Справа № 22ц-770/2007                    Головуючий у першій інстанції - БІЛОУС М.В.
Категорія - цивільна                                                          Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007 року                                                                                                     м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі

головуючого-судді  ІВАНЕНКО Л.В.,

суддів:   ШЕМЕЦЬ Н.В., СТРАШНОГО М.М. при
секретарі:   ІВАНОВІЙ Н.Б.,

за
участю:   ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Укрнафта" нафтогазовидобувне управління
„Чернігівнафтогаз" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати
за вимушений прогул,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому просила поновити її на роботі на попередній роботі на посаді оператора
заправ очних станцій 3-го розряду, стягнути з відповідача середній заробіток за
час вимушеного прогулу, починаючи з 15.12.2006 р. по день поновлення на роботі,
стягнути з відповідача судові витрати по справі на правову допомогу в сумі 250
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2007 р. скасувати та
постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_1 задоволено частково,
змінено наказ начальника управління № 1268-К від 15.12.2006 р. про звільнення
ОСОБА_1 з роботи 15.12.2006 р.
у зв"язку із втратою довір"я через розкрадання товарно-матеріальних
цінностей за п.2 ст.41 КЗпП України на слідуючи формулювання: „ОСОБА_1
звільнити з роботи з 15.12.2006 р. за п.2 ст.41 КЗпП України у зв"язку із
втратою довіри до неї". Зобов'язано ВАТ „Укрнафта" Нафтогазовидобувне
управління „Чернігівнафтогаз" внести відповідні зміни в цей наказ, згідно
рішення суду. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

2

Доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що рішення суду не відповідає обставинам справи,
прийняте з порушенням норм матеріального права, а саме: ст.ст. 41 ч.2, 43, 43-1
КЗпП України, п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику
розгляду судами трудових спорів". Посилається на те, що відповідно до
ст.43-1 КЗпП України, звільнення працівника, який вчинив розкрадання майна власника,
встановлюється вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до
компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або
застосування заходів громадського впливу, а в її випадку виявлений тільки сам
факт нестачі мастильних матеріалів і для встановлення винних осіб у нестачі
матеріали ревізії керівництвом відповідача направлені в правоохоронні органи і
перевірка на даний час не завершена, ще не встановлена причина втрати
матеріальних цінностей, що дає підстави вважати, що ще не доведено ні її
умисел, ні її необережність у втраті товарно-матеріальних цінностей. Вказує, що
14.11.2006 р. було лише порушено кримінальну справу за фактом нестачі
товарно-матеріальних цінностей, проводиться досудове слідство, по результатам
якого ще не має жодного висновку. Вважає, що її було звільнено з роботи без
наявності доказів, які б доводили її вину у втраті матеріальних цінностей.
Також вказує на те, що наказом начальника ВАТ „Укрнафта" НГУ
„Чернігівнафтогаз''' про порушення трудової дисципліни від 29.11.2006 р. №
118-К їй було оголошено догану за неналежне ведення обліку, складання і надання
звітів про рух і залишки доручених матеріальних цінностей і позбавлено премії
за листопад місяць на 100% і посилається на те, що не можливо застосувати два
дисциплінарних стягнення за один і той самий проступок. А також вважає, що
нестача виникла з вини керівництва відповідача, оскільки не були створені
належні умови праці на АЗС № 1, а саме: заміри мастил у ємкостях взагалі не
проводились, оскільки не було належного доступу, строк експлуатації колонок, з
яких проводився відпуск мастил та бензину на АЗС № 1 - 9 років, але вони
використовувалися більше 40 років, тобто не було прийнято заходів щодо
організації нормальної роботи АЗС № 1.

В запереченнях
на апеляційну скаргу представник ВАТ „Укрнафта" нафтогазовидобувного
управління „Чернігівнафтогаз" просить рішення Прилуцького міськрайонного
суду залишити без змін і в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

По справі
встановлено, що позивачку 10 вересня 2002 року було прийнято на роботу в
Прилуцьке управління технологічного транспорту об'єднання „Укранафта" на
посаду оператора АЗС 2-го розряду. На даному підприємстві вона пропрацювала з
07 квітня 1986 року.

ЗО січня 2004 р. між базою ВТОіКО НГДУ
„Чернігівнафтогаз" та колективом АЗС № 1 в особі його керівника ОСОБА_1
було укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, а
також було укладено з ОСОБА_1 особисто договір про повну особисту матеріальну
відповідальність № 52.

3

15 грудня 2006
року на підставі Наказу ВАТ „Укрнафта" нафтогазовидобувне управління
„Чернігівнафтогаз" № 1268-К та рішення профспілкового комітету НГВУ
„Чернігівнафтогаз" (протокол № 15 від 15.12 2006 р.) позивачку було
звільнено з роботи в зв"язку із втратою довір"я через розкрадання
товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у неї на обліку, що завдало
збитків підприємству на підставі п.2 ст.41 КЗпП України (трудовий договір з
ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у
випадку винних дій праціника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні
або культурні цінності, якщо ції дії дають підстави для втрати довір"я до
нього з боку власника або уповноваженого ним органу).

Як вбачається з
матеріалів справи, з 09.10.06 р. по 01.11.06 р. Контрольно-ревізійним управлінням
було проведено перевірку правильності використання та списання
паливно-мастильних матеріалів по АЗС № 1 Б МТЗ при забезпеченні ПММ
автотранспортних засобів автоколон № 1 та № 6 Цеху технологічного транспорту
НГВУ „Чернігівнафтогаз" за період з 01.01.06 р. по 01.10.06 р. За
результатами перевірки 03 листопада 2006 р. було складено Акт (проміжний) № 31
-ЧР-2/0117 з висновків якого вбачається, що „документально підтверджується факт
нанесення збитків підприємству в загальній сумі 85744 грн. 85 коп. внаслідок
протиправних дій операторів АЗС № 1 БМТЗ, а саме: безпідставне списання
паливно-мастильних матеріалів та порушень в організації ведення бухгалтерського
обліку ПММ".

16.11.2006 р.
було проведено інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей на АЗС №
1, в результаті якого було виявлено нестачу паливно-мастильних матеріалів в
кількості 3017 літрів на суму 9389 грн. 74 коп.

Також
безпідставне списання паливно-мастильних матеріалів та порушень в організації
ведення бухгалтерського обліку ПММ підтверджується поясненнями ОСОБА_1 від
22.11.2006 р. (а.с.35), протоколом засідання профспілкового комітету НГВУ
„Чернігівнафтогаз" № 15 від 15.12.2006 р.(а.с.58-59)., актом
інвентаризації товаро-матеріальних цінностей /а.с. 24-28/

За таких
обставин, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що позов в частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з
15.12.2006 р. по день поновлення на роботі, задоволенню не підлягає, оскільки
звільнення позивачки було проведено з дотриманням норм трудового законодавства.

Апеляційний суд
також погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність
виключення з наказу терміну „у зв"язку з розкраданням матеріальних цінностей",
оскільки підставами таких висновків можуть бути лише вирок суду, постанова
слідчих органів, щодо конкретної особи, яка визнана винною в недостачі
матеріальних цінностей.

Доводи апеляційної скарги про те, що не можливо
застосовувати два дисциплінарних стягнення за один і той самий проступок, не
заслуговують на увагу, оскільки 29.11.2006 р. ОСОБА_1 було оголошено догану і
позбавлено премії за листопад місяць на 100% за неналежне ведення обліку,
складання і надання звітів про рух і залишки доручених матеріальних цінностей,
а 15.12.2006 р. ії було звільнено в зв"язку з втратою довіри через
розкрадання товарно-матеріальних цінностей.

3

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і
не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, як призвели або могли
призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 15 березня 2007 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.