Справа №22-ц-482 2007
року               Головуючий в 1 інстанції
Категорія: 33                                   Доповідач: Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007
року лютого місяця 21 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                             Прокопчук Л.П.

Суддів:                                           Воронцової Л.П., Полікарпової
О.М.

при секретарі:                        Дибі Ю.В.

з участю
адвоката:                     ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.  Херсона від 26 травня 2005 року по справі за
позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою,  відшкодування моральної шкоди,    -

ВСТАНОВИЛА :

Позивачі
ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися до суду з зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що вони є сумісними користувачами земельних
ділянок,  що розташовані в АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 з відповідачем ОСОБА_2

Земельні
ділянки були розділені парканом,  який відповідач
без їх згоди добудував до 3 м 20 см,  що
призвело до інсоляції однієї з кімнат будинку,
знесення підвіконня,  руйнування
системи водовідведення,  пошкодження
плодового дерева.

Зазначене
створює перешкоди у належному користуванні житловим будинком та земельною
ділянкою,  і завдає їм душевних
страждань,  порушує звичайний рижим
їхнього життя,  потребує додаткових
зусиль для поновлення порушених прав.

Просили
зобов'язати відповідача знести паркан,
поновити підвіконня та систему водовідведення,  стягнути кожному по 3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

В
доповненні до позову позивачі крім іншого просили також знести вентиляційну
шахту та звільнити земельну ділянку площею 13 м .

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 травня 2005 року позов
задоволено.

Зобов'язано
ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_4  і  ОСОБА_3 житловим будинком та земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом знесення паркану та вентиляційної шахти,  самовільно збудованих на земельній ділянці
Красильникових.

Зобов'язано
ОСОБА_2 поновити підвіконня та систему водовідведення на житловому будинку
АДРЕСА_1.

Стягнено
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_5
в рахунок відшкодування моральної шкоди по 1500 грн. кожному та по 350
грн. витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись
з рішенням суду,  ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу,  в якій посилаючись на
порушення судом вимог закону просив його скасувати і постановити нове,  яким відмовити позивачам у задоволенні їх
позову.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав з підстав,  викладених у ній.

Вважаючи
апеляційну скаргу необґрунтованою,  а
рішення суду першої інстанції законним,
ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 просили
залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів
вважає,  що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено
судом,  що сторони є суміжними
користувачами земельних ділянок.

Позивачі
ОСОБА_3   та  ОСОБА_4 є власниками  житлового
будинку  АДРЕСА_1,  а відповідач ОСОБА_2 - будинку АДРЕСА_2.

Задовольняючи
позовні вимоги позивачів Красильникових,
суд першої інстанції виходив з того,
що відповідач без згоди позивачів збільшив висоту огорожі до 3, 20
м,  побудував вентиляційну шахту на їх
земельній ділянці,  пошкодив підвіконня
та систему водовідведення.

Зазначені
дії відповідача призвели до того,  що в
одній із житлових кімнат будинку позивачів відсутній доступ світла,  немає можливості відкрити вікно та провітрити
приміщення,  а відсутність системи
водовідведення призводить до підтоплення стін будинку та його замокання.

Колегія  суддів
погоджується  з  таким
висновком  суду,  оскільки суд правильно     визначив  правовідносини
що склалися та обґрунтовано застосував норми
матеріального права,   дав належну оцінку
доказам,  наданих сторонами і тому
постановив законне та обґрунтоване рішення.

Колегія
суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те,  що відповідачем ставилося питання про об'єднання
цієї справи з іншою за його позовом про визнання рішення райвиконкому про
прийняття житлового будинку позивачів в експлуатацію незаконним в одне
провадження,  оскільки відповідно до
змісту протоколу судового

засідання  таке
клопотання  ним  не
заявлялось.  Не  підтверджено протоколом  і
про  інше  клопотання
щодо  призначення  додаткової експертизи.

Доводи
апеляційної скарги з приводу того,  що
експертний висновок зроблений на підставі припущень є необгрунтованим.  Відповідно до змісту судової будівельно-технічної
експертизи експертом межі землекористування були визначені відповідно до акту
від 30 червня 1958 року,  складеного
судовим виконавцем 5-дільниці м. Херсона,
а розміри земельних ділянок визначалися рішеннями міської ради від 26
лютого 1955 року,  19 листопада 1996 року
та проектами землевідведення.

Неприйнятими
є і доводи апеляційної скарги про невідповідність фактичного місцезнаходження
домобудівлі позивачів правилам забудови,
оскільки законність його підтверджена рішенням Дніпровської районної
ради №253 від 09 липня 1999 року,  актом
прийняття індивідуального домоволодіння,
а також висновком будівельно-технічної експертизи,  згідно з яким фактична площа частини
земельної ділянки по вул. Дніпропетровській,
4 менше на 13 кв.м,  а фактичний
лінійний розмір лівої бокової межі частини земельної ділянки Красильникових
менше розміру вказаного і проекті землекористування на 1, 33 м.

З огляду
на вищезазначене колегія суддів приходить до висновку,  що рішення суду першої інстанції відповідає
вимогам як матеріального,  так і
процесуального права,  а тому підстав для
його скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  а рішення
Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 травня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.