Справа №22-
3459                             Головуючий
в 1 інстанції Шеїна Л.Д.
Категорія 39                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5
квітня   2007 року

Апеляційний                          суд                     Донецької                        області

в складі

Головуючого
ВИСОЦЬКОЇ B.C.

Судді
БІЛЯЄВОЇ О.М., ОСИПЧУК О.В.

При
секретарі ТАРАНЕЦЬ В.О. З участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача
Євсєєнко Ю.М., представника 3-ї особи Морозової Т.А.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргоюЗ-ї особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м.
Жданівці на рішення Жданівського міського суду Донецької області від 1.02.2007
року по справі за позовом  ОСОБА_1 до
Державного підприємства „ Шахта імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної
революції"( далі шахта), 3-я особа відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Жданівці Донецької області (далі Фонд) про визнання
нещасного випадку під час виконання трудових обов'язків, пов'язаним з
виробництвом та примушення адміністрації скласти акт про нещасний випадок на
виробництві за формою Н-1,

ВСТАНОВИВ

Рішенням  Жданівського міського суду від 1 лютого 2007
року задоволений позов ОСОБА_1 до шахти про встановлення факту про нещасний
випадок на виробництві 24 грудня 2005 року.

В
апеляційній скарзі Фонд просить скасувати постановлене судом рішення та
постановити нове, яким відмовити в задоволенні його позовних вимог, оскільки
судом порушені норми матеріального права, а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В
судовому засіданні представник Фонду
Морозова Т.А. підтримала скаргу.

Представник
шахти Євсєєнко Ю.М. просила апеляційну скаргу задовольнити.

Позивач ОСОБА_1. заперечувала
проти задоволення скарги, рішення суду вважає законним.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем ОСОБА_1. надано суду переконливих доказів нещасного випадку на
виробництві, який мав місце при виконанні трудових обов'язків, під час робочого
часу, позивач сповістив безпосереднього керівника та звернувся за медичною
допомогою до медичного закладу підприємства та в лікарню. До лікарні позивач
звернувся в день нещасного випадку, тривалий час знаходилася на лікарняному.

Цей
висновок відповідає вимогам закону та узгоджується з матеріалами справи.

2

Відповідно до ст. 14 ч.1 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий
вплив на  працівника небезпечного
виробничого фактора чи середовища, що стались у процесі виконання ним трудових
обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

З обставин справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1.   знаходилася в трудових відносинах з шахтою ,
працювала машиністом (кочегаром) котельної установки з 22.10.2004 року (а.с.7).
24 грудня 2005 року вона працювала в першу зміну з 7 до 16 годин (а.с.93).
Судом першої інстанції на підставі пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_1.
виконувала роботу з ліквідації аварії, видаляючи палаюче вугілля близькоЗОО-400
кг протягом 40-45 хвилин, за дорученням власника підприємства. Свідоцькими
поясненнями підтверджено, що на робочому місці
мала місце висока концентрація шкідливого газу, та погіршення стану
здоров'я було наслідком отруєння. Проте власник підприємства, на який законом
покладено обов'язок обстеження робочого місця в момент аварії, виконано не
було.

Відповідно до вимог ст.153, 171
КЗпП України забезпечення безпезних і нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган, який повинен проводити розслідування та
вести облік нещасних випадків на виробництві відповідно до порядку,
встановленого Кабінетом міністрів України.

З обставин справи вбачається, що
власник підприємства не забезпечив позивачку будь-якими засобами захисту.

Згідно з п. 7 Постанови КМУ від 25
серпня 2004 року №1112 „Деяких питань розслідування та ведення обліку нещасних
випадків, професійний захворювань і аварій на виробництві" розслідуванню
проводяться у разі травми, що призвели до втрати працівником працездатності на
один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу
(легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день.

Роботодавець, одержавши
повідомлення про нещасний випадок зобов'язаний негайно повідомити про нещасний
випадок робочий орган виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням
підприємства за встановленою Фондом формою, утворити наказом комісію з
розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати
розслідування (п.10). За висновками роботи комісії з розслідування визнаються
пов"язаними з виробництвом і протягом трьох діб складається акт за формою
Н-1 про нещасні випадки, що сталися з працівником під час перебування на
робочому місці (п.п.13,14 зазначеної Постанови).

З обставин справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1.
повідомила  власника підприємства про
нещасний випадок на виробництві, звернулася до медичного закладу на
підприємстві. Безпосередньо на робоче місце позивачці була викликана швидка
допомога, якою вона була доставлена до лікарні.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутність доказів нещасного випадку на виробництві спростовуються матеріалами
справи.

Медичні документи :   історія хвороби (а.с.8,10,20), листок
непрацездатності (а.с.9), обстеження медичних органів (11-19), на які
посилається позивач, як на обґрунтування своїх вимог, підтверджує факт
знаходження на стаціонарному лікуванні позивача саме з 24 грудня 2005 року   з діагнозом енцефалопатія токсичної
етіології з вестибулопатією, цефалгією, верето-судинна дистонія.. В зазначених
медичних документах є посилання, що це є наслідком травми, діагноз не свідчать
про хронічний характер захворювання.

Відповідно
до висновків МСЕК, обласної клінічної лікарні профзахворювань, яким суд першої
інстанції дав оцінку, не вирішено питання про отруєння лише з причин
відсутності даних про наявність концентрації чадного газу під час аварійної
ситуації.

3

Крім
того, будь-які докази, на підтвердження того, що отруєння угарним газом мало
місце не при виконання трудових обов'язків, а при інших обставинах, відсутні.

Доводи
апеляційної скарги Фонду, що суд врахував пояснення свідків, а не прийняв до
уваги заміри повітря безпідставні. Суд дав оцінку наданим доказам. Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду про підставність заявлених
вимог. Сукупність доказів, досліджених судом свідчить про те, що при виконанні
трудових обов'язків 24 грудня 2005 року сталося отруєння, яке викликало
пошкодження здоров'я внаслідок впливу небезпечних та шкідливих виробничих
факторів. Суд першої інстанції прийшов до правильного правового висновку, що за
наслідками нещасного випадку власник підприємства повинен скласти акт форми
Н-1.

Оскільки
висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи, судом не порушені та правильно
застосовані норми матеріального права, відповідно до ст.308 ЦПК України   рішення суду слід  залишити без змін.

За таких
підстав апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.307 ч.1 п.1, 308, 314-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Жданівці Донецької області
відхилити.

Рішення
Жданівського міського суду  Донецької
області від 1 лютого 2007 року залишити без змін.

Стягнути
з   відділення виконавчої дирекції Фонду
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Жданівці   витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи 1,50 грн. код отримувача НОМЕР_1 код
банку отримувача 834016 розрахунок НОМЕР_2
в УДК в м.
Донецьку.

Ухвала
набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяця з дня її
проголошення.