УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді: Іващенко В.В.

Суддів:
Летягіної О.В.,  Балахонова Б .Л.

При секретарі:
Галіч Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судову засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3,  третьої особи - Алуштинської міської
державної нотаріальної контори про усунення від права на спадщину ,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2на рішення Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31 січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення її та її
малолітнього сина ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4.

Вимоги
мотивовані тим,  що їх син ОСОБА_4 у
1995році зареєстрував шлюб з відповідачкою і проживав з нею до 1997року. Коли
відповідачка дізналась про наявність у ОСОБА_4 відкритої форми туберкульозу,  то вона вибула у невідомому напрямку. У 2001
році відповідачка повідомила по телефону ОСОБА_4 про народження у неї
дитини,  батьком якої вона записала
його,  тому що шлюб розірвано не було. У
2002-2003 роках ОСОБА_4,  за пропозицією
відповідачки,  яка їхала за кордон,  нотаріально оформлював документи про
невизнання дитини відповідачки своїм сином.
З березня 2003року,  у зв'язку з
наявністю важкої хвороби - туберкульозу,
ОСОБА_4 надали другу групу інвалідності,
він потребував надання йому постійної допомоги,  так як був у безпорадному стані,  але відповідачка такої допомоги йому не
надавала. Вказують,  що їх син не міг
розірвати з відповідачкою шлюб,  оскільки
її місця проживання було невідоме,  хоча
і хотів це зробити. ОСОБА_5 народився через три роки після фактичного
припинення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 За такими обставинами вважають,  що ОСОБА_5 не є сином ОСОБА_4,  а тому повинен бути усунений від права на
спадщину.

Рішенням
Алуштинського міського суду АР Крим від 31 січня 2007 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1
і ОСОБА_2 було відмовлено.

На
зазначене рішення суду ОСОБА_1
і ОСОБА_2 подалі апеляційну скаргу,
в якій просять скасувати рішення суду з направленням справи на новий
судовий розгляд,  посилаючись на неповне
з'ясування судом обставини,  що

Справа №
22-ц-2865/2007             Головуючий суду
першої інстанції Любинецький М.  В.

Доповідач -
Летягіна О. В.

мають значення
для справи,  порушення судом норм
матеріального та процесуального права. Вважають,  що суд не прийняв до уваги ту обставину,  що ОСОБА_4 до смерті мав потребу в постійної
допомоги,  що було підтверджено випискою
з історії хвороби і показаннями свідків,
також і те,  що ОСОБА_4 не міг
розірвати шлюб,  оскільки ОСОБА_3 забрала
у нього паспорт. Вказують на те,  що
подружжя повинні надавати не тільки матеріальну допомогу,  а також і другу допомогу. Вважають,  що ОСОБА_3 та її син не мають право на
квартиру,  оскільки при її
отриманні,  вона не була вписана в ордер,  крім того,
квартира була придбана не за їх сумісні кошти.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши
позивачку,  та представника
позивачів,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею
1224 п.5 ЦК України
передбачається,  що за рішенням суду
особа може бути усунена від права на спадкування за законом,  якщо буде встановлено,  що вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві,  який через похилий
вік,  тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Посилаючись
на положення цієї статті,  позивачі
вказували,  що відповідачка
дізнавшись,  що її чоловік хворіє на
відкриту форму туберкульозу,  виїхала в
невідомому напрямку ,  не доглядала за
хворим ,  не надавала ніякої
допомоги,  тому просили усунути її та її
дитину від права на спадщину.

Згідно
свідоцтва про смерть ОСОБА_4помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З
матеріалів справи слідує,  що до смерті
він хворів з відкритої форми туберкульозу,
був інвалідом другої групи.

Відповідно
свідоцтва про одруження від 28 жовтня 1995 року ОСОБА_4та ОСОБА_3уклали шлюб і
дружина взяла прізвище ОСОБА_1.

Зі
свідоцтва про народження слідує,  що 4
травня 2001 року народився ОСОБА_5,
батьками якого вказані ОСОБА_4
та ОСОБА_3

Судом
було встановлено,  що хоча ОСОБА_4 і
хворів тяжкою хворобою - відкритою формою туберкульозу,  але не знаходився у безпорадному стані,  у літній час проживав на дачі,  отримував від держави пенсію по
інвалідності,  за місяць до смерті,  він рухався самостійно,  без сторонньої допомоги. Дані факти
встановлені судом з показань свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7 ОСОБА_8,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11

Свідок
ОСОБА_6,  який,  як дільничний лікар,  лікував ОСОБА_4,  пояснив також,  що від ОСОБА_4 туберкульозом заразилися його
брат та сестра,  які проживали разом з
ним.

Свідок
ОСОБА_8,  сестра ОСОБА_4,  поясніла в суді,  що ОСОБА_4 ніколи не порушував офіційне
питання про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 та про не визнання ОСОБА_2 своїм
сином,  хоча мав таку можливість.

З
довідки РП „АРСУ" вбачається,  що
ОСОБА_3 в 1999 -2003 роки дійсно проживала в АДРЕСА_1 а.с. 26.

Враховуючи
вказане,  колегія суддів згодна з
висновком суду про те,  що не має підстав
для задоволення позову про усунення відповідачки та її сина від права на
спадщину,  так як позивачами не надано
доказів того,  що відповідачка ухилялася
від надання допомоги спадкодавцеві,  який
через тяжку хворобу був в безпорадному стані.

Доводи апелянтів
про те,  що відповідачка не була фактично
дружиною ОСОБА_4,  так як проживала с другим  чоловіком в цивільному шлюбі,  та

інші доводи
апеляційної скарги ніякими доказами позивачі не підтвердили,  тому колегія суддів вважає їх голослівними.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає
рішення суду законним та обґрунтованим і підстав для задоволення апеляційної
скарги не знаходить.

Керуючись
статтями 303,  304,  308,
313,  315,  317,
319 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 31 січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання нею законною сили в касаційному порядку до Верховного
Суду України.