Справа
22-2149|2007р.                                                                Головуючий
Категорія 21         Доповідач Прокопчук Л. М.
УХВАЛА

Іменем     України

29 березня 2007 р.                                                                                    м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого: судді Голубинського A.M. Суддів Прокопчук Л.М., Жданової B.C. При
секретарі Пометун С.М.

%j                                    розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за

К                     апеляційною    скаргою
Державного    підприємства    „Добропіллявугілля"    в
особі

відокремленого підрозділу „Шахта
„Добропільська" на рішення Добропільського міськрайонного суду від 22
грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Добропілля (далі - Відділення), Державного
підприємства „Добропіллявугілля" про відшкодування моральної шкоди, -

ВС Т АНО В ИВ:

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року позов задоволений
частково, на користь позивачки з Державного підприємства
„Добропіллявугілля" стягнуто на відшкодування моральної шкоди 20000,00
грн.

Судом першої
інстанції при розгляді спору встановлено, що син позивачки перебував у трудових
відносинах із відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1року під час виконання трудових обов'язків
з ним травився нещасний випадок, внаслідок якого він загинув. Суд встановив, що
шкоду життю ОСОБА_2. заподіяно з вини відповідача, що підтверджується актом про
нещасний випадок форми Н-1. З посиланням на норми ч,2 ст. 1168 ЦК України суд
прийшов до висновку про те, що моральну шкоду, спричинену позивачці у зв'язку
зі смертю сина, повинен відшкодовувати відповідач.

Відповідач
приніс апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій ставить питання про його
скасування. Посилається на те, що рішення суду не відповідає нормам
матеріального і процесуального права. Вважає, що в даному випадку відшкодування
моральної шкоди повинно проводитись відповідно до вимог Закону „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон), при цьому не дивлячись на те, що його дія
в частині відшкодування моральної шкоди призупинена Законом України „Про
Державний бюджет України на 2006 рік". Тобто суд стягнув моральну шкоду з
неналежного відповідача.

2

Представник відповідача в судовому засідання підтримав
доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати.

Позивачка та представник відділення в судове засідання не
з'явились, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити,
а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 2 ст. 168 ЦК
України передбачено право батьків на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної смертю фізичної особи.

Задовольняючи позов, суд правильно встановив обставини справи, прийшов до
висновку про те, що моральну шкоду позивачці повинен відшкодувати відповідач.
При цьому виходив з того, що з сином позивачки ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1р. стався
нещасний випадок при виконанні трудових обов'язків. Згідно акту про нещасний
випадок останній стався з вини підприємства.

З доводами апеляційної скарги про те, що суд першої
інстанції невірно застосував матеріальний закон, що моральну шкоду позивачці
повинно відшкодовувати відділення, апеляційний суд не може погодитись, оскільки
відповідно до ст. 2 Закону його дія поширюється на осіб, які працюють на умовах
трудового договору.

Відповідно до ст. 6 Закону члени сім'ї застрахованої особи є суб'єктами
страхування від нещасного випадку в окремих випадках. Випадки виплати страхових
сум членам сім'ї передбачені в п „б" та „д" ч.І ст. 21 Закону, якими
передбачено право членів сім'ї на отримання страхових сум у вигляді одноразової
допомоги та пенсії. Право на отримання членами сім'ї страхової виплати у
вигляді моральної шкоди Законом не передбачено.

Таким чином суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства
„Добропіллявугілля" в особі відокремленого підрозділу „Шахта
„Добропільська" відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду від 22 грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
касаційна скарга на неї може бути подана до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання

ЗаКОННОЇ СИЛИ.