АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22-ц- 1714-2007 р.                                Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

2007
року серпня місяця 09 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:                    Чернова С. І.

Суддів:    Макарчука М. А.,   Прядкіної О.В.

при
секретарі  -      Лимар О.М.

з участю
адвоката - ОСОБА_1

позивача -

представника
позивача - ОСОБА_2

відповідачів -
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5

представника
відповідача- ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на рішення місцевого Козельщинського районного суду
Полтавської області від 23 травня 2007 року по справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства(ВАТ) «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_5 і фермерського господарства (ФГ) «Хлібороб» про відшкодування
майнової шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
місцевого Козельщинського районного суду Полтавської області від 23 травня 2007
року позовні вимоги задоволені частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_4  на користь ВАТ «Державний ощадний банк
України» 13 000 грн. 00 коп. і 20 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи і з ОСОБА_3 3000 грн. 00 коп. і 10 грн. витрат на
інформаційно-технічний розгляд справи. Стягнуто з ОСОБА_4  на користь держави судовий збір 120 грн. і з
ОСОБА_3 - 40 грн. В позові до інших відповідачів відмовлено.

В апеляційних
скаргах ОСОБА_3 і ОСОБА_4  просять рішення скасувати з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову в  задоволенні   позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах приходить до висновку,  що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Згідно
п.2 ч. 1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Відповідно
до п.3 ч. 1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим( ч.1
ст.  213 ЦПК України).

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що у відповідності до вимог ч.3
ст.  134 КЗпП України,  1190 ЦК
України та  ст.  21 Закону України «Про фермерське
господарство» відповідальність за спричинену позивачу майнову шкоду повинні
нести ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Проте з
таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може за
таких підстав.

Є вірним
висновок суду про те,  що на ОСОБА_3
необхідно покласти матеріальну відповідальність згідно п.3  ст. 134 КЗпП України,  оскільки її дії мають ознаки діянь,  переслідуваних у кримінальному порядку.

Однак
суд першої інстанції невірно поклав на неї відповідальність частково,  стягнувши з неї 3 000 грн.,  оскільки працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі шкоди,
заподіяної з їх вини підприємству,
організації,  у випадках,  коли шкоди завдано діями працівника,  які мають ознаки діянь,  переслідуваних у кримінальному порядку
(п.3  ст.
134 КЗпП України).

Із
постанови Козельщинського районного суду Полтавської області від 31 травня 2006
року вбачається,  що ОСОБА_3,  працюючи провідним економістом з грошового
обігу філії - Козельщинського відділення №3071 ВАТ «Державний ощадний банк України»,  зловживаючи службовим становищем,  що заподіяло істотну шкоду інтересам
юридичної особи,  26 серпня 2005 року від
ОСОБА_11 отримала платіжне доручення без печатки ФГ «ОСОБА_12» та підпису
голови господарства і здійснила перерахування 16 000 грн. на рахунок
Фермерського господарства(ФГ) «Хлібороб»,
завдавши істотної шкоди юридичним особам.  її дії кваліфіковані за ч.1  ст.
364 КК України. Кримінальна справа стосовно неї закрита за  ст.  48
КК України з тих підстав,  що ОСОБА_3
перестала бути суспільно небезпечною(а.с. 8).

Завдавши
шкоди ВАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_3 повинна її відшкодувати в
повному обсязі.

Таким
чином,  в судовому засіданні з
достовірністю встановлено,  що позовні
вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 ґрунтуються на законі і
підлягають задоволенню

З
відповідачки ОСОБА_3 також слід стягнути на користь ВАТ «Державний ощадний банк
України» 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в суді та на користь держави 160 грн. 00 коп. судового збору(державного мита).

З огляду на викладене апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4  слід
задовольнити   частково,    рішення
суду   першої   інстанції

скасувати та
ухвалити нове рішення.

Керуючись
ст.
ст.  307,  309,
316,  317,  319 ЦПК України колегія суддів судової палати
у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4
-задовольнити частково.

Рішення
місцевого Козельщинського районного суду Полтавської області від 23 травня 2007
року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні
вимоги Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) «Державний
ощадний банк України» 16 000 грн. 00 коп. майнової шкоди та 30 грн. 00 коп. -
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді
(шістнадцять тисяч тридцять гривень 00 коп.).

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави 160 грн. 00 коп. судового збору(державного мита)
(сто шістдесят гривень 00 коп.).

В позові
до ОСОБА_4,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_5,  Фермерського господарства(ФГ) «Хлібороб» -
відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

На
рішення Апеляційного суду Полтавської області може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного суду.