Справа № 33ц-490кс/08
Головуючий у першій інстанції Савченко С.І. Доповідач Козлов С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

11 березня 2007 року                                                                                                м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Віхрова В.В.                       Гайдук В.І.                        Козлова
С.П.

розглянувши у
касаційному порядку (Закон України №697-V від 22.02.2007 р.) в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2005 року та рішення
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 14 квітня 2006 року та касаційну скаргу представникаОСОБА_2 -ОСОБА_3 на рішення колегії судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 14 квітня 2006 року у справі за позовомОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа -Ірпінська міська державна
нотаріальна контора про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, визнання права власності на грошові
внески, та зустрічним позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу, визнання продавцем ОСОБА_2, -

встановила:

У серпні 2005 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що 25 грудня
2002 року вона від імені свого чоловіка ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу АДРЕСА_1. ОСОБА_4, від імені якого вона діяла при укладенні оспорюваного договору,
помер ще у жовтні 2001 року, з того часу дія
виданої ним довіреності припинилась. Тому позивачка просила суд визнати зазначений договір недійсним, а після уточнення
позовних вимог просила також визнати право власності на грошові внески, що
перебували на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у філії №7853/02
Ірпінського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України»,
відкриті на ім'я ОСОБА_4

ОСОБА_1 подала зустрічний позов, в якому просила суд оспорюваний договір
визнати недійсним лише в частині продавця та
просила визнати продавцем ОСОБА_2 Посилаючись на те, що на час вчинення вказаного договору позивачка набула права
власності на АДРЕСА_1, а тому вчиняла його продаж від
свого імені.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2005
року позов ОСОБА_2 задоволено. Договір
купівлі-продажу жилого АДРЕСА_1 укладений 25 грудня 2002 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 визнано недійсним. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 грошові кошти, отримані нею за цим договором, в сумі 10680 грн. Визнано за ОСОБА_2 право власності на
АДРЕСА_1
та   на   грошові
внески,   що   знаходяться
на   рахунках

2

НОМЕР_1   та   НОМЕР_2   у   філії
№7853/02   Ірпінського   відділення
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
відкриті на ім'я ОСОБА_4 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Київської області від 14 квітня 2006 року скасовано рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 15 листопада 2005 року в
частині задоволення первісного позову. В цій частині ухвалено нове рішення, яким в позовіОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа -Ірпінська міська державна
нотаріальна контора про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, визнання права власності на грошові
внески відмовлено.

В іншій частині рішення міського суду залишено без змін. У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на
неналежну правову оцінку письмовим і усним
доказам, які знаходяться в матеріалах справи, порушення норм процесуального
права та неправильне застосування
норм матеріального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень й направлення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 посилається на порушення
апеляційним судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 14 квітня 2006 року в частині відмови в
задоволенні первісного позову та в цій частині залишення в силі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15
листопада 2005 року. Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія судців вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового його скасування.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду Київської
області не спростовують.

Керуючись статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та представникаОСОБА_2 -ОСОБА_3 -
відхилити. Рішення колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 14
квітня 2006 року - залишити без змін. Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.