Справа № 22-3101 -2007 р.                                    Головуючий
Категорія 21                                                              Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2007 р.                                                         Апеляційний
суд Донецької області

в складі:   головуючого - судді Ювченко Л.П., суддів: Бондаренко Л.І., Азевича В.Б.,
при секретарі Тума О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сніжне
Донецької області

на рішення
Сніжнянського міського суду Донецької області від 24 січня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Сніжне Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.07.2004 року, при
виконанні трудових обов'язків на Харцизьких електричних мережах ВАТ
„Донецькобленерго", з ним стався нещасний випадок на виробництві,
внаслідок якого він травму кісток тазу. Згідно висновку МСЕК від 8 лютого 2005 року йому вперше
встановлено втрата професійної працездатності 50% у зв'язку з даною травмою, та третя група інвалідності з
наступним переоглядом. При переогляді МСЕК від 23 лютого 2006
року йому встановлено 50%
втрати професійної працездатності, та третя група інвалідності з наступним
переоглядом. Внаслідок ушкодження здоров'я він зазнав моральних страждань, та
просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням
Сніжнянського міського суду Донецької області від 24 січня 2007 року позов
задоволено частково, на користь позивача з відділення виконавчої дирекції Фонду
в м. Сніжне стягнуто на відшкодування моральної шкоди 18 000 грн.

Відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду, та постановите нове рішення
про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування
апеляційної скарги відповідач посилається не те, що відповідно до ст. 71 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007
рік" зупинено на 2007
рік дію: абзацу 4 статті 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим незалежно від часу настання
страхового випадку), п. п "є" п.1 ч. 1 ст. 21,
ч. З ст. 28 та ч. 4 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Окрім того, Фонд
звертає увагу та те, що для встановлення факту заподіяння моральної шкоди
необхідний висновок МСЕК. Висновок МСЕК про процент втрати

2

працездатності є підставою для
призначення   одноразової допомоги та
щомісячних страхових виплат.

На думку Фонду,
позивач не надав суду доказів того, що йому заподіяна моральна шкода, а суд не
обґрунтував розмір компенсації моральної шкоди.

В свої
запереченнях позивач зазначає, що доводи апеляційної скарги Фонду не
грунтуються на законі, а щодо законі про державний бюджет на 2006 і 2007 роки, то вони не
мають зворотної сили у часі, оскільки правовідношення виникли до їх прийняття.

Представник відповідача
підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач,
належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився. Представник позивача подала до апеляційного суду заяву
про неможливість з'явитися до суду, та просила розглянути справу за її
відсутності.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга Фонду підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з постановою нового рішення про відмову у
задоволені позову з наступних підстав.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правовідносини,
які виникли між сторонами в зв'язку з відшкодуванням моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я, регулюються Законом України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Згідно з п. п.
"є" п.1 ч. 1 ст. 21 та ч. З ст. 28 зазначеного
Закону, у разі настання страхового випадку, Фонд соціального страхування у
встановленому законодавством порядку зобов'язаний виплатити потерпілому грошову
суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому цієї шкоди.

Судом першої
інстанції по справі встановлено, що з позивачем 12.07.2004 р., при виконанні
трудових обов'язків на Харцизьких електричних мережах ВАТ
„Донецькобленерго", стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок
якого він травму кісток тазу. Даний факт підтверджується актом за формою Н-1
про нещасний випадок на виробництві від 27.07.2004
року.

Згідно висновку
МСЕК від 8 лютого 2005 року йому вперше
встановлено втрата професійної працездатності 50% у зв'язку з даною травмою, та третя група інвалідності з
наступним переоглядом. При переогляді МСЕК від 23 лютого 2006
року йому встановлено 50%
втрати професійної працездатності, та третя група інвалідності з наступним
переоглядом.

Але при цьому
суд на урахував, що відповідно до п. 22
ст. 71 Закону
України „Про державний бюджет України на 2007
рік" призупинено на 2007
рік дію абзацу четвертого статті 1
(в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей
незалежно від часу настання страхового випадку), підпункту "є" пункту
1 частини першої
статті 21, частини
третьої статті 28; частини
третьої статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності". Оскільки рішення ухвалене судом у січні 2007 року, то у
задоволені позову необхідно було відмовити з зазначених вище підстав.

Судова колегія
вважає, що місцевий суд не повно дослідив і оцінив обставини по справі, та
неправильно застосував норми матеріального права, що згідно ст. 309 ч.І п. 4 ЦПК України, є
підставою для скасування судового рішення з постановою нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 304, 307 ч.  1  п. 2,
309 ч.І п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

3

Апеляційну
скаргу   відділення   виконавчої
дирекції   Фонду   соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сніжне
Донецької області - задовольнити.

Рішення
Сніжнянського міського суду Донецької області від 24 січня 2007 року скасувати.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Сніжне Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, та може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.