Справа № 22-7360/ 2007                             Головуючий у 1
інстанції - Васильева
Доповідач - Кабанченко О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м.  Києва в складі:

головуючого
-      Кабанченко О. А.

судців-                             Пікуль А.А.,

Коротуна
В.М.  при секретарі -      Твердохліб Ю.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 15 червня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,  третя особа
- Шевченківська районна у м.  Києві
державна адміністрація про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням.

Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,

встановила:

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 15 червня 2007 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано ОСОБА_2 таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду з
ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається
на порушенням норм процесуального та матеріального права,  на неповне з"ясування судом
обставин,  що мають значення для справи
та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає,  що суд порушив порядок вирішення
процесуальних питань,  розглянувши справу
у відсутності представника відповідача,
який перебував на лікарняному,  і
не з"явився в судове засідання з поважних причин. Крім того,  висновки суду,  що відповідач втратив право користування
квартирою у зв"язку з тим,  що не
проживає в спірній квартирі без поважних причин і не цікавиться квартирою не
відповідають обставинам справи. Вказує на те,
що ОСОБА_2 змушений проживати не за місцем реєстрації у зв"язку з
постійними перешкодами,  які чинить
позивач ОСОБА_3

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено,  що позивач є власником
особового рахунку на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В даній квартирі
зареєстровані сторони.

З червня
1997 року відповідач,  який є сином
позивача по справі у спірній квартирі не проживає.

Задовольняючи
позовні вимоги та визнаючи відповідача таким,
що втратив право користування жилим приміщенням у вказаній
квартирі,  суд першої інстанції виходив з
того,  що відповідач не проживає без
поважних причин в квартирі понад встановленого законом строку,  протягом якого за громадянами зберігається
право користування жилим приміщенням.

Такий
висновок суду відповідає обставинам справи та положенням  ст.  71
ЖК України.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що не
проживання відповідача у квартирі є наслідком перешкод,  які чинила йому позивач,  та з приводу чого відповідач звертався до
житлових органів,  судова колегія вважає
необгрунтованими. Ці доводи спростовуються даними довідки Шевченківського РУ ГУ МВС України у
м.  Києві про те,  що відповідач не звертався з приводу перешкод
у користуванні спірною квартирою. Пославшись в апеляційній скарзі на
неодноразові звернення до ЖЕКу,
відповідач та його представник до апеляційної скарги відповідних доказів
не долучили,  не надали таких і у
судовому засіданні. З наданої у судовому засіданні апеляційного суду довідки
№3201 від 16 березня 2007 року не вбачається,
що відповідач звертався до житлових органів із заявами про неможливість
проживання у спірній квартирі до пред'явлення позивачем даного позову.

Копія
листа Радянської райдержадміністрації на адресу начальника ЖЕД №402 від 6
травня 1999 року щодо збереження житла неповнолітньому ОСОБА_2 також не можуть
бути доказом поважності причин не проживання відповідача у спірній квартирі.

Доводи
апеляційної скарги про порушення судом вимог процесуального закону судова
колегія вважає безпідставними. Як вбачається з матеріалів справи,  її розгляд призначався неодноразово. Про
розгляд справи 7 червня 2007 року відповідач був повідомлений (а. с.  63) та був присутній у судовому
засіданні,  до участі у розгляді справи
був допущений його представник,  за
клопотанням якого оголошено перерву до 15 червня 2007 року. У судове засідання
15 червня 2007 року відповідач та його представник,  які були належним чином повідомлені про
розгляд справи не з'явились,  про причини
своєї неявки суд не повідомили,
документів про поважність причин неявки не надали. За таких обставин суд
першої інстанції у відповідності до положень
ст.  169 ЦПК України розглянув
справу у відсутність відповідача та його представника.

З огляду
на наведене,  колегія суддів вважає,  що підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 15 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.