Справа № 33ц-2835кс 07
Головуючий першої інстанції: Васильєва T.M.
Суддя - доповідач: Осипчук О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„20" грудня
2007 року                                                                             м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Донецької області в складі:

Круглікової К.С.
Осипчук О.В. Шевченко В.Г.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Міністерства
аграрної політики України, 3-тя особа: Регіональне відділення Фонду державного
майна України в Київській області, про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2004
року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати
Міністерство аграрної політики України усунути порушення його трудових прав,
зокрема, щодо вилучення його трудової книжки, стягнути на його користь суму
заборгованості по заробітній платі з жовтня 2002 року та відшкодувати моральну
шкоду в розмірі загальної суми заробітної плати, премій та доплат, виплачених
заступнику начальника Департаменту ринків продукції рослинництва та розвитку
насінництва Мінагрополітики України Мартинюку І.В. та начальнику юридичного управління
Міністерства Борковському С.М.
за період, коли вони своїми протизаконними діями порушили його права.

Під час розгляду
справи, 17 грудня 2004 року, позивач доповнив та уточнив свої позовні вимоги і
остаточно просив визнати незаконним звільнення його з посади директора
Броварського державного виробничо - торгового підприємства та поновити його на
займаній посаді, стягнути з Міністерства аграрної політики України на його
користь середній заробіток за час вимушеного прогулу 16974 грн. 88 коп. станом на
01.12.2004року, зобов'язати відповідача при виплаті цієї суми про індексувати
її, і стягнути моральну шкоду в розмірі 81318 грн. 12 коп.

Посилався на те,
що він з 26.11.1997 року працював на вищезгаданій посаді в підприємстві, яке
підпорядковане Міністерству аграрної політики України. З 26.11.1997 року з ним
був укладений контракт на 5 років. Наказом № 575-к від 25.11.2002 року він був
звільнений з займаної посади за п.2 ст.36 КЗпП України. Вважає це звільнення
незаконним, оскільки на той момент розпорядником майна підприємство було
Регіональне відділення ФДМУ по Київській області, яке уклало з ним додаткову
угоду № 9 до контракту від 26.11.1997 року і згідно цієї додаткової угоди
основний контракт вважається діючим до перетворення державного підприємства у
відкрите акціонерне товариство.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2005 року позов задоволено
частково. Поновлено ОСОБА_1на посаді директора державного підприємства
„Броварській оптовий ринок" з 01 жовтня 2002 року. Стягнуто з Міністерства
аграрної політики України на користь позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 22850 грн. 80 коп.,
у відшкодування моральної шкоди 1500 грн. Стягнуто з відповідача на користь
держави державне мито у розмірі 237 грн. Рішення в частині поновлення на роботі
допущено до негайного виконання.

Рішенням
апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2006 року апеляційна скарга
Міністерства аграрної політики України задоволена, рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 19 липня 2005 року скасовано і ухвалено нове
рішення про відмову в задоволені позову.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від
19.01.2006 року і залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 19 липня 2005 року, посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення апеляційного суду
м. Києва відсутні, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду м.
Києва від 19.01.2006 року, яким скасовано рішення суду першої інстанції,
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні і
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Ураховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволені касаційної
скарги.

Керуючись ст.ст.
332,336,337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.