Справа № 22-341807 р.                        Головуючий по
1 інстанції - Нікішин Ю.В.
- 36                                                         Доповідач  -  ШамрилоЛ.Г.
РІШЕННЯ

МЕНЕМ  УКРАЇНИ

29
травня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого:                                     Курило В.П.

суддів:                                                 Санікової
О. С.

Шамрило
Л.Г.

при
секретарі:                                     Степаненко
В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Совєтського районного суду м.  Макіївки
Донецької області від 12 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3про звільнення від
сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини,  яка навчається,  -

ВСТАНОВИВ:

У січні
2007 р. ОСОБА_1. звернувся
до суду з даним позовом,  мотивуючи свої
вимоги тим,  що рішенням Совєтського
районного суду м.  Макіївки від
22.07.2005 р. з нього на користь ОСОБА_2. були стягнуті аліменти на утримання
їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі 170 грн. на період його
навчання. Суд не врахував тоді,  що він
отримував тільки пенсію,  оскільки з
22.06. 2004 р. був визнаний інвалідом 1 групи і сам потребував постійної
сторонньої допомоги та догляду. Тому він не має можливості надавати
повнолітньому сину,  який
навчається,  матеріальну допомогу.
Позивач просив звільнити його від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3,  стягнутих на користь відповідачки ОСОБА_2. на період
навчання останнього.

Рішенням
Совєтського районного суду м.  Макіївки
Донецької області від 12 лютого 2007 р. зменшено розмір аліментів і стягнуто з
ОСОБА_1. аліменти в розмірі 100 грн. на користь і утриманняОСОБА_3,  1987 року народження на період навчання - до
30.06.2009 p.,  але не більш як
до досягнення дитиною 23-х літнього віку.

Не
погодившись з рішенням суду,  позивач
приніс апеляційну скаргу,  в якій просить
рішення скасувати як таке,  що не
відповідає вимогам матеріального та процесуального права,  і ухвалити нове рішення,  яким звільнити його від сплати аліментів на
утримання повнолітнього сина на період його навчання.

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1. доводи апеляційної скарги
підтримав і просив її задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2 заперечувала проти доводів скарги,
вважаючи рішення суду законним.

Відповідач
ОСОБА_3. в судове
засідання не явився,  надав апеляційному
суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  дослідивши
матеріали справи та доводи скарги,
апеляційний суд вважає,  що скарга
позивача підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду - скасуванню з ухваленням по справі нового рішення з
таких підстав.

.
Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина,  які продовжують навчання
передбачений  ст. 199 Сімейного кодексу
України (далі СК України).

Згідно  ст. 201 цього Кодексу до відносин між
батьками і дочкою,  сином щодо надання їм
утримання застосовуються норми статей 187, 189-192,  і 194-197 СК України.

Відповідно
до вимог ч.1  ст. 192 СК України розмір
аліментів,  визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками,  може бути
згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,  погіршення або поліпшення здоров'я когось з
них.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
рішенням суду від 22.07.2005 р. з позивача на утримання синаОСОБА_3,
який навчається,
були стягнуті аліменти в розмірі 170 грн.,  на час ухвалення цього судового рішення
пенсія позивача становила 496 грн.,  а у
теперішній час -528, 55 грн. (фактично 358, 55 грн. після утримання аліментів в
розмірі 170 грн.).

Знижуючи
розмір аліментів до 100 грн.,  суд першої
інстанції виходив з того,  що матеріальне
становище позивача погіршилось,  а
звільнення від сплати аліментів законом не передбачено.

Висновок
суду про погіршення матеріального становища ОСОБА_1. не відповідає встановленим
по справі обставинам і суперечить матеріалам справи,  з яких вбачається,  що сімейний стан та 1 група інвалідності у
позивача не змінилися,  розмір пенсії
збільшився з 496 р. до 528, 55 грн.

Згідно
ч.1  ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи,  не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі.

В
порушення вимог вищезазначеної норми процесуального закону суд першої інстанції
вийшов за межі заявлених позивачем вимог,
оскільки у позовній заяві ОСОБА_1. просив суд звільнити його від сплати
аліментів на сина,  який навчається,  і під час розгляду справи ці вимоги не
змінював і не уточнював.

За таких
обставин рішення суду не відповідає нормам процесуального права,  а висновки суду - обставинам справи,  що відповідно до п.3 і п.4 ч.1  ст. 309 ЦПК України є підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

В
зв'язку з тим,  що ОСОБА_1. не надав суду
доказів про те,  що він не може у
теперішній час надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_3 на період
навчання,  його вимоги про звільнення від
сплати аліментів,  присуджених рішенням
Совєтського районного суду м.  Макіївки
від 22.07.2005 р. не грунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309,
313-314,  316 ЦПК України,   ст.
ст. 192,  199-201 СК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Совєтського районного суду м.  Макіївки
Донецької області від 12 лютого 2007 року скасувати.

У
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про звільнення від сплати аліментів на утримання повнолітньої
дитини,  яка навчається,  відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили рішенням апеляційного суду.