Категорія № 21
(2)                                                                   інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Неклеси В.І.

суддів -
Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.

при секретарі - Бондарь Ю.А.

за участю :
позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ВАТ
«Суха Балка» -ОСОБА_4, представника відповідача ВВДФСС НВ ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому
Розі Дніпропетровської області, ВАТ «Суха Балка» на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 02 березня 2007 року позовОСОБА_1задоволено
частково. Стягнуто на користь позивача з ВАТ «Суха Балка» одноразово
заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за
період з 08 квітня 1993 року по 01 квітня 2001 року у сумі 29388грн.84коп.,
заборгованість по одноразовій допомозі у сумі 27грн.23коп., компенсацію втрати
частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у зв'язку з порушенням
строків виплати за період з 01 січня 1998 року по 01 квітня 2001 року за станом
на грудень 2006 року у сумі 20795грн. 12коп., а всього 50211грн. 19коп. в
частині стягнення з ВАТ «Суха Балка» на користьОСОБА_15 000грн. відшкодування
моральної шкоди відмовлено. З Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області стягнуто на
користьОСОБА_1одноразово заборгованість по щомісячним страховим виплатам
відшкодування втраченого заробітку за період з 01 квітня 2001 року по 01 грудня
2006 року у сумі 38394грн.01коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку
з порушенням строків виплати за період з 01.04.2001р. по 01.12.2006р. у сумі
9857грн.38коп., а всього 48251грн.39коп. Постановлено стягувати з ВВД ФССНВ на
користьОСОБА_1починаючи з 01 грудня 2006 року, щомісячні страхові виплати
відшкодування втраченого заробітку у сумі 1138грн.22коп. до зміни обставин, що
тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат.

В апеляційній
скарзі ВАТ «Суха Балка» просить скасувати рішення суду в частині стягнення з
ВАТ «Суха Балка» 50211,19грн. на користьОСОБА_1та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Фонд соціального
страхування в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати рішення суду,
ухвалити нове рішення, та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог,
оскільки постановляючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги, що Фонд
не є належним відповідачем по справі; не перевірив, чи були застосовані ВАТ
"Суха Балка" коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) не прийняв до уваги, що після збільшення тарифів середня заробітна
плата не збільшилася у зв'язку із зміною структури заробітної плати;
неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування шкоди...", який
встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди, а не сам механізм
такого перерахунку; не надав правової оцінки економічному обґрунтуванню
застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок
(посадових окладів), не застосував строк позовної давності, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Перевіривши
матеріали справи, законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів
апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з
направленням справи на новий розгляд у порядку п.5 ч.1 ст. 311 ЦПК України.

У судовому
засіданні встановлено, що позивачОСОБА_1. з 1978 року по 1998 рік працював у
відповідача в ВАТ «Суха Балка» підземним електрозварником, підземним механіком,
електрослюсарем черговим і по ремонту устаткування з повним робочим днем в
підземних умовах і висновком МСЕК від 18 травня 1993 року йому встановлено
первинно 50% втрати професійної працездатності і третя група інвалідності, у
зв'язку з професійним захворюванням - пиловий бронхіт, вважаючи з 08 квітня
1993 року, а висновком МСЕК від 08 серпня 2002 року встановлено 40% втрати
професійної працездатності безстроково, починаючи з 01 червня 2002 року.

Відповідач ВАТ
«Суха Балка» призначив ОСОБА_1. щомісячне відшкодування втраченого заробітку в
розмірі 13613,60 крб., виходячи із фактичного середнього заробіткуОСОБА_1за
січень-березень 1993 року,- 27227,20 крб.

Стягуючи з ВАТ
"Суха Балка" суми недоплачених виплат за період, що перевищує строк
позовної давності з 8 квітня 1993 року по 1 квітня 2001 рік, суд не звернув
уваги на норми ст. 71 ЦК
1963р. (з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК 2003р.)
та на роз'яснення, викладені в пунктах 1, 1-1, 1-2, 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з
наступними змінами), згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність),
встановлюється тривалістю у три роки. У випадку, коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або
роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних
платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час, що не перевищує
трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду.

Стягнувши на
користь позивача з відділення Фонду компенсацію за несвоєчасну виплату
страхових виплат, суд не врахував роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами), та не
з'ясував наявність вини Відділення Фонду у виникненні заборгованості.

Також
задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахуванні
позивачу сум страхових виплат підприємство помилково взяло до розрахунку
коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати, а не встановлені
спільними постановами дирекції і профспілкового комітету підприємства
коефіцієнти. У свою чергу Фонд соціального страхування також продовжив виплату
цих сум у неправильному розмірі.

Колегія суддів з
висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для перерахування
щомісячних сум відшкодування шкоди погодитись не може, оскільки змінюючи розмір
щомісячних виплат, суд не перевірив, чи відбулося фактичне підвищення
заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і
одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період, тобто
на час виплати відшкодування шкоди підприємством.

Оскільки ці
недоліки не були і не могли бути усунені ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд, згідно вимог п.5 ч.1 ст. 311 ЦПК України.

При новому
розгляді справи суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити спір у
відповідності з вимогами закону.

Керуючись ст.
303,307,п. 5 ч. 1 ст. 311,313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі, відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" -
задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2007 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.