Справа № 22ц-2284/2007                              Головуючий по 1 -й інстанції
Категорія-16                                                   суддя
Доповідач-суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року                                                     м.
Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області у складі головуючого: судді Шабанової В.О., суддів:
Стратіло В.І., Папоян В.В.„ при секретарі КошмакТ.С, з участю позивачки
ОСОБА_1, представника відповідача Марханова ОТ.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду в м. Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства з обслуговування
житлового фонду „XXI століття" м. Харцизька ( даті ПП „XXI
століття") на рішення Харцизького міського суду Донецької області від 16
листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП „XXI
століття" ,КП „Міська служба єдиного замовника" м. Харцизька ( далі
„МСЄЗ") про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до
відповідачів ПП „XXI століття" та КІГ'МСЄЗ" м. Харцизька і в
обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_1,
яка належить їй на праві власності. У зв'язку з тим, що у її квартирі постійно
промокала стеля, вона неодноразово зверталась з питанням ремонту даху до
відповідачів. їй відмовили у цьому з посиланням на те, що немає коштів для
проведення ремонту. Таким чином, ніхто нічого не робив, хоча вона пропонувала
свої гроші на ремонт, але цю пропозицію було відхилено.

Всього 11 разів вона зверталась з цим питанням до ПП „XXI століття"
„ і біля трьох разів до КП „МСЄЗ" і лише у березні 2006 року комісія з
участю відповідачів обстежила технічний стан її квартири і було встановлено
факт залиття квартири і у зв'язку з цим заподіяння шкоди.

Крім того, їй було заподіяно моральну шкоду. Позивачка просила постановити
рішення, яким стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі
1000 грн. на матеріальну шкоду, пов'язану з ремонтом квартири.

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області 16
листопада 2006 року позов було задоволено. Суд стягнув з ПП „XXI
століття" на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 8262 грн. 70
коп. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. , а також судові витрати, пов'язані
з оплатою судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, проведення експертизи у розмірі 489 грн. 50 коп., а всього 9752 грн.20
коп.

Крім того, ухвалою суду першої інстанції від 10 листопада
2006 року провадження у справі в частині пред'явлення позову ОСОБА_1 до КП
„МСЄЗ" закрито на підставі ст.205 ч.І п.3 ЦПК України у зв'язку з відмовою
позивача від позову до вказаного відповідача.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ПП „XXI століття"
обслуговує будинок АДРЕСА_1 і відповідно з актом обстеження технічного стану
квартир від 14 березня 2006 року, складеного комісією у складі представників КП
„МСЄЗ" та ПП „XXI
століття" встановлено факт залиття квартири позивачки, в результаті
чого необхідно провести ремонт. Згідно з висновками будівельно-технічної
експертизи вартість відновлюваних робіт становить 8262 грн. 70 коп.

Суд посилався на статут ПП „XXI
століття", вказуючи, що основною метою діяльності цього підприємства є
поточне утримання та ремонт житлового фонду. Також суд виходив з того, що
відповідно до розділу 2 договору №172 від 01.07.2005 р. ПП „XXI століття"
зобов'язане забезпечити якісну експлуатацію ( утримання, технічне
обслуговування і поточний ремонт та поліпшення комунального житлового фонду та
прибудинкової території, своєчасно застосовувати заходи щодо уникнення та
ліквідації аварійних ситуацій, пов'язаних з технічним станом жилих будинків та
їх інженерним обслуговуванням, відшкодувати збитки, нанесені майну, житловому
приміщенню та шкоду, нанесену мешканцям будинків внаслідок недоліків у наданні
послуг.

Суд не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що дах у будинку
позивачка потребує капітального ремонту, проведення якого не відноситься до
компетенції ПП „XXI
століття", оскільки кошти на його проведення виділяються з місцевого
бюджету.

З урахування наведеного, суд зробив правовий висновок, що не проведення
відповідачем своєчасного ремонту даху стало причиною залиття квартири позивачки
і поклав обов'язок на вказаного відповідача по відшкодуванню матеріальної та
моральної шкоди, завдану в результаті залиття квартири позивачки.

Від ПП „XXI
століття" надійшла апеляційна скарга на вказане рішення, де йдеться
про те, що відповідач не згодний з цим рішенням з посиланням на те, що
відповідно до статуту підприємство має право проводити тільки поточний ремонт
житлового фонду, а ремонт даху відноситься до капітального ремонту, кошти на
проведення якого повинні виділятися з місцевого бюджету.

Крім того, апелянт посилався на те, що експертиза у справі проведена з
порушенням вимог закону, оскільки суд не пересвідчився чи має експерт, який її
проводив відповідну ліцензію.

У апеляційній скарзі висловлене прохання про скасування рішення суду першої
інстанції і про направлення справи на новий розгляд.

Від позивачки
письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, що з'явились,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах
оскарження, апеляційний суд вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення правильно виходив з того, що спірні
правовідносини врегульовано Законом України „ Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.3 вказаного Закону предметом регулювання цього Закону є
правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у
процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Розділом 5-м вказаного Закону врегульовано питання щодо прав та обов'язків
власника, споживача, виконавця та виробника.

Покладаючи обов'язок по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди на ПП
„XXI
століття" суд першої інстанції не дав належної оцінки Договору №172 на
виконання комунального замовлення щодо експлуатації ( утриманню, технічному
обслуговуванню та поточному ремонту) житлового фонду та прибудинкових територій
міста Харцизька від 01.07.2005 року, сторонами у якому є Територіальна громада
міста Харцизька, зазначена у договорі як „Власник", Комунальне
підприємство „Міська служба єдиного замовника" , зазначена як „Керуюча
організація" та Приватне підприємство по обслуговуванню житлового фонду „XXI вік",
іменоване як „Виконавець" (а. с. 3 5-3 6).

З матеріалів справи вбачається, що сфера дії цього договору
розповсюджується і на будинок, в якому проживає позивачка, про що свідчить
додаток до вказаного договору (а.с.38).

Відповідач 1111 „XXI
століття" здійснює свою діяльність як на підставі зазначеного
договору, так і на підставі статуту, зареєстрованого у встановленому законом
порядку від 02.04.2003 р. ( а.с.39-41)

Відповідно до загальних положень цього статуту сфера діяльності
підприємства полягає у поточному утриманні та ремонті житлового фонду,
поточному утриманню придомової території.

Крім того, відповідно з п.2.2.1 Договору №172 на виконавця покладено
обов'язок забезпечити якісну експлуатацію ( утримання, технічне обслуговування
і поточний ремонт) та поліпшення комунального житлового фонду (Додаток №1) та
прибудинкової території відповідно з вимогами діючого законодавства,
нормативними документами, комунальним замовленням та умовами цього Договору.

З огляду на викладене суд першої інстанції не з'ясував належним чином та не
надав правової оцінки доводам відповідача про те, що ремонт даху, через
недоліки якого сталося залиття квартири позивачки, відноситься до капітального
ремонту, проведення якого здійснюється за кошти, що виділяються власником
будинку, тобто Харцизькою міською радою і не є обов'язком ПП „XXI століття"
відповідно з умовами Договору №172 та положеннями Статуту підприємства.

Про необхідність проведення капітального ремонту даху у будинку, де мешкає
позивачка свідчать дефектні акти від 14 березня 2006 року (а.с.43;79), а також
йдеться у листі заступника міського голови на адресу позивачки від 23.03.2006
р. ( а.с.15), де вказується, що виконати капітальний ремонт покрівлі у 2006
році не вважається можливим з-за відсутності у міському бюджеті коштів.

Крім того, у листі заступника міського голови від
19.06.2006 р. на ім'я позивачки йдеться про те, що було проведене обстеження
покрівлі разом з КП „МСЄЗ", складено акти та направлена заявка на
капітальний ремонт покрівлі до КП „МСЄЗ", а також до міської ради
направлено клопотання про виділення коштів на проведення капітального ремонту покрівлі
( а.с.30).

За таких обставин
суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги дефектні акти від
14.03.2006 року щодо необхідності проведення капітального ремонту покрівлі
будинку АДРЕСА_1

Суду слід було звернути увагу на те, що відповідно до п.2.1.4 Договору
обов'язок контролювати якість і терміни робіт з капітального ремонту житлового
фонду покладено на „Керуючу організацію", тобто на „МСЄЗ" (а. с. 3
5).

З урахуванням наведеного суд не з'ясував, хто саме відповідає за проведення
капітального ремонту будинку, власником якого є Харцизька міська рада, на
порушення ст. З 6 ЦПК України не притяг до участі у розгляді справи власника
будинку, який до того ж є стороною у Договорі, вирішуючи тим самим питання про
права та обов'язки вказаної особи, що згідно з п.4 ст.311 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд.

Крім того, закриваючи провадження в частині пред'явлення позову до КП
„МСЄЗ" у зв'язку з відмовою позивачки від позову до цього відповідача, суд
у порушення вимог ч.2 ст. 174, ч.З ст.206 ЦПК України не попередив позивачку
про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається і
вона вже не може повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той же самий предмет, і з тих самих підстав. Крім того, суд не
роз'яснив сторонам, що наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з
прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі на
звернення до суду за вирішенням цього спору.

Разом з тим, продовжуючи розгляд справи після винесення вказаної ухвали у
відсутності представника КП „МСЄЗ", який не був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи, що була призначена на 16
листопада 2006 року, суд першої інстанції порушив вимоги п.1 ч.І ст. 169 ЦПК
України, де йдеться про те, що суд відкладає розгляд справи у разі неявки в
судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь
у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Таким чином, суд розглянув справу у відсутності відповідача, належним чином
не повідомленого про час та місце судового засідання, що відповідно до п.З
ст.ЗП ЦПК України також є підставою для скасування рішення суду з направленням
справи на новий розгляд.

Крім того, при розгляді цієї справи суду першої інстанції необхідно було
врахувати роз'яснення, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. №6 (зі змінами від 8.07.1994 p., від 30.09.1994 p., від 25.05.1998р.
та від 24.10.2003 p.),
де вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні
мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. №4 „про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про
відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними
діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Розглянувши справу у відсутності Харцизької міської ради,
яка є стороною договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг і
власником будинку, в якому проживає позивачка та у відсутності КП „МСЄЗ" ,
на яке покладено обов'язок

здійснювати
контроль за належним технічним станом нерухомості, вчасно реагувати на
звернення громадян із приводу незадовільної якості послуг по обслуговуванню
житлового фонду, контролювати якість і терміни робіт з капітального ремонту
житлового фонду, суд без з'ясування вказаних вище обставин, передчасно поклав
обов'язок по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди на ПП „XXI
століття". При новому розгляді справи суду слід усунути зазначені вище
порушення, більш ретельно перевірити обставини справи, доводи та заперечення
сторін і вирішити спір у відповідності з вимогами закону.

Керуючись ст.ст. 303-304, п.5 ст.307, пп.3-4 ст.311,315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства по обслуговуванню житлового фонду
„XXI
століття" м. Харцизька задовольнити.

Рішення Харцизького міського суду Донецької області від
16 листопада 2006 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її
проголошення, однак може бути оскаржена протягом двох місяців з моменту
набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.