Справа № 2-6832007р.
РІШЕННЯ

іменем    України

м.Донецьк                                                                                                               04 квітня 2007р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Мирошниченко В.В. при
секретарі Булуєвій С.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Гуцу М.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в Петровському районі м. Донецька
про відшкодування моральної шкоди, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачем
моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров'я при виконанні трудових
обов'язків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, працюючи на
підприємствах вугільної промисловості, при виконанні трудових обов'язків
отримав професійне захворювання-«хронічна вертеброгенна попереко-крестцова
радикулопатія», яке вперше йому встановлено 02 червня 2003р. Пошкодженням здоров'я йому завдано моральну
шкоду, яку відповідач відмовляється відшкодовувати. З наведених підстав позивач
просить суд стягнути з відповідача 75
000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, суду
пояснив, що більше 25 років пропрацював
на підприємствах вугільної промисловості. При виконання трудових обов'язків
отримав професійне захворювання- «хронічна вертеброгенна попереко-крестцова
радикулопатія». Висновком МСЕК від 18 червня 2003р. йому вперше встановлена
стійка втрата професійної працездатності на 60% по сукупності: 55% внаслідок
професійного захворювання та на 5% внаслідок травми від 07 вересня 1992р., а
висновком МСЕК від 23 червня 2004р. йому встановлена стійка втрата професійної
працездатності на 60% по сукупності: 55% внаслідок професійного захворювання та
на 5% внаслідок травми від 07 вересня 1992р. Відповідач визначив йому
відшкодування матеріальної шкоди, але питання про відшкодування моральної шкоди
не вирішив. Пошкодженням здоров'я, внаслідок професійних захворювань, йому
завдано моральну шкоду, оскільки погіршився стан його здоров'я, що призвело до
моральних та психічних переживань, порушення його нормальних життєвих зв'язків,
неможливості продовження активного особистого життя, та потребує додаткових
зусиль для організації свого життя. З цих підстав просить суд стягнути з
відповідача 75 000грн.
в порядку відшкодування моральної шкоди, внаслідок профзахворювань. Щодо
травми, отриманої 07 вересня
1992р. не ставить перед судом питання про стягнення моральної шкоди.

Представник
відповідача судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що п. 27 ст. 77 Закону «Про
Державний бюджет України на 2006р.» та п. 22
ст. 71 Закону
«Про Державний бюджет України на 2007р.» зупинено дію абзацу 4 статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку), підпункту "є" пункту 1 частини першої
статті 21, частини
третьої статті 28; частини

2

третьої
статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності». Крім цього, згідно Закону України
"Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23
лютого 2007р. № 717-V, який набрав чинності 20 березня 2007р., дія норм
законодавства, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог,
а саме частина третя ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
виключена. Виходячи з цього вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі,
а тому не підлягають задоволенню.

Суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні відповідними документами встановлено, що позивач,
працюючи на підприємствах вугільної промисловості, при виконанні трудових
обов'язків отримав професійне захворювання- «хронічна вертеброгенна
попереко-крестцова радикулопатія», що підтверджено відповідним актом
розслідування профзахворювання а.с. 16.

Висновком МСЕК від 18
червня 2003р. йому вперше встановлена стійка втрата професійної
працездатності на 60% по
сукупності: 55% внаслідок
професійного захворювання та на 5%
внаслідок травми від 07
вересня 1992р., а висновком МСЕК від 23
червня 2004р. йому встановлена стійка втрата професійної працездатності на 60% по сукупності: 55% внаслідок
професійного захворювання та на 5%
внаслідок травми від 07
вересня 1992р. а.с. 6-6а.

Відповідач у відповідності з діючим законодавством відшкодовує позивачеві
матеріальну шкоду, завдану пошкодженням здоров'я, але відшкодувати моральну
шкоду відмовився.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок пошкодження здоров'я,
викликаного професійним захворюванням, позивачеві завдано моральну шкоду, яка
обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я,
погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Між тим, п. 27 ст. 77 Закону «Про Державний бюджет України на 2006р.» та п.
22 ст. 71 Закону «Про Державний бюджет України на 2007р.» зупинено дію абзацу 4
статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей незалежно від часу настання страхового випадку), підпункту "є"
пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28; частини третьої
статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Законом України "Про внесення змін до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 лютого 2007р. № 717-V, який
набрав чинності 20 березня 2007р., дія норм законодавства, на які позивач
посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме частина 3 ст. 34
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" виключена.

Викладене є підставою для відмови позивачу в задоволенні
позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 34
Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,

3

які спричинили
втрату працездатності", п. 22
ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік",
підпункту "є" п. 1
частини першої ст..
21, частини третьої ст. 28;
Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23
лютого 2007р., ст. 213-215
ЦПК, суд

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
Петровському районі м. Донецька на його користь 75 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.