Справа №22ц - 2840 / 2007р.                                 Головуючий у 1 інстанції:
Категорія:      40                                                            Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007р.                                            Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Краснощокової Н.С. суддів: Маширо О.П., Ігнатової Л.Є. при секретарі:
Маслаковій М.Г.

за участю      позивачки ОСОБА_1,
її представника                           ОСОБА_2,

представника  відповідача
Шатунова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Марийського районного суду від 22 січня 2007р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Кримагросоюз" про поновлення на роботі, оплаті вимушеного прогулу,
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006р. позивачка звернулась до суду з даним позовом. Посилалась на
те, що вона працювала заступником директора ТОВ "Кримагросоюз",
наказом від 17.04.2006р. була направлена у відпустку по 15.05.2006р. Після
відпустки вона вийшла на роботу, але офіс, розташований в квартирі АДРЕСА_1 був
закритий, співробітники виїхали, забрали все технічне обладнання, оргтехніку.
Вона письмово звернулась за місцем проживання директора за роз'ясненнями,
11.06.2006р. їй зателефонував представник директора та повідомив, що вона
звільнена за прогули з 15 травня 2006р., однак, про місцезнаходження
відповідача не повідомив. 23 травня 2006р. директор письмово звернувся до
нотаріуса та відмінив довіреність, раніше видану на її ім'я на право
представлення КП "КримАгроСоюз", яке пізніше було перейменовано в ТОВ
"Кримагросоюз", 23 травня 2006р. нотаріус повідомив її про відміну
довіреності. З 15 травня 2006р. вона не працює, ніяких документів про
звільнення не отримала, всі ці обставини потягли моральні страждання та
переживання. Просила поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу та у відшкодування мораіьної шкоди 3 000 грн.

Рішенням Мар'їнського районного суду від 22 січня 2006р. у задоволенні
позову відмовлено.

У
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити
її позов. Посилається на те, що рішення суду протирічить обставинам справи та
вимогам законодавства. Так, висновки про вчинені нею прогули не відповідають
матеріалам справи. Суд визнав встановленим, що вона була відсутня на робочому
місці 10 квітня 2006р. з 9.00 год.
по 13.00 год., а також
11 квітня 2006р. з 14.00 год.
по 17.00 год. Однак, з
врахуванням перерви з 12.00 год.
до 13.00 год., час, зазначений
в актах про її відсутність на робочому місці, не перевищує 3-х годин, у той
час, як законом передбачено, як підставу звільнення відсутність на роботі (а не
на робочому місці ) більше 3-х годин. Насправді, акти складені пізніше, вона
прогулів не здійснюваїа. Наказ про звільнення виданий з порушенням вимог
законодавства. У ньому не зазначено коли вона здійснила  систематичні
прогули,   за що конкретно вона
звільнена. Не дотримано

вимог законодавства щодо порядку звільнення, у неї не відбиралося пояснення
щодо начебто здійснених прогулів.

В засіданні апеляційного суду позивачка та її представник підтримували
скаргу і просили рішення скасувати, представник відповідача проти скарги
заперечував і просив рішення залишити без зміни.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення виходив із того, що актами про
прогули від 10 квітня 2006р. та 11 квітня 2006р. підтверджено відсутність
позивачки на робочому місці 10 квітня з 9.00 до 13.00 год., all квітня
2006р. з 14.00 до 17.00 год.
Зазначені обставини підтверджені також показаннями працівників відповідача,
допитаних в порядку судового доручення. Тому суд визнав звільнення позивачки за
прогули законним. Суд не прийняв до уваги доводи представника позивачки про
порушення вимог ст. 149 КЗпП України, оскільки пояснення від відповідачки не
було відібране через те, що вона з 17 квітня 2006р. по 14 травня 2006р. знаходилась
у відпустці. З цієї ж підстави не пропущено строк для притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки та представників сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга підлягає задоволенню, а рішення слід скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка працювала в ТОВ
"Кримагросоюз" заступником директора, наказом відповідача від 15
травня 2006р. вона була звільнена з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України за
систематичні прогули і порушення трудового розпорядку.

В наказі конкретно не зазначено, коли позивачкою допущені прогули та в чому
полягає порушення трудового розпорядку. В письмовому відгуку на позов та в
судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача посилався на
прогули, здійснені позивачкою 10 та 11 квітня 2006р., факт яких підтверджено
актами, складеними за участю директора та двох працівників товариства. З акту
від 10.04.2006р. вбачається, що позивачка була відсутня на робочому місці
10.04.2006р. з 9.00 год.
до 13.00 год. В акті від
11.04.2006р. відображено, що позивачка була відсутня на робочому місці 11
квітня 2006р. з 14.00 год.
до 17.00 год.

Відмовляючи у задоволенні позову суд послався на те, що зазначеними актами
та показаннями працівників, що їх підписали, доведено факт вчинення прогулів
позивачкою, тому вона звільнена законно.

Однак, такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам
діючого законодавства.

Згідно із п.4 ч.І ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у
випадку, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений ст. 149 КЗпП
України.

Згідно з вимогами цієї статті    до
застосування    дисциплінарного    стягнення
власник

або уповноважений ним орган повинен зажадати  від
порушника  трудової дисципліни

письмові пояснення.     За кожне
порушення трудової дисципліни може бути застосовано

лише одне дисциплінарне   стягнення.   При обранні виду   стягнення
власник   або

уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну
ним шкоду,   обставини,   за
яких   вчинено   проступок,
і попередню   роботу
працівника.      Стягнення
оголошується    в    наказі
(розпорядженні)    і повідомляється працівникові під розписку.

З актів,
наданих на підтвердження прогулів, вбачається, що 11.04.2006р. зафіксовано
відсутність позивачки протягом 3 годин, 10.04.2006р. - з 9.00 до 13.00 год., що з врахуванням
перерви   також не перевищує 3
годин.   Таким чином, не доведено

відсутність позивачки на роботі більше 3-х годин. Поважність причин
відсутності на роботі взагалі не перевірялась відповідачем. Відповідач порушив
вимоги ст. 149 КЗпП України та не відібрав письмового пояснення від позивачки
стосовно обставин, викладених в актах про прогули. Посилання на те, що
позивачка була у відпустці з 17 квітня по 14 травня 2006р. не пояснює причини
не відібрання пояснення одразу після вчинення прогулів. Інші вимоги ст. 149
КЗпП України позивачем також не виконані. Позивачці не повідомлено під розписку
про застосоване стягнення, взагалі не обговорено співмірність проступку із
застосованим стягненням, з матеріалів справи не вбачається, що до позивачки
застосовувались раніше заходи дисциплінарного стягнення за порушення трудової
дисципліни.

Таким чином оскільки не доведено факту прогулу, а саме відсутності на
роботі без поважних причин більше, ніж 3 години, висновок суду про звільнення
позивачки з дотриманням вимог законодавства є неправильним, він не відповідає
фактичним обставинам справи та вимогам матеріального закону. Тому рішення
підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню. Наказ про звільнення
позивачки слід скасувати, а позивачку поновити на роботі на посаді заступника
директора з дня звільнення.

Згідно із ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не
більше, як за один рік.

Згідно з довідкою, наданою відповідачем, середньоденний заробіток позивачки
за два місяці, що передували звільненню, становить 41,35 грн. ( у травні 2006р.
позивачка була у відпустці і не має відпрацьованих днів, у квітні за 10 робочих
днів її заробіток становить 413,54 грн.). Період вимушеного прогулу з
16.05.2006р. по день ухвалення рішення судом становить 231 день. Тому до
стягнення підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі     9551,85 грн. (41,35грн. х 231 день).

Оскільки порушенням трудових прав позивачки їй спричинено моральну шкоду,
позивачка нервувала та переживала, порушено її звичайний спосіб життя. З
врахуванням заявлених нею вимог, характеру та тривалості порушення прав
позивачки, принципів виваженості, розумності та справедливості вимоги про
відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, слід стягнути у
відшкодування моральної шкоди 200 грн.

Згідно із п.3 ч.І ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду
обставинам справи є підставою для скасування рішення з ухваленням нового.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313-316  ЦПК України,
Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Марійського районного суду від 22 січня 2006р. скасувати.

Задовольнити
позов ОСОБА_1.

Наказ ТОВ
"Кримагросоюз" від 15 травня 2006р. скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на
роботі на посаді заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю
"Кримагросоюз" з 15 травня 2006р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримагросоюз"
на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 9551,85
грн. (дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят одну гривню 85 коп.) та у відшкодування
моральної шкоди 200 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його

проголошення, касаційна скарга може бути подана протягом
2-х місяців з дня

набрання
законної сили рішенням апеляційного суду.