АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОЛТАВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц -
1-й інстанції Стрюк Л.І.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 30 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
судді Омельченко Л.М.

Суддів:
Триголова В.М., Бондаревської С.М.

при секретарі:
Буряк С.М.

з участю
позивача ОСОБА_1

представників
позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від
01 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_5 про визнання
батьківства, стягнення аліментів та моральної шкоди

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2005
року ОСОБА_1 звернулася в суд з вище вказаним позовом. Посилалась на те, що з
лютого 2004 року зустрічалася з відповідачем.

7 березня 2004
року ОСОБА_4 був у неї вдома на дні народження і її брата і залишився у них
ночувати. З цього часу сторони стали разом проживати, мали статеві стосунки.

У березні 2004
року ОСОБА_1 завагітніла, а 16 грудня 2004 року народила дитину - доньку
Анастасію, батьком якої є ОСОБА_4

Оскільки він
відмовляється добровільно визнати себе батьком її дитини, ОСОБА_1 просила
визнати його батьківство в судовому порядку та стягнути з нього аліменти на
утримання малолітньої ОСОБА_6 у розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення
донькою повноліття.

В період
розгляду справи судом позивачка збільшила і доповнила свої вимоги, прохаючи
стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в
розмірі 150 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що ОСОБА_4 обіцяв на ній одружитися, у зв'язку з чим вона вступила з ним у
фактичні шлюбні відносини, а його зрада тяжко відобразилася на її душевному
стані здоров'я.

Рішенням
Полтавського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп.

В апеляційному
порядку рішення оскаржила ОСОБА_1

Апелянт просить
рішення скасувати а справу направити на новий розгляд, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом вимог ст. ст. 125,128
Сімейного Кодексу України та ст.ст. 57, 63, 66 ЦПК України.

В засіданні суду
апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її законні представники підтримали апеляційну
скаргу і просили її задовольнити, а відповідач ОСОБА_5 просив рішення залишити
без змін.

Колегія суддів,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку,
що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно вимог
п.п. 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права.

Відповідно до
ст.ст. 125, 128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі
між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду за
відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього
Кодексу.

Підставою для
визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від
певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

В судовому
засіданні встановлено і не заперечуються сторонами обставини вчинення
відповідачем ОСОБА_5 дій, які свідчать про батьківство цієї особи відносно
малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, ОСОБА_5 при
розгляді справи в суді першої інстанції, а також в судовому засіданні
апеляційного суду підтвердив факт наявності між ним і ОСОБА_1 у березні 2004
року статевих відносин, а також того, що він, дізнавшись від позивачки про її
вагітність, пропонував перервати вагітність шляхом здійснення аборту (а.с. 31).

Крім того, в
засіданні місцевого суду 01.11.2006 року сторони мали намір на укладення
мирової угоди, і відповідач мав наміри в майбутньому на відвідування дитини
(а.с. 113-114).

До того ж,
згідно висновку судово-біологічної експертизи № 120 від 23.03.2006 року
батьківство ОСОБА_5 у відношенні до ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виключається
(а.с. 73-75).

Суд першої
інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, але дав невірну оцінку
зібраним доказам і, в порушення вимог ч.2 ст.128 СК України, постановив
незаконне рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні її позову про встановлення
батьківства та стягнення аліментів.

Тому колегія
суддів приходить до висновку щодо скасування в цій частині рішення місцевого
суду і постановления нового
про задоволення позовних вимог.

Крім того,
підлягає скасуванню рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
судового збору - 8 грн. 50 коп., оскільки встановлений судовий збір у розмірі
51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
згідно вимог ч.ч. 3, 5 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із ОСОБА_5

В іншій частині
рішення суду є законним, тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309 ч.1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Полтавського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2006 року в
частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання батьківства
та стягнення аліментів, а також в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь
держави судового збору скасувати.

Постановити в
цій частині нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

ВизнатиОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1,
батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2, непрацюючого, ідентифікаційний код
невідомий, на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2005 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути із
ОСОБА_5 на користь держави 51 грн. судового збору і 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині
рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.