Справа №
Рішення

Іменем    України

03 травня 2007 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді                                                                          Заболотного
В.М.,

при секретарі                                                                                  Ставенко
Є.В,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства
„Херсонський бавовняний комбінат" про стягнення оплати часу простою, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що вона працює у відповідача. Протягом останніх десяти років
на підприємстві мали місце простої. Відповідач не провів оплату часу простою
позивачці на суму 2385 грн. У зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду з
вказаним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь оплату
часу простою у сумі 2385грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник зменшили
заявлені позовні вимоги, з підстав, вказаних в позовній заяві, просили суд
позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки оплату часу
простою у сумі 2 91 грн. Обкоп.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України, простій - це призупинення
роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для
виконання роботи, невідворотною силою, або іншими обставинами, під простоєм
розуміється вимушене призупинення роботи. Таким чином відпустку з ініціативи
адміністрації, як вказав представник відповідача, слід вважати простоєм. Згідно
ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку
не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду на
момент простою. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про оплату праці"
норми оплати праці за час простою, який мав місце не з вини працівника
встановлюються Кодексом законів про працю України, норми і гарантії в оплаті
праці, передбачені частиною першою статті 12 та Кодексом законів про працю
України є мінімальними державними гарантіями.

Судом
встановлено, що позивачка перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 1983
року. На підприємстві мали місце простої з 2003 року. Простої на ВАТ
„Херсонський бавовняний комбінат" виникали не з вини працівників і тому
суд приходить до висновку, що оплата часу простою позивачці повинна
здійснюватися в розмірі 2/3 тарифної ставки (окладу) встановленого працівникові
на час виникнення простою. Окрім цього, позивачці надавалась відпустка з
ініціативи адміністрації з частковим збереженням заробітної плати, що
підтверджується довідкою № 18-25-1-166 від 25.04.2007 року. На підставі наказу
генерального директора виробничого об'єднання Саковича П.В. від 06.09.1996 року
№193 директорам фабрик, керівникам структурних підрозділів, головному
бухгалтеру наказано було відмітку в табелях працівників при неповному робочому
тижні (код оплати 13) провадити АІ (оплата тарифної ставки, діючої на
01.02.1996р.), тобто за час простою з виробничих причин за 2003-2005 роки, працівникам
не зайнятим працею, надавались відпустки з ініціативи адміністрації, а оплата
провадилась згідно вище зазначеного наказу №193 від 06.09.1996 року.ОСОБА_1.
згідно копії її трудової книжки, працює у відповідача з 13.07.1983 року, а з
2004 року на посаді прядильниці 5-го розряду, і її тарифна ставка з 01.03.2000
року по 01.11.2003 року складала 1,11 копійок на годину, з 01.11.2003 року
-1,31 копійок на годину. Таким чином, суд вважає можливим обчислити нарахування
позивачу за час простою, із розрахунку 2/3 тарифної ставки ОСОБА_1., яка діяла
на той час.

Нарахування, не оплачені відповідачем, як час простою
будуть вираховуватись за формулою: (кількість робочих годин за добу) * (розмір
тарифної ставки у гривнях) * (кількість днів простою) * (2/3) - (сума, яку
отримала позивачка за відповідний період простою у якості оплати відпустки з
ініціативи адміністрації):

Лютий 2003р.: 8 * 1,11 * 14 = 124,32 грн.; Березень
2003р.: 8 * 1,11 * 3 = 26,64 грн.; Квітень 2003р.: 8 * 1,11 * 4 = 35,52 грн.;
Червень 2003р.: 8 * 1,11 * 7 = 62,16 грн.; Липень 2003р.: 8 * 1,11 * 4 = 235,52
грн.; Серпень 2003р.: 8 * 1,11 * 12 = 106,56 грн.;

Вересень 2003р.:
8 * 1,11 * 4 = 35,52 грн.; Листопад 2003р.: 8 * 1,31 * 2 = 20,96 грн.; Грудень
2003р.: 8 * 1,31 * 23 = 241,04 грн.; Всього  688,24 грн.

688,24 * 2/3 =
458,82 грн. 458,82 - 62,50 = 396,32 грн.

Січень 2004р.: 8
* 1,31 * 12 = 125,76 грн. ; Лютий 2004р.: 8 * 1,31 * 4 * = 41,92 грн.; Березень
2004р.: 8 * 1,31 * 6 = 62,88 грн.; Квітень 2004р.: 8 * 1,31 * 20 = 209,6 грн.;
Травень 2004р.: 8 * 1,31 * 8 = 83,84 грн.; Липень 2004р.: 8 * 1,31 * 4 = 41,92
грн.; Серпень 2004р.: 8 * 1,31 * 4 = 41,92 грн.; Вересень 2004р.: 8 * 1,31 * 4
= 41,92 грн.; Жовтень 2004р.: 8 * 1,31 * 1 = 10,48 грн.; Грудень 2004р.: 8 *
1,31 * 1 = 10,48 грн.; Всього 670,72 грн.

670,72 * 2/3 =
447,14 грн. 447,14-54,44 = 392,70грн.

Січень 2005р.: 8
* 1,31 * 11 = 115,28 грн.; Лютий 2005р.: 8 * 1,31 * 8 = 83,84грн.; Березень
2005р.: 8 * 1,31 * 22 = 230,56 грн.; Квітень 2005р.: 8 * 1,31 * 16 = 167,68
грн.; Червень 2005р.: 8 * 1,31 * 6 = 62,88 грн.; Липень 2005р.: 8 * 1,31 * 14 =
146,72 грн.; Серпень 2005р.: 8 * 1,31 * 9 = 94,32грн.; Вересень 2005р.: 8 *
1,31 * 4 = 41,92 грн.; Всього 943,2 грн.

943,2 * 2/3 =
628,80 грн. 628,80 - 76,76 = 552,04 грн.

Січень 2006р.: 8
* 1,31 * 6 = 62,88 грн.;

Лютий 2006р.: 8
* 1,31 * 6 * = 62,88 грн.;

Березень 2006р.:
8 * 1,31 * 2 = 20,96 грн.;

Квітень 2006р.:
8 * 1,31 * 1 = 10,48 грн.;

Травень 2006р.:
8 * 1,31 * 7 = 73,36 грн.;

Червень 2006р.:
8 * 1,31 * 14 = 146,72 грн.;

Липень 2006р.: 8
* 1,31 * 2 = 20,96 грн.;

Серпень 2006р.:
8 * 1,31 * 1 = 10,48 грн.;

Жовтень 2006р.:
8 * 1,31 * 5 = 52,4 грн.;

Листопад 2006р:
8 * 1,31 * 2 = 31,44 грн.;

Всього 492,56
грн.

492,56 * 2/3 =
328,37 грн.

328,37 - 37,31 =
291,06 грн.

Таким чином, на підставі наведених розрахунків за час
простою не з вини працівника за період з лютого 2003 року по листопад 2006 року
з відповідача на користь ОСОБА_1., суд вважає за необхідне стягнути суму, в
розмірі 291грн. 06коп. Оскільки справляння і сплата податку з громадян є
обов'язком роботодавця та працівника, вище розрахована сума зазначена без
утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК
України, ст. ст. 34, 113 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці» від
24.03.1995 року, суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний
комбінат» на користь ОСОБА_1за час простою не з вини працівника за період з
лютого 2003 року по листопад 2006 року суму в розмірі 291(двісті дев'яносто
одна) грн. 06 коп., яка зазначена без утримання прибуткового податку та інших
обов'язкових платежів.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний
комбінат» 51 грн. судового збору у доход держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.295  ЦПК України.