АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року                       Колегія суддів Судової
палати у цивільних справах

апеляційного
суду Одеської області в складі:

суддів Мизи
Л.М., Федорової А.Є., Процик М.В.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пологівського районного суду Запоріжської
області від 25 червня 2004 року та на
ухвалу апеляційного суду Запоріжської області від 23 вересня 2004 року,

встановила:

У січні 2004 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з зазначеним позовом і вказав, що в листопаді 2002 року ОСОБА_2.
пред"явила до нього позов про поділ спільного майна та стягнення у рахунок
її частки в майні 5000 гривень,
за її клопотанням судом для забезпечення позову ухвалою від 09 грудня 2002 року було
накладено арешт на його майно та банківські рахунки. Судовий спір був вирішений
у вересні 2003 року
шляхом укладення мирової угоди, з& якою ОСОБА_2. погодилася отримати від
нього у рахунок своєї частки в спільному майні 900 rps.
Позивач, посилаючись на те, що в зв"язку з накладенням арешту був
позбавлений можливості продовжувати лікування тяжкого хронічного захворювання і
це привело до значного погіршення його стану здоров "я та до додаткових
витрат на його лікування, а також завдало йому моральної шкоди, просив стягнути
у відшкодування матеріальних збитків 2000
грн., моральної шкоди-10000
грн.

Рішенням
Пологівського районного суду від 25
червня 2004 року,
залишеним ухвалою апеляційного суду Запоріжської області від 23 вересня 2004 року без змін, в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено в повному обсязі.

В обгрунтування
касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на порушення норм матеріального та процесуального
права, неповноту з"ясування обставин, які мають значення для справи.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Відмовляючи      в
задоволенні      позову,      суд
виходив      з      того,
що      дії

Справа 33ц-54/ 2007 р.

Головуючий
першої інстанції   Приймак В.М.                                   Категорія 40

Доповідач суддя
Миза Л.М

2

ОСОБА_2. та її звернення з
позовом до суду про поділ спільного майна подружжя є правомірними, оскільки
вона реалізувала своє право на звернення до суду за захистом свого порушеного
права у відповідності з ч. 1
ст. 16 ЦК України.

Апеляційний суд
обгрунтовано погодився з висновком місцевого суду і залишив його без змін.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, які не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з дотриманням судом
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а
також відсутні передбачені ч.І ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Пологівського районного суду Запоріжської області від 25 червня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Запоріжської області від 23 вересня 2004
року залишити без змін.