Справа №2-2306/07
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2007 року          Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в

складі:   головуючого                  Грицака
P.M.

при секретарі                                Лікар І.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної
контори про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове
майно, а саме 1/2 частину АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер її батько
ОСОБА_3, який згідно свого заповіту залишив їй спадщину, яка складається з
вищевказаного майна. Вона не подала у встановлений законодавством термін заяву
в держнотконтору про прийняття спадщини за заповітом у зв'язку з хворобою та
смертю її свекра, тому в нотаріальній конторі їй було запропоновано звернутись
до суду.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала та суду пояснила, що не зверталась
до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відмовляється від
спадщини та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на
спадкове майно.

Заслухавши пояснення,
дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_3помер ІНФОРМАЦІЯ_1

За життя ОСОБА_3
на праві приватної власності належала 1/2 частина АДРЕСА_1, що підтверджено
свідоцтвом право власності на житло, виданим 25.08.1993 року Тернопільським міським БТІ.

Згідно заповіту,
складеного 16.09.2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу
та зареєстрованого в реєстрі за №
6301, ОСОБА_3заповів ОСОБА_1, зокрема, належну йому на праві особистої власності
1/2 частину АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.
1 ст. 1223 ЦК України,
право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

З листа Першої
Тернопільської державної нотаріальної контори від 24.04.2007 року №765 вбачається, що
після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, із
заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова права
на заводилась.

Померлий ОСОБА_3
та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.1959 року. На час
смерті ОСОБА_3 шлюб не було розірвано.

Судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 яка є дружиною померлого ОСОБА_3 і
спадкоємцем першої черги за законом, не зверталась до нотаріальної контори для
прийняття спадщини, та в судовому засіданні відмовилась від спадщини на користь
ОСОБА_1

Відповідно до
ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про

2

визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи
вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене
право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом
визнання за позивачем ОСОБА_1права власності на 1/2 частину АДРЕСА_1, що
належала померлому ОСОБА_3.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 10,
60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 328,
386, 392, 1223, 1235, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 48,
50 Закону України "
Про власність ",
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
заОСОБА_1, 1964 року
народження права власності на 1/2 частину АДРЕСА_1, що належала померлому
ОСОБА_3.

Рішення набуває
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження
чи апеляційної скарги.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський міськрайонний суд.