
1   989,27
гривень   в  рахунок
витрат  на  придбання
ліків;

·
20   000   гривень   в
рахунок  відшкодування  моральної
шкоди,

а всього 86
658 (вісімдесят шість тисяч шістсот п'ятдесят вісім) гривень 71
копійку.

Зобов'язати Прокуратуру Одеської області щомісячно,
починаючи з 01.04.2007 року
виплачувати ОСОБА_1грошову суму в розмірі 80
% від п'ятикратної мінімальної заробітної плати, на день її виплати, в
рахунок відшкодування втраченого нею
заробітку.

Зобов'язати Прокуратуру Одеської області виплачувати
ОСОБА_1вартість місячної путівки санаторно-курортного лікування в санаторії
«Лермонтовський» в місті  Одесі,   один
раз  на  два
роки.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури
Одеської області в частині стягнення 51
200,00 гривень одноразово в рахунок відшкодування заробітку
втраченого в наслідок зменшення загальної працездатності на три роки наперед;
стягнення 6 125 гривень
в рахунок відшкодування додаткового догляду у побуті за період з 01.05.2004 року по 01.04.2007 року; стягнення 9 532,80 гривень
одноразово в рахунок витрат пов'язаних з проходженням курсів судинної терапії
за три роки наперед відмовити.

Позовні   вимоги
ОСОБА_2-  задовольнити
частково.

Стягнути з Прокуратури Одеської області на користь
ОСОБА_2:

1 519,97 гривень
в рахунок витрат пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля;

·
5,32   гривень   в
рахунок  відправки  кореспонденції;

·
10   000   гривень   в
рахунок  відшкодування  моральної
шкоди,

а  всього
11   525   (одинадцять   тисяч
п'ятсот  двадцять   п'ять)
гривень   29
копійок.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до Прокуратури
Одеської області в частині стягнення 7
861,00 гривень в рахунок зменшення вартості автомобіля  -   відмовити.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання  заяви  про
апеляційне  оскарження.