УХВАЛА

Іменем   України

8 серпня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апе­

ляційного суду
Житомирської області у складі:

головуючого -
судді                          Фраиовської
К.С.

суддів:                                                  Товянської
О.В.

Широкової Л.В.

при секретарі            Забеліній
О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апе­ляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Бруснлівського район­ного суду Житомирської області від 06
червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 в
інтересах малоліт­нього ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкодн -

встановила:

В вересня 2006 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом,
просила стягнути з ОСОБА_1 на користь її неповнолітнього сина ОСОБА_3 заподіяну йому
матеріальну шкоду в розмірі 62 гривні та моральну шкоду у розмірі 3 000
гривень. Всього на суму З 062 грн. Посилалася на те, що Радомишльським районним
судом Жито­мирської області розглянуто кримінальну справу по
обвинуваченнюОСОБА_1. за ч.1 ст. 191 КК України. Судом було встановлено, що
ОСОБА_1. пра­цюючи
вчителем Радомишльської ЗОНІ № 3, у вересні 2004 року, супрово­джуючи на
оздоровлення та відпочинок до санаторію ім. Чкалова м. Одеси групу дітей, які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС, шляхом обману вико­ристала документи та путівку на оздоровлення її
малолітнього сина ОСОБА_3. та
відправила до санаторію свого сина, який не має відповідного статусу.
ВинаОСОБА_1. у скоєнні злочину доведена повністю. Постановою Радомишльським
районним судом Житомирської області від 31.07.2005 року остання була звільнена
від кримінальної відповідальності згідно п. б ст. 1 За­кону України «Про
амністію».

Рішенням Бруснлівського районного суду позов ОСОБА_2. в інте­ресах
малолітнього сина ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто зОСОБА_1. на користь ОСОБА_3 62 грн. 00 коп.
заподіяної матеріаль­ної шкоди, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з відпові­дача судовий збір в розмірі 59 грн. 50 коп. та ЗО грн. 00
коп. витрат на ін­формаційно-технічне забезпечення.

Не погоджуючись з даним рішеннямОСОБА_1. подала апеляційну ска­ргу, в якій
просить рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у позові за безпідставністю. Вва-жає, що рішення
суду є незаконним і необгрунтованим, висновки суду щодо

Справа №
22ц/1608                                         Головуючий у суді 1-ї інстанції
СедунФ.В.

Категорія
19                                                      Доповідач
Товянська О.В.

доведеності
вини у спричиненні шкоди не відповідають обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи. Зокрема, суд не з'ясував  наявність причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподію-вача та вини останнього в її заподіянні з
настанням шкідливих наслідків для малолітнього ОСОБА_3 у вигляді моральної
шкоди. Зазначає, що кри­мінальна справа порушена по обвинуваченню її не за ч.1
ст. 191 КК України (привласнення майна шляхом зловживання службовим становищем)
як вка­зано у рішенні суду, а за ч.1 ст. 190 КК України (шахрайство). Суд не
дав оці­нку тим фактам, що у неї без згоди позивачки не могли бути документи на
учня ОСОБА_3 та те,
що вона сплатила за це ОСОБА_2. 100
грн., хоча компенсація за невикористану путівку на оздоровлення становить 62
грн. 00 коп. Посилається на те, що суд не взяв до уваги довідку Радомишль­ської
центральної районної лікарні про те, що малолітній син позивачки ОСОБА_3. постійно
(незалежно від оздоровлення 2004 р.) проходить обсте­ження з приводу різних
захворювань, в тому числі і серцевого.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, щоОСОБА_1. вчинено злочин, передбачений ч.1 ст.191 КК України
- у вересні 2004 року шляхом обману, використавши до­кументи та путівку на
оздоровлення неповнолітнього сина позивачки - ОСОБА_3., котрий має статус постраждалого від аварії на ЧАЕС,
відправи­ла до Одеси на відпочинок та оздоровлення свого неповнолітнього сина,
який такого статусу і відповідно права на безкоштовний відпочинок, не мав.

Як видно із матеріалів справи, постановою Радомишльського
район­ного суду Житомирської області від 31 серпня 2005 рокуОСОБА_1. звільнено
від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.191 КК України на під­ставі
п. "б" ст.1 Закону України "Про амністію". Кримінальну
справу проти неї закрито. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до вимог ст.ст. 1166,1167,1177 ЦК України
матеріальна та моральна шкода, завдана неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка
її за­вдала.

За таких обставин суд обґрунтовано стягнув середню
вартість путів­ки та частково задовольнив вимоги про відшкодування моральної
шкоди.

Апеляційний суд погоджується з її розміром. Суд першої
інстанції врахував дійсні обставини справи, переживання і хвилювання з приводу
та­ких неправомірних дій відповідачки, яка є вчителем у школі, неможливості
використати своє право на гарантований відпочинок, стан здоров'я малоліт­ньої
дитини тощо.

Рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись
ст.ст.307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Брусидівського районного суду Житомирської
області від 06 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути

оскаржена безпосередньо в касаційному порядку
безпосередньо до Верховно­

го Суду
України протягом двох місяців.