АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1285                                   Головуючий у 1 інстанції
2007р.                                                               Мазур
Суддя-доповідач Савченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007р.                                                                  м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

головуючого: Савченко
О.В.

суддів: Мануйлова
Ю.С., Гончара О.С.

при секретарі: Тахтаул О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до гаражного
товариства „Титан", ОСОБА_1
про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні,
відшкодування збитків,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2004 року ОСОБА_2.
звернувся в суд з позовом до гаражного товариства „Титан",
правонаступником якого є гаражний кооператив „Титан", ОСОБА_1. про
визнання права власності на гараж НОМЕР_1
у ГТ „Титан", усунення перешкод у користуванні названим гаражем шляхом
звільнення його від майна ОСОБА_1. та покладанням на останнього обов'язку не
чинити перешкоди у подальшому користуванні гаражем, а також про стягнення з
гаражного товариства „Титан" збитків у розмірі 4494 гр.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2006 року позов
задоволено частково.

За ОСОБА_2 визнано право
власності на гараж НОМЕР_1
в гаражному кооперативі „Титан", розташованому за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Антенна, 16.

Усунуто
перешкоди в його праві користування гаражем НОМЕР_1 у гаражному кооперативі „Титан" шляхом звільнення
гаража від майна ОСОБА_1. та покладанням на останнього обов'язку не чинити
ОСОБА_2. перешкод у подальшому користуванні гаражем НОМЕР_1.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, зокрема, на те, що справа розглядалась за

2

його відсутності, хоча про час і місце судового засідання
належним чином він повідомлений не був, просить рішення скасувати, а справу
направити на новий розгляд.

Заслухавши у
засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.З ч.І
ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання.

Як вбачається з
матеріалів справи, суд постановив рішення за відсутності відповідача ОСОБА_1.,
посилаючись на те, що останній був викликаний до суду через оголошення у пресі,
отже вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Разом з тим, з
вказаним висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ч.9 ст. 74 ЦПК
України викликається через оголошення у пресі відповідач, місце
проживання(перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві
невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх
справ.

У поданій у
травні 2006 року
ОСОБА_2. в порядку уточнення позовних вимог заяві позивач, зазначивши ОСОБА_1.
в якості співвідповідача по справі, місцем його проживання вказав адресу: м.
Запоріжжя, АДРЕСА_1.

Встановивши, що
за вказаною адресою ОСОБА_1. не проживає, суд направив запит до
Орджонікідзевського РО ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області з питання, чи зареєстрований відповідач за
зазначеною у позові адресою, та до адресно-довідкового бюро УМВС України в
Запорізькій області. За довідкою останнього від 15.06.2006 року(а.с.135), за вказаною судом адресою ОСОБА_1. дійсно
зареєстрованим виявлено не було, однак вказівку про те, що для встановлення
місця проживання ОСОБА_1. слід було зазначити рік його народження, суд
проігнорував і відповідний запит, у тому числі позивачем, до адресного бюро не
направлявся.

Між тим, як
вбачається з доданої до апеляційної скарги довідки адресно-довідкового бюро
УМВС України в Запорізькій області(а.с.157), відповідач ОСОБА_1. з 26.11.2001 року
зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_2.

За вказаною ж
адресою судова повістка разом із розпискою та копією позовної заяви ОСОБА_1.
рекомендованим листом із повідомленням взагалі не направлялася, отже за таких
обставин опублікування оголошення про виклик не надавало суду підстав для постановления рішення за
відсутності відповідача, місце проживання якого належним чином не
з"ясовувалося.

Внаслідок
вказаних порушень судом неповно встановлені фактичні обставини справи та
характер спірних правовідносин.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2. про визнання за ним права власності на гараж НОМЕР_1 в гаражному
кооперативі „Титан" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антенна, 16, суд послався,
зокрема, на ч.1ст. 331
ЦК України, відповідно до якої право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи
законом.

Разом з тим,
розглядаючи справу по суті, суд не врахував, що предметом спору є гараж а
гаражному кооперативі „Титан" та не звернув увагу на положення ч.2 ст. 331 ЦК України про те,
що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором
або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право
власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

3

Крім того,
виходячи з положень ст. 15
Закону України „Про власність", член ЖБК, який повністю вніс свій пай
за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно, а
як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. був прийнятий у члени кооперативу
„Титан" рішенням правління від 29.01.2003
року(а.с.79). Питання щодо вказаного рішення судом не досліджувалося.

Розглядаючи
справу за відсутності відповідача ОСОБА_1., його доводи стосовно заявленого
ОСОБА_2. позову суд не з"ясовував та належним чином не перевіряв, у
зв"язку з чим обставини справи, що мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, встановлені судом неповно.

На підставі
викладеного колегія приходить до висновку, що рішення по справі постановлене з
порушенням вимог матеріального та процесуального права, отже не може вважатися
законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд.

Керуючись ст.ст. 307,
311, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити,
рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2006 року по даній
справі, - скасувати,
справу направити на новий розгляд до того ж суду у іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: