Справа №- 22-ц-5826/2007р.                                 Головуючий
1 інст. Погасій О.Ф.
- стягнення суми.                                   Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого
судді - Міненкової Н.О. Суддів - Гальянової І.Г. Ларенка В.І. При секретарі -
Набока О.О. Єрьоменко О.В. розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   в   м.
Харкові   апеляційну   скаргу представника    відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства
Національна   акціонерна   страхова
компанія   „Оранта",   третя
особа   -Національний технічний
університет „Харківський політехнічний інституту про стягнення страхової суми,
-

ВСТАНОВИЛА:

в лютому 2007 року до суду звернувся позивач
та просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі
25111,0 грн. і   у відшкодування
моральної шкоди 10000 грн.

В
обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 жовтня 2005 року
він уклав з HACK „Оранта" договір добровільного страхування майна та
відповідальності власника житлового приміщення.

21 лютого 2006
року в АДРЕСА_1 виступила рідина, в результаті чого були пошкоджені стеля,
стіни та підлога, про що було повідомлено відповідача. Відповідь була отримана
28 травня 2006 року в якій йому відмовлено у страховому відшкодуванні шкоди з
посиланням на те, що відповідальність повинна нести організація, яка займається
поточним обслуговуванням будинку.

Вважаючи, що
відмова у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою позивач звернувся
до суду.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що в акті про причини
пошкодження майна в квартирі позивача зазначено те, що майно пошкоджено в
результаті протікання талої води від снігу, який проник на горище в результаті
наявності щілин між листами металевої покрівлі та відкритого слухового вікна,
враховуючи це, вважали, що цей страховий випадок не зазначений ні в договорі ні
в Правилах добровільного страхування майна №-97, затверджених рішенням
Правління HACK „Оранта" від 22 лютого 2005 року.

Представник НТУ
„Харківський політехнічний інститут" позов також не визнав, посилаючись на
недоведеність суми матеріальної шкоди, пред'явленої до стягнення, а також
вважав, що матеріальна шкода виникла з вини самого позивача, який самовільно
переобладнав дах над своєю квартирою.

Рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2007 року позовні вимоги задоволені
частково. Стягнуто з ВАТ HACK „Оранта" матеріальну шкоду в сумі 25111,00, у
відшкодування моральної шкоди 5000 грн., витрати за послуги адвоката 5000 грн.,
за проведення експертизи - 2200 грн.

Не погодився з
рішенням представник ВАТ HACK „Оранта" й у апеляційній скарзі просить його
скасувати, посилаючись на те, що позивач не довів в суді настання страхового
випадку, відповідно до укладеного договору страхування.

2

Представник третьої особи НТУ
„Харківський політехнічний інститут" також з рішенням суду не погодився й
у апеляційній скарзі просить рішення скасувати, постановивши нове про відмову в
задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не було доведено в
суді розмір матеріальної шкоди. Вважають, що наслідки залиття позивач міг
передбачити, так як крівля над його переобладнаними квартирами була
реконструйована ним без належного дозволу, з порушенням технічних умов.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши
представників сторін судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
12 жовтня 2005 року між ОСОБА_1( страхувальник) та ВАТ HACK „Оранта"
( страховик) був укладений договір добровільного страхування майна та
відповідальності власника житлового приміщення ( а.с.7) Строк дії договору з 24
жовтня 2005 року по 23 жовтня 2006 року, загальний страховий платіж за
договором склав 3850,00 грн., безумовна франшиза
склала 500 грн.

Із заяви на страхування майна та
відповідальності власника житлового приміщення від 12 жовтня 2007 року
вбачається, що до укладення договору страхування з умовами Правил добровільного
страхування майна №-97 ( нова редакція) від 22 лютого 2005 року та Правил
добровільного страхування цивільної відповідальності №- 102 від 30 січня 2002
року позивач був ознайомлений (а.с. 117).

Відповідно до ст. 7 Правил №-97, а
також ст. 9 Закону „Про страхування" страховою сумою є грошова сума, в
межах якої Страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку.

Згідно до п. 1.2 договору
страхування до груп застрахованого майна були віднесені житлові приміщення,
оздоблення, обладнання та рухоме майно на загальну суму 1031812,00 грн.

Додатково за договором застраховано
цивільно - правову відповідальність перед третіми особами( п. 1.9 договору).
Місцезнаходження застрахованого майна зазначено: м. Харків, вул. Фрунзе, 17 кв. 45.( а.с. 7).

Відповідно до ст. 8 Закону України
„Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми( страхового
відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Франшиза
- частина збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором
страхування.

Відповідно до акту, складеного 21
лютого 2006 року за участю представників Київського районного відділення HACK
„Оранта" м. Харкова, техніка ЖЄВ НТУ „Харківський політехнічний
інститут" та двох свідків, в присутності члена родини страхувальника Гнесіної
Н.В. було встановлено, що збиток страхувальнику був завданий в результаті
танення снігу на горищі будинку, який проник на горище в результаті наявності
щілин між листами металевої покрівлі та відкритого слухового вікна.

Обставини заподіяння шкоди, зазначені
в акті, були повністю підтверджені представником позивача як в суді першої
інстанції так і в суді апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції
вищевказаний акт був досліджений в судовому засіданні і обставини, викладені у
ньому повністю підтвердили представники позивача.

Тобто при
визначені страхового випадку необхідно виходити з того, що актом було
встановлено, що збиток страхувальнику був завданий в результаті танення снігу
на горищі будинку, який проник на горище в результаті наявності щілин між
листами металевої покрівлі та відкритого слухового вікна.

Виходячи
з цього, судова колегія вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано
п. 5.1.3 Правил добровільного страхування майна до випадку, який був зазначений
у акті № 1 від 22 лютого 2006 року та з яким погодився позивач.

Як вже
було зазначено вище, відповідно до договору страхування вказані такі страхові
ризики: вогонь, стихійні явища, вплив рідини, ПДТО, викрадення, наїзд ТЗ.
Перелік стихійних явищ в договорі не зазначений. ( п. 5.1.2.10. Правил, а. с.
43).

Згідно з
п. 5.1.2.3. Правил до страхових ризиків віднесено вплив зливових дощів та тиску
снігового шару. Де також зазначено, що при страхуванні від зливових дощів (
тиску снігового шару) Страховик не відшкодовує збиток заподіяний майновим
інтересам Страхувальника внаслідок дії зливових дощів( тиску снігового шару або
заподіяний водою в результаті танення снігу) через незакриті вікна чи інші
отвори або прорізи, якщо ці отвори або прорізи не виникли в результаті подій,
на випадок настання яких укладений договір страхування, а також якщо такі
отвори та прорізи виникли в результаті технічних недоліків конструктивних
елементів будівель та споруд.

Враховуючи
те, що страхування це вид цивільно - правових відносин щодо захисту майнових
інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних випадків(страхових
випадків), визначених договором, необхідно зазначити, що мають місце договірні
правовідносини, і позивачем не доведено в суді те, що страховий випадок,
зазначений в договорі настав, а тому підлягає відшкодуванню.

При
таких обставинах судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а
в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Вимоги,
викладені в апеляційній скарзі про стягнення з позивача витрат по сплаті
судових витрат та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового
процесу, сплачених апелянтом при подачі апеляційної скарги, задоволенню не
підлягають так як суд апеляційної інстанції перевіряє законність та
обгрунтованність судового рішення суду першої інстанції в межах заявлених
позовних вимог.

Керуючись
ст. 1, 8 Закону „Про страхування", ст.991 ЦК України ст.ст. 209,218,303.304,307, п.3 ст.
309,313,317,319 ЦПК України судова колегія ,-

ВИРІШИЛА

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова
компанія „Оранта" задовольнити частково. Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 16 жовтня 2007 року скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до відкритого акціонерного товариства
„Національна акціонерна страхова компанія „Оранта", третя особа
Національний технічний університет „Харківський політехнічний інститут"
про стягнення страхової суми.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає законної сили після його проголошення та може
бути оскаржено до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.