Справа №
у 1- інстанції: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
листопада   2007  року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва
в складі: Головуючої - Кравець В.А. Суддів -   Усика Г.І.,
Лесько А.О. При секретарі -
Шаховніній М. О.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м.  Києва від
09 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3
3-я особа Головне управління юстиції в м.
Києві про визнання права власності на спадкове майно, ,    -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Оболонського районного суду м.  Києва від
09 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1. задоволено частково. Постановлено визнати за
ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
в м.  Києві . Визнати за ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
в порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в
м.  Києві та право власності на квартиру
АДРЕСА_2 в м.  Києві.

В іншій частині
позву відмовлено.

Не
погоджуючись з постановленим рішенням суду ,
позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,  посилаючись
на те,  що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так,  апелянт зазначає,  що суду надано докази ,  які стосуються опіки,  матеріального забезпечення та надання іншої
допомоги позивачем спадкодавцеві,  що
мали тривалий і постійний характер,
проте,  суд належної оцінки тим
обставинам не дав ,  внаслідок чого було
ухвалено незаконне рішення.

Заслухавши
доповідь судді Кравець В.А.,  пояснення
осіб,  що з'явилися в судове засідання,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши законність і обґрунтованість
постановленого рішення,  колегія суддів
приходить до висновку,  що апеляційна
скарга

до задоволення
не підлягає з наступних підстав: Задовольняючи позов частково,  суд виходив з того,  що надання певної допомоги братові,  який не перебував в безпорадному стані,  не може вважатися вчиненням дій,  що могли б давати підстави для одержання
права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги,  яка має право на спадкування.

Висновок
суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на повно і всебічно
досліджених обставинах справи та перевірених доказах,  яким суд дав належну правову оцінку.

Відповідно
до  ст. . 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на
спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,  усунення їх від права на спадкування,  неприйняття ними спадщини або відмови від її
прийняття,  крім випадків,  встановлених статтею 1259 ЦК України.

За
змістом 4.2  ст.  1259 ЦК України фізична особа,  яка є спадкоємцем за законом наступних
черг,  може за рішенням суду одержати
право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги,  яка має право на спадкування,  за умови,
що вона протягом тривалого часу опікувалася,  матеріально забезпечувала,  надавала іншу допомогу спадкодавцеві,  який через похилий вік,  тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному
стані.

За
правилами  ст. . 1261 ЦК України діти спадкодавця мають право у першу чергу на
спадкування за законом,  статтею 1262 ЦК України
визначено що рідні брати та сестри спадкодавця мають право у другу чергу на
спадкування за законом.

Встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4,  брат позивача,  (а.с.
5,  68 ),  після смерті якого відкрилася спадщина на
квартиру АДРЕСА_2 в М. Києві,
спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_4 є його неповнолітній
син ОСОБА_3,  1990 року народження.

Уточнюючи
позовні вимоги та в апеляційній скарзі позивач зазначав,  що з 1995 року внаслідок тяжкої хвороби брата
,  позивач з ним проживав разом ним
опікувався,  матеріально
забезпечував,  надавав іншу допомогу
спадкодавцеві,  та що такі дії мали
тривалий і постійний характер.

Відповідно
до ч2  ст.  1259 ЦК
України фізична особа,  яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги,  яка має право
на спадкування,  за умови,  що вона протягом тривалого часу
опікувалася,  матеріально
забезпечувала,  надавала іншу допомогу
спадкодавцеві,  який через похилий
вік,  тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стан

Як вбачається з
матеріалів справи ,  судом допитано
свідків та досліджено медичну документацію ,
на підставі чого суд вірного висновку дійшов про відсутність доказів
,  що позивач опікувався,  матеріально забезпечував,  надавав іншу допомогу спадкодавцеві,  та такі дії мали тривалий і постійний
характер.

Крім того,  не знайшло свого підтвердження посилання
позивача на перебування спадкодавця в безпорадному стані через тяжку хворобу. З
дослідженої в судовому засіданні медичної документації та даних пояснень
спеціаліста не вбачається,  що ОСОБА_4.
перебував в безпорадному стані,  з даних
пояснень всіх допитаних в судовому засіданні свідків вбачається,  що ОСОБА_4. вів спосіб життя,  який несумісний з перебуванням в безпорадному
стані.

Між
тим,  періодичне надання допомоги
братові,  який не перебував в
безпорадному стані,  не може вважатися
вчиненням дій,  що могли б давати
підстави для одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги,  яка має право на спадкування.
Тому в цій частині ,  відмовляючи в
позові,  суд дійшов цілком законного та
обґрунтованого висновку.

Щодо спадщини
,  яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 (
а.с.  6,
28 ),  то суд вірно визначив коло
спадкоємців ,  позивача та
відповідача,  якому перейшло право на
прийняття спадщини від померлого батька( спадкова трансмісія),  їх частки в спадщині на підставі досліджених
доказів ,  наданих сторонами в
обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Таким чином,  суд,  дослідивши
обставини спору,  перевіривши доводи
і заперечення сторін,  дав їм вірну
правову оцінку й обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав до
задоволення позову частково.

Рішення
суду першої інстанції постановлено у відповідності до норм матеріального та
процесуального права,  за повного і
всебічного дослідження обставин справи та перевірки доказів,  тому підстав до його скасування колегія
суддів не вбачає.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого
рішення не впливають.

Керуючись  ст.
ст.     303, 304,  307, 308,
313 - 315 ЦПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду м.  Києва від
09 жовтня 2007 року в даній справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України
шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.