Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-650/2007р.                                            Головуючий
5                                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 травня 2007р.
року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста  Севастополя в складі: головуючого     -
Єфімової В.О.

суддів  -
Сундукова В.М., Володіної Л.В.,

при
секретарі    -  Федоніні Є.О.,

за
участю позивачки ОСОБА_1, її представника - ОСОБА_2.

та
представника відповідача ОСОБА_3. - ОСОБА_4.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 05 березня
2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про
визнання права власності на частку квартири та визнання частково недійсним
договору дарування, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2005р. ОСОБА_1. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3. та ОСОБА_6, і
уточнивши позовні вимоги просила визнати за нею право власності на 1/5 частку
квартири АДРЕСА_1 в м. Севастополі та визнати частково недійсним договір
дарування вказаної частини квартири.

Вимоги
мотивовані тим, що спірна квартира була приватизована позивачем під час їх
шлюбу. Вказує, що площа спірної квартири складає 52,6 кв.м., та відповідач
безплатно приватизував 21 кв.м., а за надлишки жилої площі в розмірі 21,6 кв.м.
викупив за їх спільні сімейні кошти. Вказує також, що 18.09.2003р. ОСОБА_3. подарував
спірну квартиру ОСОБА_6. Вважає, що їй належить 10,8 кв.м. в спірній квартирі,
а тому просить визнати частково недійсним договір дарування цієї частини
квартири.

Рішенням
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 05.03.2007р. ОСОБА_1. в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та задовольнити її
позов, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми матеріального права.
Вказує, що суд не дав належної оцінки тому факту, що викуп надлишків жилої
площі у спірній квартирі здійснено відповідачем за спільні подружні кошти та в
час знаходження у шлюбі.

Відповідач
ОСОБА_3. подав
заперечення проти доводів апеляційної скарги та просить рішення суду залишити
без зміни.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивачки, її
представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи

апеляційної
скарги,  вважає, що  апеляційна
скарга    підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що спірна
квартира не є спільним майном подружжя, та відчуження спірної квартири
проведено власником у встановленому законом порядку.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія, оскільки вони зроблені з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та наданими
сторонами доказами, що сторони з 16.04.1988р. по 0.06.2004р. знаходились у
зареєстрованому шлюбі.

Спірна
квартира АДРЕСА_1 в м. Севастополі, в якій мешкали подружжя ОСОБА_1, в 2002р.
ОСОБА_3. безоплатно приватизована, та при приватизації за надлишок жилої площі
в розмірі 21,6 кв.м. ним сплачено 3,7 8 грн. (арк. справи 5-7). 18.09.2003р.
спірна квартира подарована ОСОБА_3. відповідачці ОСОБА_6.

Рішенням
Нахімовського районного суду м. Севастополя від 02.11.2004р., яке набрало
законної сили, встановлено, що спірна квартира не є спільним майном подружжя,
приватизована відповідачем ОСОБА_3. та подарована ним ОСОБА_6. з додержанням
вимог закону.

Рішенням
Нахімовського райсуду м.
Севастополя від 22.02.2005р., яке також набрало законної сили, встановлено,
що ОСОБА_1. не набула право користування спірною квартирою.

За таких
обставин, з урахуванням того, що позивачка також в період шлюбу в 1998р.
використала своє право приватизації іншої жилої площі, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що обставини приватизації (як безоплатної,
так і доплати за надлишки жилої площі) та дарування спірної квартири
встановлені рішеннями суду, які набрали законної сили та відповідно до  ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не
підлягають.

Судова
колегія не може погодитись з доводами позивачки про те, що вона набула право
власності на частку спірної квартири через використання спільних подружніх
коштів при доплаті за надлишки жилої площі у спірній квартирі в сумі 3,7 8
грн., оскільки вказані доводи суперечать ст.3 Закону України "Про
приватизацію державного житлового фонду", відповідно до якої право на
доплату за надлишки загальної площі квартир (будинків) надано тільки
громадянам, що мешкають в них.

Крім
того, відповідно до п.2 ч.1 та ч.3 ст.5 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" до членів сім'ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за
якими зберігається право на житло. Якщо загальна площа квартири (будинку)
перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач
здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних
підприємств чи землі, а у разі їх відсутності грошима. Сума доплат визначається
добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного
метра.

Таким
чином ОСОБА_1. не набула права на ні на безоплатну, ні на оплатну приватизацію
спірної квартири., яка придбана відповідачем в порядку приватизації та її
спірна частка не може вважатися спільною власністю подружжя через використання

незначної суми (3,78 грн.) при оформленні відповідачем
приватизації спірної квартири під час шлюбу з позивачкою.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.303,307,308,313-315 України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 05 березня
2007р.залишити без змін.

Ухвала
набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня
набрання законної сили.