Справа № 2-259 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року Ленінський районний суд м.Донецька у
складі: головуючого
судді: Кротінова В.О. при секретарі: Тітової О.О. за участю представника
позивачів: ОСОБА_3 за участю представника відповідача: Козієнко І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого
комітету Донецької міської Ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на
квартиру. В обгрунтування позову зазначили, що на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 22.07.1998 року, позивач ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_1. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2000
року, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3. Крім того на підставі
договору купівлі-продажу від 13.03.2001 року вона також є власником квартири
АДРЕСА_2. За час володіння вказаними квартирами, вони з метою поліпшення
житлових умов, самостійно зробили переобладнання квартир шляхом їх об'єднання.
Одержана у наслідок переобладнання квартира АДРЕСА_3-АДРЕСА_1-АДРЕСА_2
відповідає вимогам ГСН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Приміщення площею 16,9 к.м. приєднане до квартир
не є технічним або допоміжним по відношенню до будинку в цілому, не
відноситься до обслуговування будинку і прибудинкової території, а також не є
неподільним і загальним майном мешканців всього будинку. Дане приміщення
забезпечує вхід в переобладнану квартиру. Згідно розрахунку ідеальних часток,
який вироблений комунальним підприємством БТІ м. Донецька виходячи з фактично
належних реальних часток позивачки ОСОБА_1 належить-58/100 частин квартири
АДРЕСА_3-АДРЕСА_1-АДРЕСА_2, позивачу ОСОБА_2-42/100 частини. Просили визнати
право власності на квартиру у розмірі 58/100 частин за ОСОБА_1, та у розмірі
42/100 частин за ОСОБА_2

У судовому
засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги позивачів, просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов визнав, але тільки у тому разі якщо не
було порушень під час переобладнання спірної квартири, також якщо у
зв"язку з переобладнанням квартир АДРЕСА_3-АДРЕСА_1-АДРЕСА_2 у одну
квартиру, не порушувались права мешканців сусідних квартир.

Суд,  вислухавши
сторони,  дослідивши
матеріали  справи,  вважає,
що  позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від
22.07.1998 року, позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. На підставі
договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2000 року, позивачкаОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_3. Крім того на підставі договору купівлі-продажу від
13.03.2001 року позивачкаОСОБА_1 також є власницею квартири АДРЕСА_2,
(а.с.9-11). За час володіння
вказаними   квартирами,   вони
з   метою   поліпшення
житлових   умов,

2

самостійно
виробили переобладнання квартир шляхом їх об'єднання. Одержана в результаті переобладнання квартира
АДРЕСА_3-АДРЕСА_1-АДРЕСА_2 відповідає вимогам ГСН В.2.2-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення».. Відповідно до
висновку спеціаліста ОСОБА_4 №300/06 від 08.12.2006
року ніяких порушень будівельно- санітарних правил, пожежних та інших порушень при переобладнанні квартир позивачами не було
допущено, також у суда немає данних про те, що права інших
мешканців цього будинку, а також сусідів позивачів
були порушені у зв"язку з переобладнанням спірної квартири.

Згідно з вимогами ст. 383 ЦК України власник квартири може на
свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого,- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не
порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

На підставі вищевикладеного суд вважає можливим визнати за позивачами право
власності на переобладнане приміщення, оскільки неяких порушень діячого
житлового та цивільного законодавства суд не знаходить.

На підставі ст. 383 ЦК, та керуючись ст. 10,60,209 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 58/100 частин квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_3,АДРЕСА_2,АДРЕСА_1 яка складається з
п»яти житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею
204,3 кв.м., житловою площею 106,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 42/100 частин квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3,АДРЕСА_2,АДРЕСА_1, яка складається з п»яти житлових
кімнат та підсобних приміщень загальною площею 204,3
кв.м., житловою площею 106,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.