УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року грудня місяця 17 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді                              Синельщікової О.В.

суддів:                                                    Курської
А.Г., Горбань В.В.

при
секретарі                                         Гончарові
В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Сімеїзської селищної ради про скасування рішення селищної ради,  спонукання виконати певні дії,  надання земельної ділянки,  стягнення моральної шкоди,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 25 квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Звернувшись
до суду у жовтні 2006 року з позовом,
ОСОБА_1 мотивувала його тим,  що
вона у жовтні 2002 року та у квітні 2005 року зверталась до Сімеїзської
селищної ради із заявою про надання земельної ділянки для індивідуального
житлового будівництва. Рішенням Сімеїзської селищної ради № 4 від 16 грудня
2005 року її заява про надання земельної ділянки для індивідуального житлового
будівництва була відкладена на повторне слухання після затвердження проекту
відводу земельної ділянки садовому товариству „Кацівелі". Вона не згодна з
вказаним рішенням,  оскільки користується
земельною ділянкою понад 19 років,  а
тому набула право на отримання земельної ділянки відповідно до статей 118,  119 Земельного кодексу України. Діями
відповідача їй була завдана моральна шкода,
яку вона оцінює в 3000 грн. Просила суд звернути увагу на той факт,  що у вересні 1998 року їй була надана земельна
ділянка площею 0, 0495 га в оренду строком на три роки для огороду.

У своєму
первісному позові просила зобов'язати Сімеїзську селищну раду розглянути на
черговій сесії по суті її заяву від 15 серпня 2005 року про надання їй
земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і
відшкодувати їй за рахунок відповідача моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Уточнивши
та доповнивши свій позов 19 лютого 2007 року,
ОСОБА_1 просила скасувати рішення Сімеїзської селищної ради від 16
грудня 2005 року,  зобов'язати розглянути
заяву та стягнути у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Справа
№22-ц-4612/2007 р.                 Головуючий
в першій

інстанції
Берещанський Ю.В.

Доповідач
Синельщікова О.В.

21 лютого 2007 року
позивачка ще раз доповнила свій позов вимогами про зобов'язання Сімеїзської
селищної ради надати їй земельну ділянку площею 0, 45 га в смт.  Кацівелі на підставі статей 118,  119 Земельного кодексу України.   .

Оскаржуваним
рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 квітня
2007 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Сімеїзської селищної ради про
скасування рішення селищної ради,
спонукання виконати певні дії та надання земельної ділянки відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення
суду і просить ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в
повному обсязі,  посилаючись на те,  що рішення незаконне і необгрунтоване,  ухвалено з порушенням норм матеріального і
процесуального права. Вважає,  що судом
неповно,  з'ясовані обставини,  що мають значення для справи,  і висновки суду не відповідають обставинам
справи. Посилається на те,  що
відмовляючи їй у задоволенні позовних вимог,
суд першої інстанції виходив з того,
що в неї немає державного акту про право власності на земельну ділянку
або акту постійного користування земельною ділянкою,  однак суд не звернув уваги на те,  що у товариства садівників та огородників
„Кацивелі" також не має зазначених правовстановлюючих документів на спірну
земельну ділянку. Крім того,
вказує,  що судом першої інстанції
при вирішенні спору,  не було вирішено
питання відносно її позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга є обґрунтованою і
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що права
позивачки при розгляді та вирішенні її заяви про надання земельної ділянки не
були порушені відповідачем - Сімеїзською селищною радою.

Колегія
суддів апеляційного суду не може погодитися з таким рішенням суду,  тому що суд першої інстанції,  розглянувши справу,  припустився суттєвих процесуальних порушень.

Відповідно
до частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

При
апеляційному перегляді справи встановлено,
що суд першої інстанції не розглянув та не вирішив всі заявлені
позивачкою вимоги,  що викладені в її
письмових позовних заявах.

Рішення
суду в порушення вимог п. 4 частини 1 статті 215 Цивільного процесуального
кодексу України не має висновків про задоволення або відмову в позові повністю
чи частково відносно всіх заявлених вимог,
тому що в резолютивній частині рішення не зазначено висновків за
позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди та про зобов'язання
Сімеїзської селищної ради розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 15
серпня 2005 року про надання земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Відповідно до п.
5 частини 1 статті 311 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не вісі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

За
зазначеними вище обставинами апеляційний перегляд справи по суті вимог є
неможливим,  і після скасування судового
рішення справу слід повернути на новий розгляд.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303,
307,  311,  314,
315 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково. Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 25 квітня 2007 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути
оскаржено протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.