Справа № 22ц-830/2007                                      Головуючий
- цивільна                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                                                 м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:    ПОЗІГУНА М. І.,

суддів:                ІШУТКО В.М. ,  МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.

при                     ГАВРИЛЕНКО Ю.В.

секретарі:           Загуменника М.  Г.,

з участю:

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області
від 11 квітня 2007 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної
виконавчої служби в м.  Прилуки і
Прилуцькому районі Маковецького В'ячеслава Леонідовича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 11 квітня 2007 року,  якою йому відмовлено в задоволенні скарги на
неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби в
м.  Прилуках і Прилуцькому районі
Маковецького В.Л.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування даної ухвали як
необгрунтованої і незаконної і просить апеляційний суд визнати дії державного
виконавця Маковецького В.Л. по нарахуванню йому щомісячної сплати аліментів в
розмірі 157 грн. 50коп.,  починаючи з
01.01.2007 року,  неправомірними,  мотивуючи свої доводи тим,  що  ст.
192 СК України передбачає зміну розміру аліментів тільки за рішенням суду. Крім
того ОСОБА_1 посилається на те,  що Закон
України „Про внесення змін до Сімейного кодексу України" № 2001-1V був
прийнятий 22 вересня 2005 року,  вже після винесення судом рішення про
стягнення з нього аліментів,  а тому
зворотної дії в часі не має.

2

Заслухавши
доповідача,  доводи апелянта,  дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи ОСОБА_1 в
задоволенні скарги,  виходив з того,  що розрахунок заборгованості по аліментних
платежах ОСОБА_1 та розмір щомісячних аліментних платежів проведений державним
виконавцем Маковецьким В.Л. у відповідності до вимог ч.2  ст. 182 та
ст. 195 СК України і його дії під час виконання рішення суду про
стягнення аліментів із скаржника в повній мірі відповідають вимогам  ст. 74 Закону України „Про виконавче
провадження",  оскільки в даному
випадку розмір стягуваних аліментів не змінювався,  а виконувалась вимога закону в частині
стягнення мінімального розміру аліментів на дитину.

Такий
висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Так,  Законом України № 2001-IV від 22 вересня 2005 року „Про
внесення змін і доповнень до Сімейного кодексу України",  який набрав чинності з 1 січня 2006 року,  ч.2
ст. 182 СК України викладено в новій редакції: мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути меншим,
ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент здійснення
розрахунку заборгованості по аліментам вік дитини становив 21 рік. Статтею 62 Закону України
„Про державний бюджет України на 2007
рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб з січня 2007 року встановлено
525 гривень.
Виходячи з цього та керуючись  ст. 74
Закону України „Про виконавче провадження",  державний виконавець Маковецький В.Л. вірно
визначив розмір аліментів у 157
грн. 50 коп.
щомісяця. При визначенні заборгованості по аліментам державний виконавець
врахував виплачені раніше суми аліментів.

Відповідно
до роз"яснень,  викладених в п. 17 Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року,  постанови за №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо батьківства,
материнства і стягнення аліментів",
розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,  ніж зазначений у частині 2  ст.  182 СК України. При
цьому слід мати на увазі,  що зміна
законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну
дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх
стягнення.

За таких
обставин апеляційний суд вважає,  що
ухвалу суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального
права,  а тому підстави для скасування
ухвали відсутні.

Керуючись 307,
308,  313,  314,
315,  317,  319 ЦПК України,  апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

3

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.