Справа №
Головуючий у 1 інстанції: Рецебуринський Ю.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року                                                                                                  м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

суддів Вовченка В.М., Мороз Л.Л.., Качана В.Я.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Апеляційного суду Донецької області від 20
лютого 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ЗАТ «Оболонь», ТОВ «Продукти України» про
визнання договору поруки недійсним, -

встановила:

У березні 2005 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору поруки
недійсним. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що вона уклала шлюб з
відповідачем ОСОБА_206.10.1984 року, за період сумісного життя за рахунок
сумісних зароблених коштів було придбано, у тому числі, 15.08.2003 року
автомобіль ГАЗ-33021, р. НОМЕР_1У квітні 2004 року їй стало відомо про те, що
ОСОБА_2без її дозволу самостійно розпорядився автомобілем, що є їх сумісною власністю,
оформив його предметом поруки за договором № 23/24 від 04.03.2004 року.
Сторонами за цим договором виступили вищезазначені відповідачі. Просила визнати
договір поруки, укладений між відповідачами, недійсним.

25.03.2005 року позивачка звернулася до суду з додатковим позовом до
відповідачів, зазначала, що за період сумісного життя нею та відповідачем
ОСОБА_2за спільно зароблені кошти було придбано: 4 процесори з монітором, 4 принтери, касовий апарат, 5 великих офісних столів, 3 маленьких офісних столів, 4 офісних крісла, 6
офісних стільців та інше майно, всього 52 найменування. У квітні 2004 року їй стало відомо про те, що він без її дозволу
самостійно розпорядився вищезазначеним майном, оформив його предметом поруки за
договором 23/26 від 04.03.2004 року. Сторонами
за цим договором виступили відповідачі. Просила визнати цей договір недійсним.

Рішенням
Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2005 року позов
задоволено.

Рішенням   Апеляційного   суду
Донецької  області   від   20
лютого   2006
року скасовано рішення суду І інстанції, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі
рішення суду І інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеним обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити, а рішення Апеляційного суду Донецької області від 20 лютого 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.