Справа № 2 - 114/07р
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 квітня  2007
року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі:
головуючого-судді   Борисенко П.І.

при секретарі                           Сіденко Н.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА 1 до відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань про стягнення страхових платежів, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА 1 звернувся до
суду з позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про стягнення
страхових платежів.

Підтримавши
позов позивач суду пояснив, що з квітня 1972
року працював у колгоспі "
Жовтень " Жашківського
району Черкаської області, який реорганізовано у СТОВ " Жовтень " механіком.

21 вересня 1973
року по дорозі на роботу з ним стався нещасний випадок внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди. У зв'язку з чим складено акт про нещасний випадок за формою Н - 1, яким
підтверджується вина СТОВ "
Жовтень ". За
висновком МСЕК у 1974 році
його визнано інвалідом II
- групи без зазначення в акті відсотку втрати професійної працездатності.

14 червеня 1974
року позивач вийшов на пенсію по інвалідності, до колгоспу з вимогами про
відшкодування шкоди не звертався. Вперше відсоток втрати працездатності
позивачу було встановлено висновком МСЕК 28.05.2002
року в розмірі 80 %.
За призначенням страхових виплат пов'язаних з отриманням каліцтва позивач
неодноразово звертався до відповідача, але йому було відмовлено у призначенні
та виплаті належних сум. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить
стягнути з відповідача на його користь 15632 грн. 95 коп. страхових виплат,
33720 грн. одноразової допомоги, 24190 грн витрат на медичну та соціальну допомогу,
3304 грн. 16 коп. компенсації у зв'язку з порушенням термінів виплати допомоги,
5000 грн. в відшкодування моральної шкоди, а починаючи з 01.05.2007року
щомісячно по 421 грн. 50 коп. за втрату працездатності з послідуючим
перерахунком підвищення мінімальної заробітної плати. На кожний вид
відшкодування позивачем надано розрахунок.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що не
заперечує виплатити позивачу страхові виплати по відшкодуванню шкоди,
заподіяної каліцтвом на виробництві станом на 01.05.2007 року в сумі 15632
грн. 95 коп. та
щомісячні виплати за втрату ступеня працездатності, починаючи з 01.05.2007 року по 421 грн. 27 коп., в іншій
частині позову просить відмовити.

Суд вважає, що
позовні вимоги підлягають до задоволення із слідуючих підстав:

Суд встановив,
що 21.09.1973 року по
дорозі на роботу з позивачем стався нещасний випадок внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди, про що було складено акт розслідування за формою Н - 1 в якому вказаний
детальний опис обставин нещасного випадку і яким підтверджується вина СТОВ " Жовтень " в тому, що
сталось з позивачем.

Суд вважає, що в
даному випадку виникли правовідносини в відповідності до положень ст. ст. 10, 13 Закону України " Про обов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання які спричинили втрату непрацездатності".

Відповідно до ч.
1 ст. 10 та ч. 7 ст. 13 зазначеного
Закону для страхування від нещасного випадку на виробництві не потрібно згоди
або заяви працівника, страхування здійснюється в безособовій формі.

Підставою для
оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної професійної
та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування
нещасного випадку.

2

За висновком
ЛТЕК в 1974 році
позивачу встановлено другу групу інвалідності. Із довідки № 01047 від
28.05.2002 року вбачається, що ЛТЕК установила позивачу 80% втрати
працездатності у зв'язку з травмою, яка мала місце 21.09.1973 року.

Відповідно до п.
21 - 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992
року " Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди
позивач має право на отримання одноразової допомоги при стійкій втраті
працездатності незалежно від встановлення певної групи інвалідності.

Якщо з вини
Фонду одноразового страхування допомога не була виплачена своєчасно її розмір
піддягає коригуванню у зв'язку із ростом цін на споживчі товари та послуги у
встановленому законом порядку.

Розмір
одноразової допомоги визначається із середньомісячного заробітку потерпілого
обчисленого за тими ж правилами що і при визначенні втраченого заробітку.

Суд вважає, що
розрахунок належних до виплат усих страхових сум позивачем зроблено вірно, в
відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім страхових
виплат позивач просить стягнути з відповідача 5000 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з
обставин справи, а також з того, що позивач тривалий час не звертався з вимогою
про відшкодування шкоди, суму моральної шкоди суд визначає в розмірі 2000 гривень.

Керуючись п. 10, 13 Закону України " Про обов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві ", п. 21 -1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992
року ст. 5,10,11,
57, 58, 60,107,179,212 - 215,218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА 1 задоволити.

Стягнути з
Жашківського філіалу Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в користь
ОСОБА 1;

15632 грн. 95
коп. страхових виплат по відшкодуванню шкоди заподіяної каліцтвом на
виробництві, станом на 01.05.2007
року;

·
33720
грн. одноразової допомоги;

·
24190
грн. на медичну та соціальну допомогу;

·
3304грн. 16
коп. компенсації втрати частини відшкодування у зв'язку з порушенням
термінів виплати;

·
2000
грн.  в відшкодування моральної
шкоди, а всього одноразово станом на 01.05.2007
року 78847 грн. 11 коп.

Стягувати з
Жашківського філіалу ВД ФСНВ України в Черкаській області. Щомісячно, починаючи
з 01.05.2007 року в
користь ОСОБА 1 по 421 грн. 50 коп., з
послідуючим перерахунком в відповідності до вимог чинного законодавства.

На рішення може
бути подано апеляційну скаргу з подачею заяви про апеляцію протягом 10 діб.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 діб після заяви про апеляцію