Справа № 22ц-1559 2007 р.                                Головуючий
у 1 інстанції Луценко М.О.
40                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
травня 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого - судці
Антоненко В.І.,

судців: Поліщука
М.А., Касьяненко Л.І..,

при секретарі
Чабанюк Т.Г.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства „Міжнародний аеропорт „Бориспіль" на
рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до
Державного підприємства „Міжнародний аеропорт „Бориспіль" про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів

встановила:

У січні 2007 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити його на роботі,
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 5588-04 грн. та
моральну шкоду у сумі 3000 грн., посилаючись на те, що він працював у
відповідача на посаді прийомоздавальника СПВО з 9 січня 1990 року. Наказом від
29 листопада 2006 року був звільнений з посади відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП
України у зв'язку з втратою довір'я. Своє звільнення вважає незаконним,
оскільки не вчиняв дій, які дають підстави для втрати довір "я.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 16
лютого 2007 року позов задоволено частково. Позивача поновлено на посаді
прийомоздавальника СПВО. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5245-51
грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2000 грн. моральної
шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду і ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді
прийомоздавальника СПВО з 9 січня 1990 року. Наказом від 29 листопада 2006 року
був звільнений з посади відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з
втратою довір'я.

2

. Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині
поновлення позивача на роботі, суд обгрунтовано виходив з того, що в судовому
засіданні не здобуто доказів того, що позивач вчинив дії, які дають підстави
для втрати до нього довір'я.

За наведених обставин суд прийшов до правильного висновку
про наявність підстав для поновлення позивача на роботі, а отже, і для
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди
відповідно до положень ст.ст. 236, 237-1 КЗпП України.

Висновки суду
відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при
апеляційному розгляді справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростовували висновки
суду, викладені в рішенні.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з розміром відшкодування
моральної шкоди, визначеним судом, і, виходячи з принципів розумності,
виваженості та справедливості, вважає доцільним зменшити розмір відшкодування
моральної шкоди до 500 грн.

Керуючись ст.ст.
308, 309, 316 ЦПК України, колегія судців

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Міжнародний
аеропорт „Бориспіль" задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду від 16 лютого 2007 року в
частині відшкодування моральної шкоди змінити.

Стягнути з Державного підприємства „Міжнародний аеропорт „Бориспіль"
на користь ОСОБА_1 500 грн.
моральної шкоди.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення  набирає  законної
сили  з  моменту
проголошення  і  може
бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.