АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22ц-661/07                                                           Головуючий
спори       про                                                 Кащук
відшкодування             шкоди,                                              Доповідач в апеляційній
каліцтвом      на                                                  Сіренко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
3" травня 2007
р. колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого                Трюхана
Г.М.,

суддів                            Сіренка
Ю.В., Скіця М.І.,

при секретарі               Наконечній
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Звенигородського відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання в Черкаській області (далі Фонду) на
рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 31 січня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Фонду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, -

встановила:

ОСОБА_1 , в березні 2006 року звернувся
до суду із зазначеним позовом до Фонду, посилаючись на те, що працюючи у
приватного підприємця ОСОБА_2 в ресторані «Гірник»  м.Ватутіне
Черкаської області  на посаді  інженера-будівельника та керівника служби
безпеки 29 червня 2003 року під час
виконання трудових обов'язків з ним трапився нещасний випадок на виробництві,
внаслідок якого він отримав, черепно-мозкову травму. Рішенням МСЕК від 1 червня 2004 року та 7 червня 2005 року був
визнаний інвалідом 2 групи та
встановлено 70 відсотків
втрати працездатності, а тому на підставі Закону України «Про  загальнообов'язкове державне соціальне  страхування
від нещасного  випадку  на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» (далі -Закон) отримав право на відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок ушкодження здоров'я у вигляді щомісячної грошової допомоги в зв'язку
із втратою працездатності в розмірі 1911
грн.31 коп.,
щомісячної грошової допомоги з 1
червня 2004 року по
день звернення до суду в розмірі  47 530   грн.,  одноразової допомоги  в
зв'язку  з  стійкою
втратою  професійної
працездатності в розмірі 19320
грн. та моральної шкоди в розмірі 130
000 грн. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з
відповідача на його користь одноразово за період 1 червня 2004
року по 1 січня 2007 року 70 710 грн. в рахунок
відшкодування шкоди, завданої каліцтвом на виробництві та стягувати щомісячно
по 2357 грн. в
зв'язку з стійкою втратою працездатності грошову допомогу , починаючи з 1 січня 2007 року по день

2

зміни коефіцієнта збільшення
середньої зарплати та стягнути з відповідача одноразову допомогу в зв'язку із
стійкою втратою працездатності в розмірі 31500
грн. та моральну шкоду в розмірі 130
000 грн. та витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 2500 грн

Рішенням
Звенигородського районного суду Черкаської області від 31 січня 2007 року позов
задоволено частково: вирішено стягнути з Фонду на користь ОСОБА_1 в' рахунок
відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві за період з 1 червня 2004 року по 1 січня 2007 року щомісячні
страхові виплати в розмірі 55
891 грн.34 коп., а починаючи
з 1 січня 2007 року щомісячно
по 1915 грн.31
коп., одноразову допомогу в розмірі 10640
грн. та моральну шкоду в розмірі 25000
грн. З Фонду на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати за надання правової
допомоги в розмірі 985 грн. та
на користь держави витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі ЗО грн.

В апеляційній
скарзі Фонд, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для
справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, порушує
питання про скасування рішення суду першої інстанції.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в порядку статті 303 ЦПК України,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких підстав.

Суд установив,
що відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від
24 жовтня 2003 року Фонд
зобов'язано зареєструвати та поставити на облік нещасний випадок, який стався з
ОСОБА_1 29 червня 2003 року під час
виконання ним трудових обов'язків.

За висновком
МСЕК від 1 червня 2004 року ОСОБА_1
встановлена стійка втрата працездатності 70%
та встановлено 2 групу
інвалідності з 1 червня 2004 року до 1 липня 2005 року.

Постановою Фонду
№ 770 від 10 травня 2006 року ОСОБА_1
призначено страхові виплати у вигляді одноразової допомоги в сумі 10640 грн. та
щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку
в розмірі 1540 грн.

Проте,
призначені страхові виплати Фонд позивачу не виплачує, оскільки постановою №771 від 10 травня 2006 року їх виплату
призупинено і на час постановления
судового рішення не відновлено.

З огляду на це
висновок суду про те, що позивач в даному випадку має право на страхові виплати
відповідно до Закону є правильним.

Розміри
страхових виплат у вигляді одноразової допомоги та щомісячних грошових сум, що
підлягають стягненню з Фонду на користь ОСОБА_1, судом визначено правильно відповідно до Закону і
співпадають з розмірами, що визначені Фондом у постанові № 770 від 10 травня 2006 року.

Разом з тим, при
визначенні розміру моральної шкоди суд не в повній мірі врахував тяжкість та
тривалість фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з
ушкодженням здоров'я

Враховуючи стан
здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих
стосунках, час та зусилля, необхідних для відновлення попереднього стану,
судова палата вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди підлягає
зменшенню до 10000 грн., а
тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

В решті рішення суду відповідає
обставинам справи і постановлене відповідно до норм матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і досліджувались судом першої інстанції.

з

Порушень норм
процесуального права, що призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.
307; 309; 314; 316 ЦПК
України, судова палата, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу Звенигородського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання в
Черкаській області задовольнити частково.

Рішення
Звенигородського районного суду Черкаської області від 31 січня 2007 року по даній
справі змінити.

Зменшити
визначений судом розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з
Звенигородського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання в Черкаській
області на користь ОСОБА_1 з 25
000 грн. до 10 000 грн.

В решті це рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців.