Справа № 22Ц-1883
Головуючий в 1 інстанції Слива Ю.М.
41                                                                   Доповідач в 2
інстанції Юровська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів: Червінко
К.С., Березовенко Р.В.

при секретарі
Сторожук І.П.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28
березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії
державної податкової служби України, Національного університету державної
податкової служби України про поновлення на роботі.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

Встановила:

Рішенням
Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2007 року в позові
ОСОБА_1 до Національної академії державної податкової служби України,
Національного університету державної податкової служби України про поновлення
на роботі відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення вимог
матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При
розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що постановою Кабінету
Міністрів України від 21.12.1995 року була створена Національна академія
Державної податкової служби України. Наказом від 1 вересня 2000 року позивача
було призначено на посаду завідуючого кафедрою інформаційних систем та
технологій.

2

Розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 1 березня 2006 року Національну академію
податкової служби України ліквідовано та утворено Університет державної
податкової служби України. Наказом ДПА України .від 13 березня 2006 року
встановлено порядок ліквідації академії та створення університету.

13
квітня 2006 року ОСОБА_1. був попереджений про наступне звільнення у зв'язку з
ліквідацією академії.

16
травня 2006 року, позивач подав голові ліквідаційної комісії Національної
академії ДПС України заяву про звільнення з займаної посади у зв'язку з переведенням
в Національний університет ДПС України. Наказом голови ліквідаційної комісії
Національної академії ДПС України від 18 травня 2006 року ОСОБА_1. звільнено з
займаної посади у зв'язку з переведенням в Національний університет на підставі
п.5 ст.36 КЗпП України.

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 7 серпня 2006 року визнано незаконним
та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 1 березня 2006 року
"Про утворення Університету ДПС України". Розпорядженням КМУ від 23
серпня 2006 року розпорядження КМУ від 1 березня 2006 року про утворення
Університету скасоване. Наказами ДПА України від 28 серпня 2006 року, від 28
вересня 2006 року та від 11 жовтня 2006 року ліквідовано Національний
університет ДПС України та створено ліквідаційну ' комісію з припинення
діяльності Університету.

20
вересня 2006 року ОСОБА_1. попередили про наступне звільнення у зв'язку з
ліквідацією університету ДПС України. Наказом від 7 грудня 2006 року позивача
звільнено за п. 1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією Національного
університету державної податкової служби України.

Ці
обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Оскільки
звільнення позивача було проведене з дотриманням вимог ст.49-2 КЗпП України,
суд правильно відмовив в задоволенні вимог про поновленні на роботі та визнання
недійсним наказу від 7 грудня 2006 року.

Посилання
позивача на те, що іншим наказом 7 грудня 2006 року більшість працівників була
повернута до Національної академії ДПС України, не може бути підставою для
скасування судового рішення.

3

Посилання
в апеляційній скарзі на незаконність наказу від 18 травня 2006 року про
звільнення за п.5 ст.36 КЗпП України, не можуть бути визнані обґрунтованими,
оскільки позивачем пропущено передбачений ст.233 КЗпП України строк звернення
до суду, а поважних причин для його поновлення ОСОБА_1. суду не навів. А тому
рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог про визнання
незаконним наказу від 18 травня

2006   року теж ґрунтуються на вимогах закону.

За таких
обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Оскільки
рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без зміни.

В   апеляційній
скарзі   не   приведено
доводів,   які   б спростовували висновки суду, викладені в
рішенні.

Керуючись
ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Ірпінського міського суду Київської області
від 28 березня

2007   року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту її проголошення.