УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„16"
серпня 2007 р.                                                                                 м.  Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко
Н.П.,  Шишка А.І.,  Меленко О.Є.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідатора АК
АПБ "Україна про повернення вкладу в розмірі 10610 грн. 25 коп.3а
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області
від 19 січня 2005 року, -

встановила:

У
березні 2002 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до АК АПБ "Україна про
стягнення вкладу в розмірі 10610 грн. 25 коп.

Рішенням
Свалявського районного суду від 29 червня 2004 р. позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з ліквідатора АК АПБ "Україна на користь позивачки 113
грн. 19 коп.3нецінених вкладів.

Рішенням
Апеляційного суду Закарпатської області від 19 січня 2005 року,  рішення Свалявського районного суду від 29
червня 2004 р. скасовано. Ухвалено нове рішення,  яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Посилаючись
на порушення судами норм матеріального і процесуального права ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія
суддів вважає,  що підстави для перегляду
оскаржуваного судового рішення відсутні.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог,  Апеляційний суд виходив
з того,  що при вирішенні спору про
повернення вкладу,  судом першої
інстанції неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема,  Закон України "Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадян,  на який
посилався суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1,  не поширюється на спірні правовідносини,  тобто на вклади громадян в інших комерційних
банках. Крім того,  до даних
правовідносин місцевим судом не було застосовано  ст.  91
Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Справа
№33-ц-485кс/07 р.                                      Головуючий
у І інстанції Ганчак Л.Ф.

Категорія
44                                                              Доповідач
Бідочко Н.П.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням судом норм матеріального
та процесуального права,  а також
відсутні передбачені ч.1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового їх
скасування.

Отже,  колегія судців вважає,  що доводи касаційної скарги висновків судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Закарпатської області від 19 січня 2005 року,  залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.