Справа № 2-165807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

26  квітня 2007року       Святошинський   районний
суд м. Києва

в
складі: головуючого судді:                                            І.В.П"ЯТНИЧУК,

при
секретарі:                                                                  М.В.Кузьменко,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні ум. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, 3-я особа:

Дванадцята
Київська державна нотаріальна контора

про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та просив визнанати за ним право
власності на 2/3 (дві третіх) частини жилого АДРЕСА_1в порядку спадкування
після померлого ОСОБА_3, вказуючи на те, що відповідно до договору забудови від
02.11.1948 р. його дідом ОСОБА_3 було побудовано АДРЕСА_1, який відповідно до
реєстраційного посвідчення Бюро технічної інвентаризації м.Києва було зареєстровано
за ОСОБА_3. 28.12.1981 р. було посвідчено договір дарування відповідно до якого
ОСОБА_3 подарував 13 частину вказаного домоволодіння своєму сину ОСОБА_2 який
є батьком позивача, хоча останній в будинку не проживав.. Позивач в свою чергу
з 1989р. постійно проживав в вказаному домоволодінні однією сім»єю з ОСОБА_3,
доглядав останнього, користувався вказаним домоволодінням, проводив в ньому
поточні ремонти, оплачував комунальні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер,
заповіту згідно якого ОСОБА_3 заповідав належне йому майно не було, тому
позивач вважав, що оскільки він тривалий час до смерті діда ( ОСОБА_3) проживав
разом з останнім однією сім»єю все майно яке належало ОСОБА_3 переходить до
нього як до онука та як до його спадкоємця. Відповідач на той час проти
прийняття в спадщину позивачем частини домоволодіння не заперечував, тому ніхто
з спадкоємців померлого ОСОБА_3
в нотаріальну контору не звертався. На даний час позивач вже дуже тривалий
час володіє і користується вказаним майном, але оформити на себе право
власності у встановленому законом порядку змоги не має тому вимушений
звернутись з вказаним позовом до суду і на підставі cm. cm. 1220, 1222,
1223, 1264, 1268, 1270 ЦК
України просив позовні вимоги задовольнити.

В
судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказував,
що дійсно з 1989 р. він був зареєстрований в АДРЕСА_1і проживав до смерті
ОСОБА_3 з ним однією сім»єю, ОСОБА_3 був його рідним дідом, відповідно до
договору дарування від 28.12.1981 р. дід подарував 13 частину вказаного
будинку його батьку відповідачу по справі, але відповідач в даному будинку не
проживав. Враховуючи те, що він починаючи з 1989 р. постійно проживав в
вказаному будинку, проводив поточні ремонтні роботи домоволодіння, сплачував
всі обов»язкові платежі по ньому то він добросовісно вважав, що після смерті
ОСОБА_3 він є єдиним спадкоємцем після діда, тому що дідом ще при житті було
вже подаровано відповідну частину домоволодіння його батьку який також: є
спадкоємцем після померлого, тому після смерті ОСОБА_3 він взяв на себе всі
обов»язки щодо утримання вказаного домоволодіння і не звернувся в нотаріальну
контору за оформленням спадщини. Враховуючи наведене просив позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленою
довіреністю, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності.

Представник
відповідача позовні вимоги визнів і зазначив, що не заперечує проти визнання за
ОСОБА_1права власності на 2/3 (дві третіх) частини жилого АДРЕСА_1в порядку
спадкування після померлого ОСОБА_3, вказуючи на те, що ще при житті ОСОБА_3 було досягнуто в
їх сім»ї домовленості про те, що вказані 23 частини домоволодіння успадкує
після його смерті онук-ОСОБА_1

Третя особа Дванадцята державна нотаріальна контора м.Києва, а саме її

представник, в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся

належним чином, надав суду лист в якому просить слухати справу в
відсутності їх

представника.

Суд,
вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, оцінивши та
дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, вважає, що позовні
вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом
встановлено обставини та відповідні їм правовідносини.

02
листопада 1 948 року за Договором на право забудови, Житлове управління
Виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Києві в особі Начальника
Житлового управління Морозова 1.Ф.
передало громадянину ОСОБА_3під будівництво, житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, земельну АДРЕСА_1 (а.с.12-14 договір на
право забудови).

27 квітня 1981 року Київським міським Бюро технічної інвентаризаці було
видане

Реєстраційне посвідчення № 25079, згідно якого АДРЕСА_1належить на праві
особистої приватної власності ОСОБА_3, на підставі Договору на право забудови
від 02 листопада 1948 року,

посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою реєстровий №
58116.

(а.с.11 реєстраційне посвідчення).

Як
вбачається з договору дарування, 08 грудня 1981 року ОСОБА_3подарував ОСОБА_2,
а ОСОБА_2прийняв у дар 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 що
розташований на земельній ділянці розміром 800 кв.м., в користування
обдарованого ОСОБА_2 перейшли: дві жилі кімнати розміром 8,1 кв.м. та 13,9
кв.м. на плані позначені під №№2-2 та 2-3, а також кухня розміром 9,4 кв.м. на
плані позначена під № 2-1. (а.с. 7-10 договір дарування з реєстраційним
посвідченням).

Відповідно
до довідки за формою № 3 від 21 березня 2007 року № 208/г виданої Комунальним
підприємством по утриманню житлового господарства Святошинської районної ум.
Києві державної адміністрації, в АДРЕСА_1зареєстровані ОСОБА_1 з 23 грудня 1989
року та ОСОБА_2з 16 липня 1960 року.

В
судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що відповідач по
справі в АДРЕСА_1лише зареєстрований, хоча в дійсності він там не проживає з
1995 року.

Як
вбачається з Свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінградського району м. Києва ІНФОРМАЦІЯ_1помер
-ОСОБА_3, у віці 86 років від ішемічної хвороби серця, про що в Книзі
реєстрації актів про смерть зроблено запис № 2525. (а. с. 6 свідоцтво про
смерть).

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її
сусідом і постійно, з часу свого народження проживає в АДРЕСА_1. Доглядав за
життя і до смерті свого діда - ОСОБА_3, поховав його, після смерті ОСОБА_3
батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2не проживає в АДРЕСА_1, оскільки проживає в квартирі у
м. Києві. З 1995 р. в вказаному
будинку проживає лише позивач з сім»єю, повністю взяв на себе витрати по
утриманню домоволодіння, постійно проводить ремонтні роботи та несе витрати
пов»язані з утриманням будинку та його обслуговуванням.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, повідомили що добре знає ОСОБА_1
воює дуже тривалий час, оскільки вона з ним є сусідами. Вона особисто бачила,
як ОСОБА_1 доглядав свого діда - ОСОБА_3, допомагав йому по господарства і
після його смерті продовжує проживати в АДРЕСА_1, а його батько, відповідач по
справі, після смерті ОСОБА_3 не живе в цьому будинку.

Свідок
ОСОБА_6 вказував, що також; є сусідом позивача оскільки проживає в АДРЕСА_2, та
підтвердив судовому засіданні той факт, що ОСОБА_1 тривалий час до смерті
ОСОБА_3проживав і проживає після його смерті в АДРЕСА_1, здійснює поточні
ремонтні роботи даного будинку, утримує його в належному стані, користується
земельною ділянкою і недопускає її безгосподарського використання. Скарг та
претензій стосовно порушень правил добросусідства (користування жилими
будинками та земельними ділянками) з його сторони та зі сторони інших сусідів
до ОСОБА_1 не має.

Як
вбачається з копій квитанцій про оплату витрат пов»язаних з утриманням
АДРЕСА_1та його обслуговуваням, позивач по справі -ОСОБА_1 проводить оплату
вказаних платежів як до так і після смерті ОСОБА_3, що свідчить про
те, що він фактично прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння і
користування спадковим майном, зокрема - АДРЕСА_1оскільки проживав однією
сім'єю з ОСОБА_3, так як був його онуком.

В
судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач по справі
-ОСОБА_2, також був спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3, проте він не вчинив
жодних дій, які б свідчили про прийняття спадщини після свого померлого батька,
ОСОБА_3 і після
його смерті перестав проживати в АДРЕСА_1

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 з 1989 року і по теперішній час, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, а також проживав однією сім 'єю з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1та
доглядав його.

Відповідно
до cт.
1264 ЦК України,
у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно
до cт.
1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Стаття
1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У
відповідності до cm.
392 ЦК України,
власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Під час
судового розгляду справи встановлено, що після смерті ОСОБА_3, залишилось
спадкове майно, яке складається з 2/3 (двох третіх ) частин

жилого будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_1і дане спадкове майно перейшло у володіння та
користування ОСОБА_1, що свідчить про ту обставину, що він фактично прийняв
спадщину.

З
урахуванням викладеного, приймаючи до уваги зібрані по справі докази, суд
приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у повному
обсязі.

З огляду
на викладене, керуючись ст.ст. 392, 1218, 1264, ч. 3 cт. 1268 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 60, 61, 63, 64, 131, 209, 212 -215, 223 ЦПК України,   суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м.Києва, зареєстрованим в АДРЕСА_1право
власності на 2/3 (дві третіх) частини жилого АДРЕСА_1загальною площею 56,1
кв.м., а саме: коридор площею 5,0 кв.м., кладову кімнату 1,3 кв.м., ванну
кімнату 2,9 кв.м., кухню 10,0 кв.м., жилу кімнату 7,6 кв.м., коридор 4,6 кв.м.,
жилу кімнату 13,5 кв.м., коридор 4,6 кв.м., кладову кімнату 4,9 кв.м.,
вбиральню 1,7 кв.м. в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.