РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ          Справа
№2-28/2007 рік

№2-803/2006 рік

13 квітня 2007 року Малинський
районний суд Житомирської області

під головуванням судді                Збицької
К.Д.

при секретарі                                 Гузіковій
І.І.

з участю позивачки                      ОСОБА_1.

представника позивачки             ОСОБА_2.

представника відповідача            Філоненка
М.М.

представника органу

опіки та піклування                      Романенко
С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Малині цивільну справу   за

позовом
ОСОБА_1до Малинського комунального підприємства

„Паперовик"
про визнання       права
користування жилим приміщенням як члена сім'ї

квартиронаймача,
зміну    договору    найму
жилого    приміщення,                визнання    особи

квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму
замість померлого квартиронаймача та зобов'язання наймодавця укласти договір
найму жилого приміщення,

встановив :

позивачка
ОСОБА_1., яка була членом сім'ї квартиронаймача ОСОБА_3, що проживала в м.
АДРЕСА_1та померла ІНФОРМАЦІЯ_1року,
просить визнати за нею право користування зазначеним жилим приміщенням, змінити
договір його найму, визнати її квартиронаймачем натомість померлої матері та
зобов'язати відповідача укласти з нею договір найму цього приміщення.
Зазначила, що з часу отримання батьками квартири у 1991 році вона
проживала в ній разом з батьками, а в даний час з малолітньою донькою ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.
За пропозицією матері з метою зменшення вартості комунальних послуг 26 серпня 2004 року вона
виписалась з квартири та прописалась у приватному будинку по АДРЕСА_2, хоча фактично
місце проживання не міняла, продовжувала весь час проживати в квартирі батьків,
з якої поховала свою матір. Зверталась після смерті матері до відповідача з
проханням зареєструвати її в квартирі, але їй відмовили.

У судовому
засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги та доповнила їх новою
вимогою про визнання права користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1і за її донькою
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, яка була виписана з квартири разом з нею без відома органу опіки та
піклування, хоча вона в своїй заяві від 12
серпня 2006 року про
дитину нічого не зазначала.

22 грудня 2006
року позивачка вдруге збільшила свої позовні вимоги та просить визнати
правочин щодо зняття її з реєстрації з постійного місця проживання з квартири АДРЕСА_1таким, що
вчинений під впливом тяжких для неї обставин і на вкрай невигідних умовах,
проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку
квартиронаймача, тобто недійсним.

Представник
позивачки ОСОБА_2. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить їх
задовольнити, посилаючись на порушення норм ст.17 Закону України „Про охорону
дитинства", ст.ст.203,224 ч.І Цивільного кодексу України. Вважає доведеним
свідченнями свідків та письмовими доказами, що позивачка фактично з квартири не
вибувала, виписалась за наполегливою вимогою матері, яка зловживала алкоголем,
відсутністю можливості погасити

2.

заборгованість
по  житлово-комунальних  платежах,
чим  порушила  охоронювані
законом інтереси малолітньої дитини.

Представник
відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1  26.08.2004р.знята з реєстрації в квартирі, де
вона проживала, на підставі її ж заяви від 12 серпня 2004року. Через місяць 28 вересня вона
уклала з ОСОБА_11договір найму житлового будинку АДРЕСА_2строком на шість років, який зареєстрований у виконкомі
Малинської міської ради. Крім того позивачка являється власницею цього ж
будинку згідно з договором купівлі-продажу від 15 червня 2006
року, чим забезпечила житлом себе та свою малолітню доньку. Вважає, що
право на проживання у квартирі батьків вона втратила з часу виписки з неї.

Представник
органу опіки та піклування Малинської міської ради як третя особа на стороні
позивача ОСОБА_1. вважає вимоги позивачки безпідставними та у задоволенні
позову просить відмовити, оскільки вона за своєю волею вибрала як своє місце
проживання, так і місце проживання малолітньої дитини, яку в наступному
забезпечила житлом відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку.

Заслухавши
сторони, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими
доказами суд визнає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.З
ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Безспірним визнається
сторонами і не підлягає доказуванню той факт, що позивачка та її малолітня
донька були членами сім'ї квартиронаймача квартири АДРЕСА_1ОСОБА_3 до 28 серпня 2004 року.

21 жовтня 2003 року між
відповідачем та квартиронаймачем ОСОБА_3був укладений договір найму про надання
наймачу і членам його сім'ї у безстрокове платне користування квартири за
адресою АДРЕСА_1загальною площею 58,2кв.м (а.с.9-10) та договір про надання
послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення (а.с.11-12). Згідно
поквартирної картки членами сім'ї квартиронаймача на час укладення зазначених
договорів були позивачка ОСОБА_1та її брат ОСОБА_12, який виписаний з квартири 18 грудня 2003 року, а з ІНФОРМАЦІЯ_2року також
народжена позивачкою донька ОСОБА_4(а.с.27).

Згідно зі
статтею 64 Житлового
кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, в тому числі
неповнолітні, користуються нарівні з наймачем усіма правами, що випливають з
договору найму жилого приміщення.

Статтею 33 Конституції
України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України,
гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання...

По досягненню
повноліття на підставі власноручно написаної заяви позивачки від 12 серпня 2004 року (а.с.26)
вона була знята 26 серпня 2004 року з
реєстрації за місцем проживання разом зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_4, як
вона зазначила, для догляду за бабусею в селі Жовтневе (а.с.28).

Зняття позивачки
з реєстраційного обліку здійснене відповідно Тимчасового порядку реєстрації
осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року №35, який був чинним
до 11 травня 2005 року.   Він визначає механізм

3.

реєстрації та зняття з
реєстраційного обліку фізичних осіб за місцем проживання, функції органів виконавчої
влади, які в межах своєї компетенції забезпечують реалізацію цього механізму.
Реєстрація фізичних осіб за місцем проживання грунтується на принципах, одним з
яких є вільне обрання місця проживання. Частиною другою пункту 9 цього порядку
передбачено, що діти, які не досягли 15-річного
віку і проживають разом з батьками..., реєструються разом з батьками, а в
пункті 14 зазначено,
що зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі зави фізичної особи
(починаючи з 15-річного
віку)... Лише зняття з реєстраційного обліку неповнолітніх, які не мають
батьків, та осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється
за погодженням з органами опіки та піклування.

Таке ж положення
міститься в статті 7 Закону
України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні", яка крім того визначає, що зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи...

Позивачка, яка є
матір'ю малолітньої ОСОБА_4, визнала, що заяву директору МКП „Паперовик" з
проханням виписати її вона писала власноручно. Дитина постійно проживала разом
з нею, а не з бабусею, яка зловживала алкоголем і залишалася одна прописаною в
квартирі. Цю обставину підтвердила опитана судом свідок ОСОБА_13., яка працює
паспортистом комунального підприємства. Свідок також зазначила, що оскільки із
заявою звернулася не опікун, а мати дитини, остання була виписана (знята з
реєстрації) разом з матір'ю без погодження з органом опіки та піклування на
підставі запису у поквартирній картці.

За наведених
обставин суд визнає безпідставними посилання позивачки та її представника на
порушення положення статті 17
Закону України „Про охорону дитинства", яка захищає майнові та
спадкові права дітей. Як зазначена стаття, так і ст.71 Цивільного кодексу України,
до якої відсилає ч.І ст.224 цього Кодексу, передбачають, що батьки або особи,
які їх замінюють, в тому числі опікун, не мають права без дозволу органів опіки
і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла. До зняття з реєстрації позивачка
не скористалася наданим ч.2 ст.9 Житлового кодексу України правом на
приватизацію квартири державного житлового фонду як в своїх інтересах, так і в
інтересах дитини.

За поясненням
позивачки причиною для зміни місця реєстрації був психологічний тиск з боку
матері та вплив тяжких обставин -
пияцтво матері, заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг,
відсутність коштів на погашення заборгованості. Наявність такої заборгованості
підтверджується довідкою відповідача від 14.06.2004
року та угодою №7 від
цього ж числа, укладеною між квартиронаймачем та відповідачем, про погашення
заборгованості в сумі 1747,77грн. протягом 12 місяців (а.с. 19,20).

Разом з тим
доказів, які б свідчили про непереборний психічний тиск матері на позивачку
остання суду не надала. До смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1року внаслідок
токсичної дії алкоголю, про що зазначено в лікарському свідоцтві про смерть №483 від 30.03.2006р.
(а.с.15), позивачка не зверталася ні до комунального підприємства, ні до інших
органів щодо неправомірних дій матері та поновлення її реєстрації у спірній
квартирі. Всупереч цьому вона 28
вересня 2004 року уклала
з ОСОБА_11. договір найму належного йому житлового будинку АДРЕСА_2строком на шість
років, який підписаний сторонами та зареєстрований виконавчим комітетом
Малинської міської ради (а.с.47), в якому була зареєстрована до 28 лютого 2006 року, чим свідомо
прийняла рішення про визначення місця свого проживання та дитини. Виписавшись з
житлового будинку до закінчення дії договору найму, позивачка не розірвала
даний договір та

4.

не скористалася передбаченим ст. 6 5  Житлового кодексу України правом  на вселення у квартиру за згодою наймача за
її життя.

Крім того 15 червня 2006 року після
смерті квартиронаймача ОСОБА_3 позивачка уклала з ОСОБА_11. договір
купівлі-продажу належного йому житлового будинку АДРЕСА_2, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_14та
зареєстрований Малинським районним державним комунальним підприємством по
технічній інвентаризації (а.с.75-78)
та забезпечила себе і дитину житлом.

Посилання
представника позивачки ОСОБА_2. на ті обставини, що при укладенні даного
договору було відсутнє волевиявлення позивачки на укладення даної угоди, за
період з 15 червня 2006 року по даний
час тричі змінювалися власники зазначеного житлового будинку, суд відхиляє,
оскільки, як пояснила позивачка, дана угода нею не оспорювалась і не скасована,
не дивлячись на те, що відчуження даного будинку було проведене за наданою нею
довіреністю без дозволу органу опіки та піклування, що суперечить положенню ст.
17 Закону України
„Про охорону дитинства" та ст.71 Цивільного кодексу України.

Свідчення
свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.,ОСОБА_8.,
ОСОБА_9., ОСОБА_10., за участю яких був складений акт від 15 квітня 2006 року про те, що
позивачка проживала однією сім'єю з квартиронаймачем ОСОБА_3з часу отримання
квартири до смерті квартиронаймача (а.с.32), суд відхиляє з тих підстав, що,
будучи опитаними судом, вони пояснили, що часто бачили позивачку як вона гуляла
з дитиною, бачили у дворі (ОСОБА_8,
ОСОБА_9), вона приходила користуватися телефоном до ОСОБА_7., доглядала
останні дні за матір'ю, ховала її з цієї квартири, однак ніхто зі свідків не
був у квартирі ОСОБА_1, нікому з них не відомо чи мала позивачка інше житло, чи
виїжджала з квартири та обставин відносно зняття її з реєстрації.

На підставі
наведеного суд дійшов висновку, що порушень вимог чинного законодавства при
знятті з реєстрації як позивачки, так і її неповнолітньої дитини відповідачем
допущено не було, позивачка втратила право користування квартирою з часу зняття
з реєстрації, яке здійснювала свідомо, тому її позовні вимоги  задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,215 Цивільно-процесуального
кодексу України, на підставі ст.ст.9,64,106 Житлового кодексу України,
ст.ст.71,203 ч.6,224 ч.1,215 ч.2 Цивільного кодексу України, ст.ЗЗ Конституції
України

рішив :

відмовити за
безпідставністю в задоволенні позову ОСОБА_1до Малинського комунального
підприємства „Паперовик" про визнання права користування жилим приміщенням
- квартирою АДРЕСА_1- як члена сім'ї
квартиронаймача, зміну договору найму жилого приміщення, визнання її
квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму замість померлого
квартиронаймача ОСОБА_3 та зобов'язання наймодавця укласти договір найму жилого
приміщення, а також про визнання права користування цим жилим приміщенням за її
донькою ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, визнання правочину щодо зняття її з реєстрації з постійного місця
проживання з квартири АДРЕСА_1таким,
що вчинений під впливом тяжких для неї обставин і на вкрай невигідних умовах,
проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку
квартиронаймача, тобто недійсним

5.

Сторони мають
право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю
або частково до апеляційного суду Житомирської області через Малинський
районний суд.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом двадцяти днів з дня подання заяви, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча