Справа №2-61/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24.04.2007 року       Комунарський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

головуючого-судді    Батрак І.В.

при секретарі                         СадовськоїЯ.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя
особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визнання відмови від
спадщини частково недійсною, визнання свідоцтва про право на спадщину
недійсним, та визнання права власності на 1/2 частину жилого будинку в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулася з позовом до ОСОБА_2., третя особа
Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визнання відмови від спадщини
частково недійсною, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, та
визнання права власності на 1/2 частину жилого будинку в порядку спадкування за
законом в якому вказала, що жилий будинокАДРЕСА_1належав на праві спільної
сумісної власності її батькам: батьку - ОСОБА_3та матері - ОСОБА_4, які проживали
у спірному будинку.

На підставі рішення Комунарської районної ради народних депутатів №266/8
від 16.10.1986 року на ім.'я батька ОСОБА_3. було видано свідоцтво №132 про
право власності на жилий будинок та в ОП ЗМБТІ спірний будинок зареєстрований
на його ім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_1помер
батько позивачки ОСОБА_3.

Після смерті батька право на 1/2 частину спірного будинку
мала мати позивачки ОСОБА_4.

На 1/2 частину спірного будинку право в порядку спадкування мали по 1/6
частині кожна мати ОСОБА_4. та сестри - дочки померлого позивачка та
відповідачка.

Сторони фактично прийняли спадщину, так проживали в
спірному будинку, крім того позивачка в встановлений законом строк подала в
нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

При зверненні до нотаріальної конторі позивачці стало відомо, що її мати
ОСОБА_4. перед смертю 01.07.2003 року в присутності державного нотаріуса Шостої
Запорізької державної нотаріальної контори Гура М.Г. склала заяву та
відмовилася від своєї частки спадщини після смерті чоловіка на користь доньки
відповідачці по справі ОСОБА_2.

Так позивачка вважає таку відмову матері від своєї частки у спадщині
безпідставною, так як на той час після смерті чоловіка (батька позивачки) вона
хворіла, фактично знаходилася в лежачому, в непритомному стані, а ІНФОРМАЦІЯ_2вона
померла через 40 днів після смерті свого чоловіка, та вона не могла зрозуміти
значення своїх дій та керувати ними.

Також позивачка вважає, що роз'яснення нотаріусом, з текстовим змістом
самої заяви про відмову від спадщини не відповідає вимогам закону, є незаконним
з наступних підстав.

Так в вимогах ст.22 КпроШС України передбачено та значиться, що «майно
набуте подружжя під час шлюбу, є їх спільним майном, та кожен з них має право
володіння, користування та його розпорядження.

Нотаріус, діючи не в відповідності з нормами цивільного
законодавства України, яке передбачає вирішення приналежної особистої власності
зробив роз'яснення норми статі Упрошу України, яка не передбачає виділу
якої-небудь частини спадкового майна, а також письмової відмови від спільної
сумісної власності подружжя, яке було нажите під час шлюбу та належить кожному
з них.

В подальшому на ім'я сестри відповідачки по справі 20.04.2004 року було
видано свідоцтво про право на спадщину за законом з урахуванням заяви матері на
2/3 частини спірного будинку, що н відповідає дійсності.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1., представник
позивача ОСОБА_5. свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та суду
пояснили, що жилий будинокАДРЕСА_1належав на праві спільної сумісної власності
її батькам: батьку -ОСОБА_3та матері - ОСОБА_4, які проживали у спірному
будинку.

На підставі рішення Комунарської районної ради народних
депутатів №266/8 від 16.10.1986 року на ім.чя батька ОСОБА_3. було видано
свідоцтво №132 про право власності на жилий будинок та в ОП ЗМБТІ спірний
будинок зареєстрований на його ім'я.

В 1988 році позивачка отримала житло та переїхала жити за
новою адресоюАДРЕСА_2. З нею Також переїхала і мама, так як вона працювала, її
часто не було вдома, а мама доглядала дитину..

В лютому 1999 року у мами стався інсульт, та вона брала
відпустку доглядала за матір'ю півтора місяці. Так як дитину не могла залишити
з мамою, то вона попросила сестру відповідачку щоб вона забрала маму на
АДРЕСА_1. В зв'язку з тим що вона постійно відсутня поро боті вона допомагала
матері матеріально, допомагала купувати труби, котел, надавала кошти для
проведення газу 250 гривен та 100 доларів США.

Влітку 2001 року вона вийшла заміж за ОСОБА_6. В зв'язку
з хворобою. Мами вона перевелася на іншу роботу, щоб допомагати сестрі
доглядати за мамою.

Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1, мама померла через 40 днів
після батька. На той час коли помер батько позивачка знаходилася в поїздці., та
потім вона з сестрою підрахували витрати та вона також несла витрати по похоронам.

Коли вона звернулася до нотаріальної контори тоді вона
побачила заяву матері про відмову від спадщини на користь сестри. Вважає, що
мам не могла розуміти значення своїх дій та керувати своїми діями, так як вона
хворіла, в неї був інсульт. Лікар Рулевська приходив до матері 1 раз на
тиждень. Мама постійно казала, що в неї болять ноги, просила її підняти. Мама
також не приймала участі у похоронах батька так як вона не вставала. Вважає що
вона не могла відмовитися від своєї частки спадщини на користь сестри.

Просить суд визнати відмови від спадщини частково
недійсною, визнати свідоцтва про право на спадщину недійсним, та визнати за нею
право власності на 1/2 частину жилого будинкуАДРЕСА_1в порядку спадкування за
законом.

Відповідач ОСОБА_2.,
представник відповідача ОСОБА_7.
в судовому засіданні з позовом не згодні та просять відмовити в його
задоволенні та суду пояснили, що спірний будинок належав батькам. Відповідачка
проживала там з народження до 1985 року. В 1982 році вона вийшла заміж, а в
1985 році прописалася у свекрухи. В 1997 році вона знову прописалася у
батьківському будинку, та почала проживати у спірному будинку в 1997 році з
дочкою. Мама захворіла у 2000 році, після того як доглядала дитину позивачки.
Позивачка ОСОБА_1. взяла відпустку та доглядала за матір'ю за що відповідачка
платили її 100 гривен та привозила продукти. 18.05.1999 року вона забрала маму
від позивачки, та почала за нею доглядати. Позивачка приїжджала до матері 4-5
раз за два роки, про що свідчить записи маминою рукою у її блокноті. Телефон
вона проводила сама, ОСОБА_1давала кошти у сумі 100 доларів США та 200 гривен
на проведення газу.

ІНФОРМАЦІЯ_1помер батько, та мама дуже хвилювалася та
дуже захворіла. Вона заснула 20.07.2003 року, а ІНФОРМАЦІЯ_2померла. У мами був
лікар Дубінін. Мама до останнього часу була в нормальному стані, все розуміла,
на запитання відповідала сама, всіх узнавала, ходила, та коли уставала то
лягала відпочивати. Також мама у невропатолога, психіатра на обліку не
перебувала.

01.07.2003 року мама написала заяву
про відмову від спадщини.

Так додому приїжджав нотаріус, були присутні сусіди, та в
зв'язку з тим, що у мами тремтіла рука, то нотаріус сказав що можливо щоб її
допомогли розписатися сусідка.

Представники третьої особи Шостої Запорізької державної
нотаріальної контори Гура М.Г., Шаповал І.М., в судовому засіданні з позовом не
згодні та суду пояснювали, що була

заява, приїхати додому для оформлення відмови від спадщини, в зв'язку з тим
що людина не могла сама пересуватися, та в неї порушена координація рук. За час
бесіди вона чітко висловила своє бажання, спілкувалася полу лежачі. Вона сама
сказала що бажає відмовитися від спадщини, на запитання вона відповідала
нормально. Була запрошена сусідка яка була рукоприкладником. Текс заяви був
зачитаний, зі згоди заявника текст був підписаний рукоприкладником. Були
присутні нотаріус, заявник, рукоприкладник, та дочка ОСОБА_2. На місці було
зроблено запис в реєстр. Сумнівів заявник не викликав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника
позивача, відповідача, представника відповідача, третю особу, свідків ОСОБА_8.,
ОСОБА_9., ОСОБА_10., суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що жилий будинокАДРЕСА_1належав на
праві спільної сумісної власності батькам позивача та відповідача, а саме
батьку - ОСОБА_3та матері - ОСОБА_4, які проживали у спірному будинку.

На підставі рішення Комунарської районної ради народних депутатів №266/8
від 16.10.1986 року на ім.'я батька ОСОБА_3. було видано свідоцтво №132 про
право власності на жилий будинок та в ОП ЗМБТІ спірний будинок зареєстрований
на його ім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_1помер
батько позивачки ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_4. написала заяву про відмову від спадщини на користь
дочки ОСОБА_2.

В зв'язку з тим що ОСОБА_4. важко було пересуватися, та в неї порушена
координація рук, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної
контори Гура М.Г. був запрошений додому для складання заяви про відмову від
спадщини на користь відповідачки ОСОБА_2. За час бесіди з нотаріусом Оасуленко
М.П. чітко висловила своє бажання, спілкувалася полу лежачі. Вона сама сказала
що бажає відмовитися від спадщини, на запитання вона відповідала нормально,
адекватно, зрозуміло. Була запрошена сусідка яка була рукоприкладником. Текс
заяви був зачитаний, зі згоди заявника, текст був підписаний рукоприкладником.
На місці було зроблено запис в реєстр. Сумнівів у нотаріуса заявник ОСОБА_4. не
викликав.

Так свідок ОСОБА_8. суду пояснила, що вона сусідка, та мешкає за АДРЕСА_1,
з народження. її відомо, що відповідачка ОСОБА_2 вийшла заміж та уїхала з
будинку, потім ОСОБА_1переїхала жити в свою квартиру. Останні вісім років в
будинку проживала відповідачка.

ІНФОРМАЦІЯ_1помер
батько ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2померла
мати ОСОБА_4.

Доглядала матір
відповідачка ОСОБА_2., грошима допомагала ОСОБА_1.

Останні два місяці мати ОСОБА_4. була лежача, однак ходила, навіть на
похоронах чоловіка вона просила її допомогти сісти. Свідок приходила до
сусідки, спілкувалася з нею, вона її впізнавала та балакала з нею, відповідала
на запитання. Самопочуття у ОСОБА_4. погіршилося за 2 дні.

Матір свідка кожен день була у сусідки ОСОБА_4., та її казала, що свою
частину спадщини вона залишила дочці ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_9. суду пояснила, що вона проживає через шість будинків від
відповідачки та є сусідкою. Вона знає що їхній батько помер в ІНФОРМАЦІЯ_1,
після батька померла мати, так як хворіла. Однак не дивлячись на хворобу, та те
що вона частіше лежала, вона сама вставала з ліжка, та ходила. Вона скаржилася
що в неї болить рука. Останній раз вона була вдома у відповідачки через неділю
після смерті батька, та спілкувалася з ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_10. суду пояснила, що позивача та
відповідача знає дуже давно. В спірному будинку проживали батьки та сестри. її
відомо, що батько помер в ІНФОРМАЦІЯ_1, а мати померла в ІНФОРМАЦІЯ_2. Декілька
років, останній час в будинку проживала ОСОБА_2. ОСОБА_1 інколи приїжджала.
Свідок є медичним працівником та приходила до їхньої мами робити уколи, та вона
її казала, що свою частину вона бажає залишити дочці ОСОБА_2. За дні два-три до смерті мати
втратила свідомість. На момент смерті мати розуміла значення своїх дій, та

керувала своїми
діями, так як вона її впізнавала, задавала її як сусідці запитання про новини
на вулиці.

Суд не може покласти в основу доказів акт первинної,
посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.02.2007 року, так як
відповідно до виводів експертної комісії винести остаточне рішення могла за
своїм психічним станом ОСОБА_4., 1924 року народження розуміти значення своїх
дій та керувати ними на час складання заяви про відмову від частини спадщини не
надається можливим.

Відповідно до довідки Управління охорони здоров'я ЗМР КУ Міської
поліклініки імені 8 Марта
відомо, що померла ОСОБА_4перебувала на обліку у поліклініці з 1993 року та
її поставлені діагнози: кардіосклероз, НК ПА ст.. Церебросклероз- II
ст.., САГ та її призначалось амбулаторне лікування.

За амбулаторною картою відомо, що хвора була оглянута на дому дільничним
терапевтом в 200-2003 роках. З 08.07.2003 роках відмічалося погіршення її стану
та був виставлений діагноз: Церебральний атеросклероз ПІ, ХУСН ПІ ст.., ДЄ
П-Шст. С гіпертонією.
Правосторонній геміпарез. ИБС :кардіосклероз, СН 1 ст. та призначене
амбулаторне лікування

14.07.2003 року дочці надається довідка через ВКК про
необхідність хворої в сторонньому догляді строком на 1 місяць.

ІНФОРМАЦІЯ_2хвора
вмирає на дому в 21-25 годин.

23.07.2003 року в поліклініці імені 8 Марта
надається свідоцтво про смерть, та зазначається ДЗ: хронічна церебро
судинна недостатність, дисцикуляторна енцефалапотія, атеросклероз сосудів
головного мозку з гіпертонією.

Однак довідка не надає даних що хвора ОСОБА_4. перебувала
на обліку або зверталася за медичною допомогою до невропатолога або
психотерапевта.

Також сумнівів щодо недійсності заяви складеної ОСОБА_4. про відмову від
спадщини на користь ОСОБА_2.,
посвідченої державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної
контори Гура М.Г. у суду не виникло.

Таким чином позивач не надала суду жодного доказу що під час складання
заяви про відмову від спадщини ОСОБА_4. не розуміла значення своїх дій та не
могла керувати своїми діями та також доказів що заява та свідоцтво про право на
спадщину є недійсними, та у суду немає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 131, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна
контора про визнання відмови від спадщини частково недійсною, визнання
свідоцтва про право на спадщину недійсним, та визнання права власності на 1/2
частину жилого будинку в порядку спадкування за законом відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в
апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.