Справа № 22ц-563/07                                      Головуючий
у 1-й інстанції Разумовська О.Г.
Категорія 41                                                    Доповідач
апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Славгородської Н.П.,

суддів: Базовкіної Т.М., Мурлигіної
О.Я.,

при секретарі Бобуйок І. Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною
скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Аграрний комплекс
„Васильки" (далі

- ТОВ
„АК „Васильки") на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 8
листопада 2006 року

за  позовом

ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства

„Миколаївський комбінат хлібопродуктів" (далі - ВАТ „МКХП") та
ТОВ „АК

„Васильки"

про стягнення заборгованості по оплаті за роботу в надурочний час та

відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006 р ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ТОВ „АК „Васильки" та ВАТ „МКХП" про стягнення заборгованості оплати
за роботу в надурочний час та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що з 15 лютого 1988 року працював в ТОВ
„АК „Васильки" на різних посадах, а з 5 серпня 2002 року переведений на
роботу у вказане товариство начальником зміни комбікормового виробництва. З
вересня 2002 р. по лютий 2006 р. йому не доплачено 5823 грн. 20 коп. за роботу
в надурочний час, оскільки в порушення трудового законодавства вона
оплачувалася в одинарному розмірі, чим йому завдано моральну шкоду.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з
відповідачів заборгованість по оплаті за роботу в надурочний час і 1000 грн.
моральної шкоди.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги в частині
оплати роботи в надурочний час, просив стягнути 5136 грн. 16 коп. з ТОВ „АК
„Васильки", оскільки другий відповідач ВАТ „МКХП" виплатив йому
заборгованість за час роботи у нього.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 8
листопада 2006 р. позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ТОВ „АК
„Васильки" на користь позивача 5136 грн. 16 коп. заборгованості по оплаті
роботи в надурочний час і 200 грн. моральної шкоди.

Додатковим рішенням того ж суду від 5 лютого 2007 р.
відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ „МКХП".

В апеляційній скарзі ТОВ „АК „Васильки" просить
скасувати рішення суду і направити справу на новий розгляд, посилаючись на те,
що справа була розглянута у

відсутність  його
представника, який  не був    повідомлений    про
час    судового засідання, що
потягло неповне з'ясування обставин справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач, посилаючись
на необґрунтованість доводів скарги, просить залишити рішення суду без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача і його представника, дослідивши матеріали
справи і перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 5 серпня 2002 року по 9 січня 2006 р.
працював в ТОВ „АК „Васильки" на посаді начальника зміни комбікормового
виробництва.

В порушення вимог ст. 50 КЗпП України позивач періодично з січня 2003 року
по грудень 2005 р. працював з перевищенням нормальної тривалості робочого часу
без відповідної компенсації, а тому суд у відповідності до статей 106, 237-1
КЗпП України дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь
позивача оплату за роботу в надурочний час та відшкодував моральну шкоду.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги про стягнення
заробітної плати, суд не звернув уваги на те, що доказів роботи позивача в
надурочний час за 2002 p.,
січень - квітень, серпень - листопад 2003 p., вересень 2004 р.
та за серпень і вересень 2005 р. не має. У зв'язку з чим, безпідставно стягнув
5136 грн. 16 коп. Тоді як стягнення повинно бути проведено за виключенням
вказаних місяців, за відрахуванням за вказаний період 541 грн. 23 коп., 743
грн. 04 коп., 272 грн. 08 коп. та 562 грн. 60 коп. відповідно.

Крім того, суд визначив заборгованість по оплаті праці
без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів, однак не
зазначив про це в резолютивній частині рішення, а вирішуючи питання про
розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд визначив
розмір судового збору, який підлягає стягненню з ТОВ „АК „Васильки", 51
грн. без врахування задоволених позовних вимог про відшкодування моральної
шкоди. Тоді як, з ТОВ „АК „Васильки" підлягає стягненню 59 грн. 50 коп.
(51+8.50) судового збору.

За таких обставин, у відповідності до пунктів 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути за
січень 2003 р. - грудень 2005 р. (за виключенням вказаних періодів) - 3089 грн.
оплати за роботу в надурочний час без утримання прибуткового податку й інших
обов'язкових платежів і в дохід держави 59 грн. 50 коп. судового збору.

Посилання ТОВ „АК „Васильки" в апеляційній скарзі на
те, що справа розглянута за відсутністю його представника, не повідомленого про
час судового засідання, є безпідставними. В матеріалах справи є докази, що
апелянт був належним чином повідомлений про час двох останніх судових засідань
(а.с. 74-76,125,126), що відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України давало право
суду вирішувати справу на підставі наявних у ній доказів.

Доводи апелянта щодо розміру стягнення є
необгрунтованими, оскільки висновки суду в цій частині не спростовані жодним
доказом. Між тим, в справі є розрахункові листи та табелі відпрацьованого часу,
яки підтверджують загальну кількість відпрацьованих годин позивачем за спірний
період.

Керуючись
статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
„Аграрний комплекс „Васильки" задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 8
листопада 2006 р. змінити.

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрний комплекс „Васильки" на
користь ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за роботу в надурочний час за період з
січня 2003 р. по грудень 2005 р.
у сумі 3089 грн. без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових
платежів і в дохід держави 59 грн. 50 коп. судового збору.

В іншій частині вказане рішення та додаткове рішення того ж суду від 5
лютого 2007 р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення,
але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України.