Справа-22-2805-2007 р.                                                Головуючий
у 1 інстанції: Слізевич Н.Г.
Категорія: 21                                                   ______________ Доповідач: Кіянова С.В.
23 березня 2007 року                                Апеляційний суд
головуючого - судді                              Новодворської О.І.
суддів                                                     Кіянової
С.В., Сукманової Н.В.
при секретарі                                         Писаревій
представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Совєтському районі м.Макіївка на рішення
Совєтського районного суду м.Макіївки від 25
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м.Макіївка про відшкодування моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду у грудні 2006
року з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м.Макііївки про відшкодування моральної шкоди, посилаючись
на те, що він тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості.
Працюючи у небезпечних і шкідливих умовах, отримав професійне захворювання - хронічний
обструктивний бронхіт і висновком МСЕК від 28.02.2006 року йому вперше було встановлено 40% втрати
професійної працездатності за вказаним професійним захворюванням безстроково і
інвалідності. Внаслідок часткової втрати професійної працездатності він
відчуває фізичні страждання, змінилися умови його життя, його було звільнено з
роботи а станом здоров'я, чим заподіяно моральну шкоду. Просив стягнути з
Рішенням
Совєтського районного суду м.Макіївки від 25
грудня 2006 року
вказаний позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди стягнуто 20000
грн. При цьому суд виходив з того, що позивач тривалий час працював на
підприємствах вугільної промисловості у шкідливих і небезпечних умовах,
внаслідок чого отримав професійне захворювання і висновком МСЕК від 28.02.2006 року йому було
встановлено 40% втрати
професійної працездатності за вказаним професійним захворюванням безстроково і
надано 3 групу
інвалідності. Він відчуває фізичні страждання, змінилися умови його життя, його
було звільнено з роботи за станом здоров"я, він тривалий час змушений
проходити лікування, чим спричинено моральну шкоду.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати судове рішення і в позові позивачу
відмовити, оскільки судом першої інстанції були порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано, що відповідно до ст.71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007
рік" вказані виплати зупинено, позивачем не надано доказів спричинення
моральної шкоди, висновок МСЕК з цього приводу відсутній, не притягнуто до
участі у справі в якості належного відповідача підприємство, на якому позивач
отримав ушкодження здоров'я, позивачем пропущено строк для звернення до суду з
вказаним позовом в порушення ст.233 КЗпП України.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її задовольнити. При цьому уточнив, що посилання в
апеляційній скарзі на Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" є опечаткою, слід керуватися
Законом України "Про державний бюджет України на 2006 рік", яким
дію статті про відшкодування моральної шкоди зупинено.

Позивач, будучи
належним чином повідомлений про час та місце розгляджу справи, в судове
засідання не з"явився.

2

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід
задовольнити частково, рішення суду скасувати і постановити нове по суті
позовних вимог з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи
встановлено наступні обставини.

12 грудня 2006 року ОСОБА_1
звернувся»до суду з вказаним позовом до відповідача і зазначав, що працював у
шкідливих умовах на підприємствах вугільної промисловості з 1978 до 2006 року, внаслідок
чого отримав професійне захворювання..

Висновком МСЕК
від 28.02.2006 року
йому вперше встановлено 40
% втрати професійної працездатності за професійним захворюванням - хронічний
обструктивний бронхіт безстроково і надано 3 групу інвалідності.

За таких
обставин, ушкодженням здоров'я та стійкою втратою внаслідок цього
працездатності, позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки він змушений
внаслідок професійного захворювання додавати багато зусиль для організації
свого життя. Суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені позивачем
обставини обгрунтовано наданими довідками та іншими відповідними матеріалами
(а.с.6-12) і тому знайшли підтвердження в судовому засіданні, в зв"язку з
чим рішенням від 25.12.2006
року стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної
шкоди 20000 грн.

Але, при цьому
суд першої інстанції не звернув увагу на те, коли у позивача виникло право на
відшкодування моральної шкоди, коли було постановлено рішення суду з цього
приводу і чи є підстави для відшкодування моральної шкоди.

Так, згідно
висновку МСЕК від 28.02.2006
року у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди саме з 28.02.2006 року, тобто з
моменту встановлення стійкої втрати професійної працездатності. Але, позивач
звернувся до суду з вказаним позовом у 2006
році і рішення по справі було ухвалено 25 грудня 2006
року про задоволення його вимог. При цьому, судом першої інстанції не було
прийнято до уваги, що відповідно до п.27 ст.77 Закону України "Про
Державний бюджет на 2007
рік" було зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим ( членам їх сімей)підпункту "є " п.1 ч.І ст.21,
ч.І ст.28 та ч.З ст.34 Закону України "Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Оскільки
зупинення дії закону не дає підстав для його застосування, то у суду першої
інстанції не було підстав для задоволення вказаного позову.

Згідно із п.З
ч.І ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.І п.2,
309 ч.І п.З,
313-314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м.Макіївки задовольнити частково.

Рішення
Совєтського районного суду м.Макіївки Донецької області від 25 грудня 2006 року скасувати.

У задоволені
позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м.Макіївка про відшкодування моральної шкоди -відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.