Справа № 2-2448/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

5 лютого 2007 року                    Приморський районний суд
м.  Одеси

у складі:

головуючого
судді                                  Загороднюка
В.І.

при
секретарі                                           Сребняк
І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Дунайсько Дністровського державного басейнового управління охорони водних
живих ресурсів „ Дунайдністррибвод
" про
поновлення на роботі,  стягнення
заробітку та стягнення моральної шкоди ,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся  до  суду
з  позовом  до
відповідача,   та  просить
визнати незаконним наказ начальника Управління „ Дунайдністррибвод
" Островського
Р.А. від

6.11.2006                                                                                     року про
звільнення його з посади юрисконсульта ,  та також стягнути на його

користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу
з 6.11.2006 року по
день

поновлення на роботі та інші кошти,  передбачені Положенням оплати праці та

колективним договором,
та стягнути з Управління              „ Дунайдністррибвод
" на його

користь моральну шкоду у розмірі - 5000 гривень.

У
позовній заяві позивач зазначив,  що 12.09.2005 року він був
прийнятий на роботу в управління „
Дунайдністррибвод "
на посаду юрисконсульту    строком до

1.01.2007 року. Свою роботу він знав,  виконував та претензій до 2.11.2006 року

керівництво до нього не мало.

2.11.2006 року працівник
по кадрам управління „ Дунайдністррибвод
" ОСОБА_2
сповістив йому про те,  що з 3.11.2006 року,  він повинен звільнитися з роботи,  у зв'язку з тим,  що на його місце вже прийняли іншого
юрисконсульта. Також ОСОБА_2 попередив його про те,  що якщо він не напише заяву про
звільнення,  та не звільниться
добровільно,  його не пустять в
управління на робоче місце та не виплатять заробітну плату 3.11.2006 року. 3.11.2006 року позивач
звернувся з письмовою заявою,  щоб його
не звільняли з роботи,  та дозволили
працювати до 1.01.2007 року,  як це передбачено договором.  6.11.2006
року він написав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням,  та повідомив керівника,  що перебуває на лікарняному. Вважає,  що його звільнено з роботи з порушенням
встановленого порядку в період з находження на лікарняному. Такі дії
відповідача заподіяли йому моральну шкоду,
розмір якої він оцінює в 5000 гривень.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник
відповідача позов не визнав,  посилаючись
на його не обґрунтованість,  а також
пояснив ,  що 12.09.2005
року,  з позивачем було укладено
безстроковий трудовий договір,  та видано
наказ про це без вказівки на термін його роботи,  позивач при прийнятті на роботу не зазначив
термін його роботи,  а в копії що надав
суду дописав цю дату. Звільнено позивача з роботи за його особистою
заявою,  з додержанням вимог чинного
законодавства. Заборгованість перед позивачем по заробітку та іншим виплатам
відсутня.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 згідно його
заяви від 1.09.2005 року
було прийнято на роботу в управління „
Дунайдністррибвод "
на посаду юрисконсульта з 12.09.2005
року без вказівки на певний термін,
за сумісництвом .
Тобто цей трудовий договір є безстроковим.

( а.с.  20,  21)

2

Звільнено
позивача з роботи згідно його заяви від 6.11.2006
року за власним бажанням за наказом №
159 К,  з 10 листопада 2006
року

(а.с.  23
)

На
момент звільнення з позивачем зроблено повний розрахунок заборгованості по
заробітку та іншим виплатам,  що
підтверджується довідкою від 15.01.2007
року.

(а.с.  29)

Після
звільнення позивач не отримав трудової книжки,
але про це неодноразово повідомлявся відповідачем.

Таким
чином суд вважає,  що звільнення позивача
з роботи проведено з додержанням вимог КЗпП України згідно його власної заяви.
Разом з тим,  10.11.2006 року ,
як вбачається з листка не працездатності,  позивач хворів,  та мав приступити до роботи 12.11.2006 року. Тому його
звільнення з роботи слід провести було,
саме з цієї дати.

На
користь позивача слід стягнути з відповідача заробітну плату за 2 дні,  тобто 10
- 11.11.2006 року. В іншій частині позовних вимог,  за їх не доведеністю позивачем слід
відмовити.

Оцінюючи
копію заяву,  що подана позивачем,  про прийняття його на роботу,  де зазначено термін до 1.01.2007 року,  (
а.с.  5) суд вважає,  що ця ксерокопія не відповідає фактично
поданій заяві,  де відсутній такий
термін,  на якій є резолюція керівника
про видачу наказу,  та самому наказу № 35
К від 12.09.2005 року.

(а.с.  20, 21)

Приймаючи
до уваги,  що порушень прав
позивача,  при звільнені його з роботи з
боку керівника управління „
Дунайдністррибвод ",  допущено не було,
то у відповідності до  ст.  237
КЗпП України,  цей керівник до участі
у справі не притягувався.

Керуючись  ст.
ст.  21,
23,  47,  49,
116,  117,  231,
233,  235,  237-1 КЗпП України,   ст.
213-215 ЦПК,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Зобов'язати
управління „ Дунайдністррибвод " внести зміни до наказу № 159 К від
10.11.2006 року,  про звільнення ОСОБА_1
з роботи,  вказавши дату його звільнення
з роботи 12.11.2006 року.

Стягнути
з управління „ Дунайдністррибвод
" на
користь ОСОБА_1 заробітну плату 114,  62 копійку.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом
десяти днів з дня проголошення,  про що
подається заява про апеляційне оскарження рішення суду. Апеляційна скарга на
рішення суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження ,  або в
термін десяти днів з дня проголошення,
без попередньої заяви про оскарження рішення .