УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р. м.
Ужгород

Колегія
суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого -
судді Куштана Б.П.,

суддів: Ігнатюка
Б.Ю. та Власова CO.,

при секретарі
Шпонтак В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Хустського районного суду від 05 червня 2007 р. за позовом ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби в Хустському районі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виключення
майна з опису, -

встановила:

ОСОБА_1
просить скасувати рішення Хустського районного суду від 05.06.07 р. та ухвалити
нове про повне задоволення позову.

Указаним
рішенням у позові відмовлено.

Апелянт
доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права,
оскільки, не взято до уваги укладений між ним і ОСОБА_2 договір комісії та
неналежно оцінено накладні документи.

Письмових
заперечень на апеляційну скаргу відповідачі не подали. У судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 просить задовольнити скаргу як обгрунтовану.

Відмовляючи
в позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог належними
та допустимими доказами.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, з таких мотивів.

Згідно
зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на майно та про звільнення майна з-під
арешту.

Пленум
Верховного суду України роз'яснив, що при розгляді таких справ суди зобов'язані
додержуватись, зокрема, правил про належність та допустимість доказів (п.2
постанови № 6 від 27.08.76 р. «Про судову практику в справах про виключення
майна з опису»).

Як
свідчать матеріали справи, опис та арешт майна ОСОБА_2 (боржника) проводився з
метою примусового виконання виконавчого листа № 2-1123/06, виданого Хустським
районним судом 08.11.06 р. Загальна кількість описаного та арештованого майна
складає 104 найменування. Позивач як власник претендує на 97 найменувань
указаного майна (а.с.21-24). У підтвердження своїх вимог послався на договір
комісії від 01.12.06 р. та накладні (а.с. 11-20).

Між тим,
у відповідності з п. 5.2. цього договору товар передається комісіонеру по
накладних документах. Останні ж передбачають підписи двох сторін: комітента та
комісіонера. Проте, надані позивачем у суді першої інстанції копії накладних не
містять його підпису та печатки як комітента, що позбавляє їх достовірності.

За
правилами ст. 303 ч.1 ЦПК під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Справа N°
22ц-1289/07

Номер рядка
статистичного звіту 5

Головуючий у
першій інстанції: Джуга
С.Д.

Доповідач Куштан
Б.П.

У
контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно та
повно дослідив обставини справи, належним чином оцінив докази та правильно
застосував норми матеріального права, тобто ухвалив законне й обгрунтоване
рішення.

Доводи
апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються як матеріалами справи так
і протоколом судового засідання, зауваження на який позивач не подавав. Надані
апеляційному суду оригінали згаданих накладних вже містили підпис і печатку
позивача, що лише підтверджує правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2.
Рішення Хустського районного суду від 05 червня 2007 р.
залишити без змін.

3.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена
в  касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі

касаційної
скарги безпосередньо до Верховного Суду України.