інстанції Бардін О.С.
Доповідач - Неклеса В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007р-  липня
11  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Дніпропетровської області

в
складі:        головуючого судді:      Неклеси В.І.

суддів:                                                  Митрофанової
Л. В.,  Братіщевої Л .А.

при
секретарі:                                     Чубіній
А.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського
районного суду м.  Кривого Рогу від 14
березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про стягнення боргу по договору
позики,  штрафу, 3% річних та нарахування
індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Особи,  що беруть участь у розгляді справи:

позивач -
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4;

представник
відповідача - ОСОБА_5;

відповідач -
ОСОБА_3.

ВСТАНОВИЛА:

28
березня 2006 року ОСОБА_2  звернулась до
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 49995
грн. - на підставі  ст. ст. 192, 207,
208, 1046, 10474049 ЦК України
посилаючись на те,  що вона в період з
1998-1999 років передала в борг відповідачці 9900 доларів США на невизначений
час.  Факт одержання в борг 9900 доларів
СІЛА відповідачка підтвердила розпискою в якій зобов'язалась повернути борг до
о і лютого 2006 рок. В зазначений
строк відповідачка гроші не повернула.

Ухвалою
суду від 07 липня 200б року в якості співвідповідача по справі залучено
ОСОБА_3.

10.11.2006 року
ОСОБА_2  збільшила свої позовні вимоги та
просила додатково стягнути з відповідачки ОСОБА_1: проценти станом на
20.09.2006 року в сумі 4974Д6 грн.; інфляцію станом на 01.09.2006 року в сумі
1649,84 грн.; штраф станом на 01.10.2006 року в сумі 994,42; витрати на правову
допомогу в сумі1000 грн.; на консультацію спеціаліста в сумі 1000грн.

Рішенням
суду від 14 березня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  борг по договору позики в сумі 49995
грн.,  індекс інфляції від простроченої
суми боргу в сумі 1694,84 грн.,  3%
річних від простроченої суми в сумі 994,42 грн.,  державне мито в розмірі 526, 84 грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справ в розмірі 30 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити нове
рішення,  яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2  посилаючись на
те,  що судом при ухвалені рішення не
прийнято до уваги той факт,  що договір
позики між нею та позивачкою не укладався,
розписку про одержання грошей вона написала під тиском

2

позивачки. Суд
не перевірив її пояснення про повернення позивачці частини боргу у грудні 2005
року і січні 2006 року та про те,  що
отримані гроші використовувалися в інтересах сім'ї та сина позивачки,  з яким вона була у шлюбі.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Суд
вірно встановив обставини по справі,  дав
їм належну оцінку і відповідно до вимог процесуального та матеріального закону
обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_2

Висновки
суду про те,  що відповідно до вимог
закону між сторонами був укладений договір позики і відповідачка отримала від
позивача позику в сумі 49995 грн. - які зобов'язалась повернути до 01.02.2006
року,  та висновки суду про те,  що відповідач не повернув борг у встановлений
термін і борг повинен стягнутися згідно
ст.625 ЦК України,  відповідають встановленим обставинам та
вимогам закону.

Доводи
відповідача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі в тій частині,  що вона розписку про одержання від позивачки
грошей в борг написала під тиском позивачки не підтверджуються встановленими
обставинами. Відповідачка не надала доказів про тиск на неї позивачкою з метою
примушення до складання боргової розписки та про те,  що після складання цієї розписки під
тиском,  вона зверталася зі скаргами на
такі дії позивачки в правоохоронні органи чи інші відповідні органи.

Доводи в
апеляційній скарзі про те,  що суд не
врахував добровільне повернення нею частини грошового боргу в грудні 2005 року
та в січні 200б року,  не підтверджуються
зібраними доказами.

Відповідачка
не надала суду письмового підтвердження про повернення частини суми боргу
позивачці.

В
апеляційній скарзі відповідачка також зазначила,  що суд не дав оцінки її поясненням про
те,  що гроші,  які вона отримала від позивачки,  використовувались в інтересах її сім'ї,  членом якої був син позивачки. Вказані доводи
спростовуються встановленими обставинами,
матеріалами справи та висновками суду.

Таким
чином,  колегія суддів приходить до
висновку,  що всі доводи відповідачки в
апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування рішення суду,  а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись  ст. ст.303, 307, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 14 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили.