АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року                                                                                                м,
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Каранфілової
В.М.

суддів - Сидоренко І.П.,
Фальчука В.П.

при секретарі -
Асанової З.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Белградського
районного суду Одеської області від 11
грудня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1про відшкодування
моральної та стягнення матеріальної шкоди,

встановила:

В жовтні 2006 року позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідачів, в ході судового розгляду уточнила позовні вимоги, та просила
стягнути  з них солідарно матеріальну
шкоду в розмірі 30144,45 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 150000
грн. вказуючи, що 22.06.05р. в результаті ДТП, скоєного відповідачем ОСОБА_3.
на мотоциклі, який належить відповідачам ОСОБА_4., ОСОБА_1. їй були причинені
тяжкі тілесні ушкодження, на лікування яких вона понесла витрати в сумі 30144,
45 грн. Крім цього їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в суму 150000 грн.

Рішенням суду від 11
грудня 2006 року
позов частково задоволено та стягнуто на користь ОСОБА_2. з ОСОБА_3.
матеріальну шкоду в розмірі 10096
грн., моральну шкоду в розмірі 4000
грн., а всього 14096
грн.; з ОСОБА_1. матеріальну шкоду в розмірі 3300 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а всього 5300 грн.;

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, постановити нове
рішення, яким відмовити в позовних вимогах відносно нього, посилаючись на те,
що рішення постановлено з порушенням норм матеріально та процесуального права.

Колегія суддів, заслухав суддю -
доповідача, вивчив матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4являється власником мотоциклу
ЯИ-11, випуску 1991 року
номерний знак НОМЕР_1.
Вказаний мотоцикла він передав у володіння та керування за довіреністю своєму
сину ОСОБА_1.

22.06.2005
року ОСОБА_1передав цей мотоцикл ОСОБА_3, який не мав посвідчення на право
керувати мотоциклом і разом з ним на мотоциклі поїхали по своїм справам.  Під час
поїздки ОСОБА_3 спричинив
ДТП, у результаті
якого наїхав на

позивачку,
спричинивши їй ушкодження обох голінок.

Справа № 22ц-1892/07                                                                     Категорія
ЦП: 20

Головуючий у
першій інстанції - Сабада
В.В. Доповідач - Каранфілова
В.М.

2

Відповідачка
приймала курс лікування і їй спричинена моральна шкода.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, відповідно
до якого  обидва відповідачі винні у
спричиненні шкоди позивачці.

Посилання ОСОБА_1. на те, що його вини у спричиненні шкоди потерпілій немає
і його необхідно звільнити від відшкодування шкоди, колегія не може прийняти до
уваги, оскільки колегія вважає, що вина Янікова у скоєнні шкоди є .

Він своїми винними діями: передача мотоцикла у керування ОСОБА_3, коли у
того не було посвідчення на право керування мотоциклом - він причеплений
до скоєння шкоди потерпілій.

Колегія
також погоджується і з висновком суду про суму заподіяної матеріальної та
моральної шкоди. Суд урахував усі витрати потерпілої і стягнув їх з винних
осіб, при цьому вину ОСОБА_3визнавши набагато більше, чим ОСОБА_1і в такому
відношенні стягнув спричинену шкоду.

Такий
висновок відповідає постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди"

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 303,
п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія судців судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Белградського районного суду Одеської області від 11 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом 2-ох місяців з дня її проголошення.