Справа № 22-8944                            Головуючий у 1
інстанції Груіцька Л.О.
12                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року                        Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
Курило В.П.

судців:
Санікової О.С. ,  Шамрило Л.Г.

при
секретарі Степаненко В.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпромресурс" на рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 18 жовтня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Ясногірської
селищної ради,  Товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпромресурс" про визнання права власності на нерухоме
майно та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення і за
зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Уркпромресурс"
до ОСОБА_1,  Ясногірської селищної ради про визнання права
власності на самовільно побудовані споруди,
нежилі приміщення майстерень, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні
2005 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно,  посилаючись на те,  що 19 грудня 2001 року в процесі публічних
торгів ним був придбаний лот: будинок котельної 1-го відділення (Літера В-1) с господарськими
приміщеннями (Б,  б,  В),
1967 року збудови,  загальною
площею 72 кв.м.  14 березня 2002 року
державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право власності.

У
подальшому ним були добудовані нежилі приміщення під майстерні А-1-1 (забудова
деревопереробних майстерень площею 80.4 кв.м),
Б-1,  Б-1-1,  б, б-1 (забудова стлярних майстерень площею
188.7 кв.м) і літера В (забудова майстерень 89.4 кв.м).

Просив
визнати за ним право власності на нежилі приміщення майстерень під літерами
А-1-1,  Б-1,  Б-1-1, б, б-1, В.

У травні
2007 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з додатковою позовною заявою до ТОВ „Укрпромресурс" про розірвання
договору оренди від 7 жовтня 2003 року,
визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу нежилих приміщень,  розташованих за адресою: АДРЕСА_1 зі
стягненням з нього на користь відповідача 2000 грн.,  посилаючись на те,  що 7 жовтня 2003 року він уклав договір
оренди нежилого приміщення (колишньої котельної),  згідно якого відповідач повинен був вносити
плату в сумі 36 грн. щомісяця і підтримувати споруду у справному стані,  здійснювати за свій рахунок поточний ремонт.

Надалі
від ТОВ «Укрпромресурс» надійшла пропозиція укласти договір купівлі-продажу
нежилих приміщень,  за що відповідач
візьме його на роботу,  введе у
засновники підприємства і оформить жінку головним бухгалтером на повну ставку.
Він погодився на

такі
умови і 18 грудня 2003 року між ним і ТОВ „Укрпромресурс" був укладений
договір купівлі-продажу. За продажу нежилих приміщень по договору він отримав
2000 грн. При цьому самовільно збудовані майстерні під літ. А-1-1,  Б-1,
Б-1-1,  б,  б-1,  В
залишались неузаконеними,  акт
прййому-передачі майстерень не складався,
хоча ці умови оговорювалися в договорі. Після укладення договору він і
його жінка почали працювати у відповідача. Проте у подальшому відповідач перестав виконувати умови
договору,  оскільки не ввів його у склад
засновників,  більш того почав створювати
перепони в роботі,  його понизили в посаді.
Крім того,  відповідач не виконував умови
договору оренди,  оскільки не платив суму
оренди,  тому просив його розірвати.

Вважає,  що договір купівлі-продажу нежилих
приміщень,  розташованих за адресою: М.
Краматорськ,  вул.  Баженова,
1-А повинен бути визнаний недійсним,
оскільки відповідач його обманув,
обіцяючи ввести у склад засновників,
умисно занизив ціну об'єкта,  крім
того,  договір купівлі-продажу не був
завірений нотаріально,  ні один об'єкт не
був зареєстрований у БТІ і представляв собою самовільно збудовані об'єкти,  а споруда під літ.А-1 мала реконструктивні
зміни,  які також не були юридично узаконені.
Просив визнати договір купівлі-продажу від 18 грудня 2003 року недійсним.

Ухвалою
Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2007 року
доповнення до позову від 4 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Краматорської
міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно
залишені без розгляду.

21
червня 2007 року ТОВ „Укрпромресурс" звернулось до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1,  Краматорському міськвиконкому про визнання права
власності на нерухоме майно,  посилаючись
на те,  що 18 грудня 2003 року між ТОВ
„Укрпромресурс" та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу. За яким ОСОБА_1 передав у
власність ТОВ „Укрпромресурс" нежилі приміщення,  розташовані по вул.  Баженова,  1-А у М. Краматорську загальною площею 481 кв.м.  В свою чергу ТОВ „Укрпромресурс"
сплатило ОСОБА_1 кошти у
повній сумі згідно угоди. Будівлі,
придбані ТОВ „Укрпромресурс" у ОСОБА_1 були у стані незавершеного
будівництва,  проектна документація
відсутня; у технічному паспорті будівлі значилися як самовільне будівництво. З
24 грудня 2003 року будівлі обліковуються на балансі ТОВ „Укрпромресурс"
як незавершене будівництво; у період 2004-2005 роки ТОВ „Укрпромресурс"
здійснило добудову будівель. 1 листопада 2004 року ТОВ „Укрпромресурс" та
Ясногірська селищна рада уклали договір оренди земельної ділянки площею0, 1154
га по вул. Баженова,  1а під майстерню з
переробки деревини. З цих підстав ТОВ „Укрпромресурс" просить визнати за ТОВ
„Укрпромресурс" право власності на самовільно побудовані споруди,  нежилі приміщення майстерень під літ.
А-1,  А-1-1,  Б-1,
Б-1-1,  б,  б-1,
В.

У жовтні
2007 року ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги,
просив визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу нежилих
приміщень,  розташованих за адресою: М.
Краматорськ,  вул Баженова,  1-а,
укладений між ним і ТОВ „Укрпромресурс" 18 грудня 2003 року з
підстав  ст.  ст.
203 ч.ч..3, 5,  215 ч.2 ЦК
України,  вважаючи,  що договір не має юридичної сили,  оскільки всі новозбудовані споруди були
збудовані самовільно і не були узаконені,
акт прийому-передачі проданих будівель не складався,  технічна документація відповідачу не
передавалась,  оскільки він не виконав
тих обіцянок,  які оговорювалися в усній
формі,  крім того,  відповідач не поставив на баланс будівлі і
споруди. Просив також визнати за ним право власності на нежилі приміщення
майстерень,  зазначені у технічному
паспорті під літ.А-1,  А-1-1,  Б-1,
Б-1-1,  б,  б-1,
В.

Рішенням
Краматорського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені:
визнаний недійсним договір купівлі-продажу комплексу нежилих приміщень,  розташованих у АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ „Укрпромресурс" 18
грудня 2003 року. Визнано  за  Панкратовим
О.В.   право  власності
на  нежилі  приміщення
майстерень,

розташовані
на земельній ділянці першого відділення АДРЕСА_1 у М. Краматорську під літерами
А-1,  А-1-1,  Б-1,
Б-1-1,  б,  б-1,
В. У позові ТОВ „Укрпромресурс" до ОСОБА_1,  Ясногірської селищної ради про визнання права
власності на самовільно побудовані споруди,
нежилі приміщення майстерень,
розташовані на земельній ділянці першого відділення АДРЕСА_1 в М.
Краматорську відмовлено.

В
апеляційній скарзі ТОВ „Укрпромресурс" просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення,  яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити,
а позовні вимоги ТОВ „Укрпромресурс" задовольнити.

В
обгрунтування апеляційної скарги ТОВ „Укрпромресурс" посилається на
те,  що висновки суду про недійсність
угоди купівлі-продажу не відповідають обставинам справи; суд,  приймаючи рішення про визнання угоди
недійсною на підставі  ст.  58 ЦК УРСР вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1,  оскільки у позовній заяві про визнання угоди
недійсною він зазначав інші підстави недійсності угоди; суд порушив  ст.
ст.  71,  75,
76,  ч.1  ст. 80 ЦК
УРСР,  оскільки
позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду з позовом про визнання
недійсним договору купівлі-продажу; судом порушені норми матеріального права
при визнанні права власності на нежилі приміщення за ОСОБА_1; суд безпідставно
відхилив докази,  які свідчать про
те,  що ТОВ „Укрпромресурс" та ОСОБА_1 виконали умови
договору; висновки суду про те,  що ТОВ
„Укрпромресурс" користувалося спірними приміщеннями а не володіло ними не
вмотивовані та не відповідають обставинам справи; суд дійшов помилкового
висновку про те,  що приміщення Б-1,  Б-1-1,
б,  б-1,  В придбані ОСОБА_1 за плату та невірно
застосував норми матеріального права,  а
саме  ст.
ст.  145,  225 ЦК
УРСР.

У
судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги,  просив її
задовольнити.

Позивач
і його представник у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної
скарги,  вважаючи рішення суду законним і
обгрунтованим

Судом
першої інстанції встановлено,  що 19
грудня 2001 року ОСОБА_1
в процесі публічних торгів придбав будинок котельної (літера В-1),  який перебував у власності КСП
„Ясногорівський" з господарськими приміщеннями (літери Б,  б,
В),  1967 року побудови,  площею основи 122, 9 кв.м і загальною площею
72 кв.м.

25
лютого 2002 року ОСОБА_1
видано свідоцтво про право власності на цегляну будівлю котельної,  позначеної у плані під літерою А-1,  загальною корисною площею 72, 2 кв.м,  що знаходиться у АДРЕСА_1. У зв'язку з тим,  що господарські приміщення (літери Б,  б,  В)
були побудовані самовільно КСП ще у 1967 році,
свідоцтво про право власності на них ОСОБА_1 не видавалося.

У
подальшому ОСОБА_1 між
будівлями А-1 та Б-1 добудував будівлю,
яка на плані значиться під літерою А-1-1 та зробив пристрій до будівлі
Б-1 під літерою б-1,  а також пристроїв
будівлю під літерою Б-1-1.

18
грудня 2003 року між ТОВ „Укрпромресурс" та ОСОБА_1 була укладена угода
купівлі-продажу нежилих приміщень,
розташованих по АДРЕСА_1 у М. Краматорську площею 481 кв.м,  а саме: будівель під літерами А-1-1,  Б-1 та б,
які були самочинно побудовані ОСОБА_1,
будівлі під літерою А-1,  яку він
придбав у 2001 році на публічних торгах та будівель під літерами Б-1,  В та б,
які побудовані самочинно КСП „Ясногорівський" ще у 1967 році.

Згідно
розписки ОСОБА_1 отримав
2000 грн. від ТОВ „Укрпромресурс" у рахунок сплати за нежилі приміщення.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали цивільної справи,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга ТОВ „Укрпроресурс"
підлягає задоволенню,  рішення суду
скасуванню з ухваленням нового рішення,
виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст.
309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин,  що мають

значення
для справи,  порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень на підставі  ст.  58
ЦК УРСР суд виходив
з того,  що сторонами не виконаний п.4
договору,  а саме: продавець,  тобто ОСОБА_1
не передав технічну документацію на нежилі приміщення покупцеві,  тобто ТОВ „Укрпромресурс",  акту прийому-передачі сторони тіе
підписували; на балансі у відповідача значиться незавершене будівництво,  в той час як згідно договору купівлі-продажу
ТОВ „Укрпромресурс" купив комплекс приміщень,  які згідно довідки-характеристики є
добудованими ще КСП „Ясногорівський",
а в самому договорі не йдеться про незавершене будівництво; розрахункові
документи про сплату комунальних послуг з електроенергетики та з водопостачання
та водокористування свідчать про те,  що
ТОВ „Укрпромресурс" користувалося спірним приміщенням,  а не володіло ним.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання права власності на нежилі приміщення майстерень під літерами
А-1-1,  Б-1-1 та б на підставі  ст.
376 ЦК України,  суд виходив з
того,  що спірні будівлі згідно відповіді
головного архітектора М. Краматорська можливо узаконити; згідно рішення
Ясногірської селищної ради від 12 липня 2002 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на
розробку проекту відводу земельних ділянок по АДРЕСА_1 площею 1000 кв.м для
розміщення виробничого цеху. Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1про визнання
права влсності на будівлі ,  які ОСОБА_1
купив з публічних торгів і які самочинно були побудовані у 1967 році КСП
„Ясногорівський" на підставі
ст.   ст.  225,
145 ЦК УРСР,  суд виходив з того,  що на момент продажу ОСОБА_1 майна з
публічних торгів КСП „Ясногірський" не мав права власності на самовільно
побудовані господарські приміщення під літерами Б-1,  В. б,
проте на торгах ці приміщення були продані ОСОБА_1,  зазначені приміщення ОСОБА_1 об'єднав
самочинним будівництвом,  у зв'язку з чим
ці приміщення стали комплексом приміщень.

Проте такі
висновки суду є помилковими.

Відповідно
до ч.1  ст.  58 ЦК
УРСР,  яка діяла на
момент виникнення правовідносин між сторонами,
недійсною є угода,  укладена лише
про людське око,  без наміру створити
юридичні наслідки (мнима угода). При цьому при укладенні зазначених угод,  хоча і виявляється воля сторін,  проте вона направлена не на те,  щоб створити між її учасниками будь-який
юридичний зв'язок,  а на те,  щоб створити лише видимість цього зв'язку
(видимість розподілу,  продажу тощо).

Як
вбачається з матеріалів справи по договору купівлі-продажу від 18 грудня 2003
року ОСОБА_1 продав,  а ТОВ „Укрпромресурс" купило нежилі
приміщення,  розташовані по АДРЕСА_1 у М.
Краматорську площею 481 кв.м,  а саме:
будівлі під літерами А-1-1,  Б-1 та
б,  які були самочинно побудовані
ОСОБА_1,  будівлю під літерою А-1,  яку він придбав у 2001 році на публічних
торгах та будівлі під літерами Б-1,  В та
б,  які побудовані самочинно КСП „Ясногорівський"
ще у 1967 році.

Згідно
п.4 договору продавець передає майно покупцеві у триденний строк з моменту
повної оплати покупцем вартості майна; майно вважається фактично переданим з
моменту передачі продавцем покупцеві усієї технічної документації на майно; про
передачу майна сторони підписують акт прийому-передачі майна; право власності
на майно переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами акту
прийому-передачі.

Із
доданих до матеріалів справи доказів вбачається,  що згідно розписки ОСОБА_1 отримав 2000
грн. від ТОВ „Укрпромресурс" у рахунок сплати за нежилі приміщення і
позивач не заперечує,  що фактично
отримав зазначені кошти; позивач ОСОБА_1
не заперечував,  що після укладення
договору ТОВ «Укрпромресурс» фактично користувалося проданими ним
приміщеннями,  він і його дружина тільки
працювали у ТОВ «Укрпромресурс» на певних умовах. Придбані ТОВ «Укрпромресурс»
нежилі приміщення були  поставлені  на баланс підприємства (а.с.    132-134 т.1   );   1

листопада 2004 року ТОВ «Укрпромресурс» уклало з
Ясногірською селищною радою договір оренди земельної ділянки площею 0, 1154 га по АДРЕСА_1,  яка була передана під майстерню з переробки деревини
(а.с. 128-129,  т.1). Крім того,  ТОВ «Укрпромресурс» уклало угоди з
підприємствами електропостачання,
водопостачання про забезпечення нежилих приміщень електроенергією та
водою і здійснює оплату за оренду земельної ділянки та послуг з електро- та
водопостачання (а.с. 292^304 308-360 т.2),
що також підтверджено актами звірок взаєморозрахунків між ТОВ
«Укрпромресурс» та Ясногірською селищною радою по сплаті по договору оренди
земельної ділянки (а.с.  371 т.2) та між
ТОВ «Укропромресурс» і Краматорськими електричними мережами за спожиту
електричну енергію (а.с. 372-373).

Таким
чином,  апеляційний суд вважає,  що підстав для визнання договору
купівлі-продажу від 18 грудня 2003 року немає,
оскільки укладенням зазначеної угоди між сторонами був створений
юридичний зв'язок,  а не його видимість.
Посилання позивача на невиконання п.4 договору як на підставу визнання договору
недійсним є безпідставним,  оскільки такі
підстави визнання договору недійсним не охоплюються  ст. 58 ЦК
УРСР.

Враховуючи,  що апеляційним судом договір купівлі-продажу
від 18 грудня 2003 року не визнаний недійсним,
позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання права власності на самовільно збудовані нежилі
приміщення,  розташовані по АДРЕСА_1 в М.
Краматорську задоволенню не підлягають.

Крім
того,  відповідно до  ст.
376 ЦК України
особа,  яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого майна,
не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці,  що не була їй
відведена для цієї мети,  за умови
надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Визнаючи
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані нежилі приміщення
майстерень,  розташованих по АДРЕСА_1 на
підставі зазначеної норми закону,  суд виходив
з відповіді архітектора М. Краматорська про те,
що спірні будівлі можливо узаконити,
а також рішення Ясногірської селищної ради від 12 липня 2002 року про
надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відводу земельних ділянок по
АДРЕСА_1 для розміщення виробничого цеху. Проте такі висновки суду
є помилковими,  оскільки зазначені
документи не є документами,  які б
свідчили про надання земельної ділянки у встановленому законодавством порядку;
крім того ОСОБА_1 не
заперечував,  що він не оформлював документи
про надання йому земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно.

Відмовляючи
ТОВ „Укрпромресурс" у задоволенні позовних вимог суд виходив з того,  що задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 і договір
купівлі-продажу комплексу нежилих приміщень,
розташованих у АДРЕСА_1 від 18 грудня 2003 року визнаний недійсним.

Разом з
тим,  апеляційний суд вважає,  що позовні вимоги ТОВ «Укрпромресурс» про
визнання права власності на самовільно побудовані нежилі приміщення,  розташовані по АДРЕСА_1 підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст.
328 ЦК України
право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом,  зокрема
із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно
до  ст.
392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою,  а також у разі втрати ним
документа,  який засвідчує його право
власності.

Згідно
ч.5  ст.
376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самовільно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

Як вбачається
з матеріалів справи по договору купівлі-продажу від 18 грудня 2003 року ТОВ
„Укрпромресурс" купило у ОСОБА_1
нежилі приміщення,  розташовані по
АДРЕСА_1 площею 481 кв.м,  а саме:
будівлі під літерами А-1-1,  Б-1 та
б,  які були самочинно побудовані
ОСОБА_1,  будівлю під літерою А-1,  яку він придбав у 2001 році на публічних
торгах та будівлі під літерами Б-1,  В та
б,  які побудовані самочинно КСП
„Ясногорівський" ще у 1967 році. Зазаначений договір не визнаний
апеляційним судом недійсним.  Крім того,  на підставі рішення Ясногірської селищної
ради від 30 липня 2004 року 1 листопада 2004 року між Ясногірською селищною
радою і ТОВ «Укрпромресурс» укладений договір оренди земельної ділянки площею
0, 1154 га по АДРЕСА_1,  на якій
розташовані спірні нежилі приміщення. Земельна ділянка відведена в натурі у
встановленому законом порядку,  що
свідчить про те,  що ТОВ «Укрпромресурс»
є законним користувачем земельної ділянки.

Виходячи
з викладеного,  апеляційний суд вважає за
можливе визнати за ТОВ «Укрпромресурс» право власності на самовільно побудовані
споруди,  нежилі приміщення майстерень
під літерами А-1-1,  Б-1,  Б-1-1,
б,  б-1,  В,  а
також на споруду під літ.А-1,
розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307, 309,
314 ч.2,  316,  317 ЦПК України,  апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромресурс» задовольнити.

Рішення
Краматорського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2007 року
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до

Ясногірської     селищної     ради,       Товариства     з
обмеженою     відповідальністю

«Укрпромресурс»
про визнання права власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежилого приміщення,
укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Укрпромресурс» від 18 грудня 2003 року відмовити.

Позовні
вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромресурс» задовольнити.

Визнати
за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромресурс» право власності на
нежилі приміщення А-1,  А-1-1,  Б-1,
Б-1-1,  б,  б-1,
В,  розташовані на земельній
ділянці по АДРЕСА_1.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили негайно і може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного суду.