Номер справи: 2-455
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року                      Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі:     головуючого - судді                           Покидюка М.В.

при секретарі                                                             Каращук
B.C.

з
участю:    позивачки                                            ОСОБА_1.

відповідача                                                                ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну способу сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2007 року
ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про зміну способу сплати
аліментів.

Свої вимоги обґрунтувала
тим, що 19 жовтня 2004 року розірвала шлюб з відповідачем, про що в книзі
реєстрації актів цивільного стану відділу РАЦС Маневицького РУЮ було зроблено
актовий запис № 99. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні.

Згідно постанови
Маневицького районного суду від 5 лютого 2003 року з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_1. стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян
на одну дитину щомісячно, починаючи з 30 січня 2003 року та до її повноліття.

Вказуючи на те, що сума
аліментів, що стягується з відповідача є недостатньою для утримання дитини, а
також те, що відповідач має нерегулярний і мінливий дохід, просила суд змінити
спосіб сплати стягуваних аліментів, стягнувши їх у твердій грошовій сумі в
розмірі 250 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно.

Позивачка ОСОБА_1. в
судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що
аліменти на дитину відповідач здебільшого сплачує, але кошти надходять
нерегулярно і їх розмір на даний час є недостатнім для гідного утримання
дитини. Крім того, вказала, що відповідач в даний час їздить на заробітки і має
нерегулярний та мінливий дохід, а тому доцільніше буде стягувати аліменти у
твердій грошовій сумі, яку вона вказала в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2. в
судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення проти
позову, в яких вказав, що з дня присудження аліментів щомісячно їх сплачував,
на підтвердження чого надав довідку ВДВС Маневицького РУЮ про відсутність
заборгованості по аліментах. Заперечив, що їздить на заробітки, так як проживає
у своїх батьків і допомагає по господарству. Крім того, вказав, що розмір
аліментів, вказаний у позові, є для нього непосильним, зважаючи на його
матеріальне становище та рівень доходів.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є безпідставним і до
задоволення не підлягає.

Згідно ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.3 ст. 181 СК
України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З оглянутої в судовому
засіданні копії постанови Маневицького районного суду від 5 лютого 2003 року
встановлено, що з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. стягнуто аліменти на утримання
дочки ОСОБА_3в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше
1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на одну дитину щомісячно,
починаючи з 30 січня 2003 року та до її повноліття.

В судовому засіданні
поясненнями сторін встановлено, що вказана вище постанова суду відповідачем
виконується. Даний факт підтверджується довідкою ВДВС Маневицького РУЮ № 3590
від 09.10.2007 року, де відмічено останній платіж боржника - 4 жовтня 2007 року
в сумі 132 грн., та відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Таким чином
суд вважає, що оскільки питання про стягнення аліментів з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_1. на утримання його неповнолітньої дочки вирішено постановою
Маневицького районного суду від 5 лютого 2003 року, де визначено стягувати
аліменти з відповідача в частці від його заробітку, дана постанова виконується
боржником в повній мірі, тому підстав для зміни способу сплати аліментів немає.

Згідно ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками,
може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника
або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Розмір аліментів може бути
зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади
або юридичної особи.

Таким чином, зміна способу
сплати аліментів чинним законодавством, зокрема ст. 192 СК України, не
передбачена.

Проаналізувавши пояснення
сторін, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що підстав для зміни способу сплати аліментів немає, а
тому в позові слід відмовити.

Позивачку ОСОБА_1. від
сплати судового збору звільнити як потерпілу внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 81 ЦПК України з позивачки слід
стягнути 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60,
81, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-182 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позовіОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зміну способу сплати аліментів відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1. 7 (сім)
гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
судом (р/р 0287, банк ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014, одержувач Маневицький р-н Держбюджет 22050000,
код 21740422).

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.