УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року         м. Ужгород

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у
складі:

головуючої -
Боднар О.В. суддів - Чужі Ю.Г., Куцина М.М. при секретарі - Довбака Т.О.

з участю -  ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 02 жовтня 2007 року справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки, -

УСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 2 жовтня 2007 року у задоволенні позову
ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу земельної
ділянки розміром 0, 10 га по АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та
посвідченого 06.04.1998 р. Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою,
в частині продажу 0, 05 га та визнання за ОСОБА_1 права власності на 0, 05 га
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що судом безпідставно не взято до уваги її
пояснення про те, що вона є неграмотною та юридично неосвіченою людиною і цим
скористалася відповідачка та її чоловік юрист за освітою, обманним шляхом
заволодівши її власністю, а також про те, що договір купівлі-продажу їй ніхто
не зачитав, зміст його їй роз'яснено не було, а тому про те, що вона продала 0,
10 га, а не 0, 05
га земельної ділянки, вона дізналася тільки в 2007 p., просить рішення
суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд.

У
судовому засіданні позивачка апеляційну скаргу підтримала та з мотивів,
наведений у ній, просила скаргу задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити.

Розглянувши
доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку,
що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Справа №:
22-1742/07

Головуючий у 1
інстанції: Марчук О.П.

Доповідач:   Боднар О.В.

При
вирішенні даного спору на підставі зібраних доказів суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що 06.04.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 10 га по
АДРЕСА_1, який посвідчений Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою,
і передбачених ст.ст.56 і 57 ЦК Української РСР 1963 р. підстав для визнання
цього договору недійсним не встановлено.

Що
стосується тверджень позивачки про її необізнаність про факт порушення прав, у
зв'язку з тим, що вона є неграмотною, юридично неосвіченою людиною, а договір
купівлі-продажу їй зачитано і його зміст роз'яснено не було, то такі на увагу
не заслуговують, оскільки встановлено, що 6.04.1998 р. при посвідченні договору
державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 було видано один його примірник, в
якому зазначено про продаж саме 0, 10 га, а це свідчить про, що з часу
отримання примірника позивачка не могла не знати про зміст договору. Відповідно
ж до загального правила, встановленого ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 2 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.