Справа №2- 1373/07 p.
РІШЕННЯ
ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

6 квітня   2007 року.

Фрунзенський райсуд м. Харкова в складі
судді Алфьорової Т.М. при секретарі Гудзенко О.М розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2до ОСОБА_3, третя особа органи опіки й
піклування Орджонікідзевської райради м. Харкова, про позбавлення батьківських
прав .

ВСТАНОВИВ:

ПозивачкаОСОБА_1  звернулася до суду в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2з позовною заявою про позбавлення батьківських прав,
вказує на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Шлюб був розірваний 04.10.2001 року.
Відповідач    ухилився від його
виховання. Він ніколи не відвідував сина, не цікавився його розвитком, станом
здоров'я.

Позивачка у
судовому засіданні позов підтримала і дала пояснення ,що відповідач ніколи
свого сина не привітав з днем народження або зі святом. Останній час бачив сина
коли йому було два року. Ні він ні його родина не бажали бачити дитину, хоча
сина вона привозила до батька, але він не захотів його бачити. Його також
просили спілкуватися з ним , гуляти , але він відмовся і протягом більш шести
років ніколи не изьявлял бажання по бачитися з ним. Дитина хвора ,але батька
аліменти платив дуже мало у розмірі 40 грн., а з 01.06.2006 року до лютого 2007
року зовсім не платив і тому склалася заборгованість у розмірі більш 2000 грн.
Дитини зараз вісім років, але він не знає в обличчя батька. Батьком він називає
її теперішнього чоловіка, який займався його вихованням . Усі необхідні затрати
на його лікування, на навчання на придбання майна для дитини несе вона та її
чоловік без при підтримки сім'ї колишнього чоловіка. Родина відповідача ніколи
не навідувала ОСОБА_2, не вказувала матеріальної допомоги.

Відповідач в
судовому засіданні проти позову не заперечував, вказує на те, що вони з
позивачкою розійшлись у 2001 році коли дитини було два року. Спочатку він
приходив, але коли позивачка казала, щоб він не приходив то він більш не
появлявся, так як не бажає спілкуватися з цією родиною. За шість років ні він
ні його родичі ніколи не бачили дитину. Дійсно бабуся сина пропонувала йому
проводить час з сином , але він не робив цього. Він не цікався його станом,
навчанням. Аліменти раниш платив, за останні шість місяців не платив тому що,
пересилався виконавчий лист і тому склалася заборгованість. Крім цього у нього
є сумніві, що ця дитина є його син.

Третя
особа - представник органів опіки та піклування   Орджонікідзевської райради м. Харкова позов
підтримував , вказує на те, що неповнолітній ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження проживає зараз з позивачкою та її чоловіком , якого він називає
батьком. У нього є все необхідне. Він також знає, що у нього є батька, але він
його не бачив Вважають, що в інтересах дитини треба позов задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

У
судовому засіданні встановлено, що сторони
по справі ОСОБА_1та ОСОБА_3 були в зареєстрованому шлюбі до 2001 року.
Свідоцтво про розлучення отримано 04.10.2001 року. Від цього шлюбу мають одну
дитину - сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно
ст. 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, якщо відхилення
від   виконання своїх батьківських
обов'язків негативно позначається на процесі її розвитку й виховання.

Як
встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3протягом тривалого часу -
шести років, не приймає участі у вихованні неповнолітнього сина. На утримання
сина частково оказував допомогу у виді аліментів.

Згідно
довідки Державної виконавчої служби у Фрунзенському районі м. Харкові ОСОБА_1за
період з 01.06.2006 року по 01.12.2006 року не отримувала аліменти, яки були
стягнути згідно рішення Орджонікідзевського райсуду м. Харкова.

Протягом
шести років відповідач не цікавився духовним, фізичним розвитком сина ,станом
здоров'я ,матеріальними потребами дитини. Як встановлено в судовому засіданні -
ОСОБА_2 хворів, знаходиться на обліку у лікарні ,що підтверджується довідкою.

Згідно довідки дитячої поліклініки № 9 відповідач в поліклініку з дитиною
не приходив ,під час хвороби сина не доглядав, станом його здоров'я та
розвитком не цікавився.

Зараз
ОСОБА_2   проживає разом з матір'ю і
вітчимом з яким у нього склались добре відношення. Він спілкується з ним,
утримує, дає все необхідне для розвитку дитини в цьому віці і він кличі його
батьком.

Свідок ОСОБА_4
підтвердила у судовому засіданні тій факт ,що дитина не знає з батька , хоча
раніше постійно цікавився де він знаходиться. Його ї вихованням займається мати
та чоловік позивачці. Дитина має все необхідно для розвитку .Батько дитини його
не бачив, не спілкувався. Раніше вона пропонувала відповідачу зустрічатися з
сином, гуляти , зводити його в зоопарк, на що ОСОБА_3 відповідав, що в нього
немає матеріальної можливості, хоча прогулянки із сином не вимагали того ,щоб
він витрачав будь які гроші. Мати відповідача також не виявляла бажання
побачитися з онуком , з яким вона бачилася коли йому було тільки півроку.

Виходячи
з висновку опікунської ради      від
13.03.07. №88   -опікунська рада вважає
доцільним позбавити батьківських прав відповідача, який само ухилився від
виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання
неповнолітнього сина.

При
таких обставинах, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу
чергу з інтересів дитини, тому що дитина виховується в родині де його люблять,
турбуються .Рідного батько він зовсім не знає. ОСОБА_3 не приймає участі у
вихованні дитині і фактично не знайомій з дитиною.

Згідно
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .

Відповідач в судове засідання не надав доказів, що
спростовують вимоги позивача . Відповідач в судовому засіданні визнав позов і
визнання позову не суперечить закону. З огляду на ці обставини, суд вважає за
необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На
підставі викладеного ,та керуючись ст.ст. 164, 165 СК України, ст. ст. 10, 11,
60, 212-214,218,   ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2до ОСОБА_3, третя особа органи опіки
й піклування Орджонікідзевської райради м. Харкова про позбавлення батьківських
прав задовольнити.

Позбавити
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження батьківських прав у відношенні
неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення,
шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або
протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після
закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення
виготовлено в нарадчій кімнаті.