Справа № 2 -
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007
року Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді -
Рябішина А.О.,  при секретарі - Луговій
Є.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Полтаві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Полтавської районної державної адміністрації,
Супрунівської сільської Ради Полтавського району про визнання права
власності на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до Полтавської районної державної
адміністрації,  Супрунівської сільської
Ради Полтавського району про визнання права власності на земельну частку
(пай),  посилаючись на те,  що починаючи з серпня 1978 року по 01.05.2003
року вона працювала на посаді головного лікаря Супрунівської амбулаторії
Полтавського району,  після чого її було
звільнено у зв"язку з виходом на пенсію. В 2004 році відбулася
приватизація земель комунального сільгосппідприємства „Супрунівське",  і в силу Закону України „Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо надання земельних ділянок працівникам
культури,  освіти та охорони
здоров"я,  що проживають у сільській
місцевості" вона має право на земельну частку (пай) в межах норм
безоплатної передачі земельних ділянок.

Представники
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали,  просили суд задовольнити їх та надали
пояснення аналогічні тим,  що викладені в
позовній заяві.

Супрунівська
сільська Рада Полтавського району подала заяву,
в якій просить розглядати справу без участі їхнього представника і в
якій повністю визнала позовні вимоги.

Представник
Полтавської районної державної адміністрації в судовому засідання позовні
вимоги визнав,  про що подав письмову
заяву.

Заслухавши
пояснення представників позивача та вивчивши матеріали справи суд приходить до
висновку,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав:

За
змістом  ст.
ст.  10,  11,  60
ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів наданих сторонами які
повинні довести ті обставини,  на які
вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків встановлених законом.

Як
встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи
позивачка з серпня 1978 року по 01.05.2003 року працювала на посаді головного
лікаря Супрунівської амбулаторії Полтавського району,  яка знаходиться на території Супрунівської
сільської ради Полтавського району,
після чого її було звільнено у зв"язку з виходом на пенсію.

В 2004
році відбулася приватизація земель комунального сільськогосподарського
підприємства „Супрунівське",  яке
знаходиться в межах території Супрунівської сільської Ради Полтавського району.
Зважаючи на те що,  Закон України „Про
внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання земельних
ділянок працівникам культури,  освіти та
охорони здоров"я,  що проживають у
сільській місцевості",  згідно якого
працівникам культури,  освіти та охорони
здоров"я було надано право на отримання земельної частки (паю),  набув чинності після проведенння приватизації
земель комунального сільськогосподарського підприємства
„Супрунівське",  органи виконавчої
влади та місцевого самоврядування відмовляли працівникам культури,  освіти та охорони здоров"я в наданні
земельних часток (паїв). (Листи Полтавської районної державної адміністрації №
01 - 21/404 від 15.10.2004 року,  № 01 -
15 від 03.08.2005 року; листи Полтавського районного відділу земельних ресурсів
№ 01 - 01 - 22 від 22.03.2005 року,  № 01
- 02 - 1 - 08/39391 від 11.11.2005 року,
№ 08 - 15/575 від 24.02.2006 року,
№ 05 - 12/1853 від 05.06.06 року; Рішення виконкому Супрунівської
сільської Ради Полтавського району № 137 від 29.09.2005 року,  № 7 від 18.01.2006 року).

Відповідно
до  ст.
25 Земельного кодексу України в редакції Закону № 1694 - 15 від
20.04.2004 року при приватизації земель державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та

організацій
земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств,  установ та організацій,  працівникам державних та комунальних закладів
освіти,  культури,  охорони здоров'я,  розташованих на території відповідної
ради,  а також пенсіонерам з їх числа з
визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію
земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств,  установ та організацій приймають органи
виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх
повноважень за клопотанням працівників цих підприємств,  установ та організацій. Землі у приватну
власність цим особам передаються безоплатно.

Згідно
п. 11  ст.  118 ЗК України у разі відмови органу
виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної
ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в
судовому порядку.

Полтавська
районна державна адміністрація,
Супрунівська сільська Рада Полтавського району та Полтавський районний
відділ земельних ресурсів відмовляючи працівникам культури,  освіти та охорони здоров"я в наданні
земельних часток (паїв) посилаються на те,
що Закон України № 1694 - 15 від 20.04.2004 набув чинності 30.12.2004
року,  тобто після того як було здійснено
приватизацію земель комунального сільгосппідприємства „Супрунівське",  тому правові підстави для надання їм
земельних часток (паїв) відсутні. Такий висновок органів виконавчої влади та
місцевого самоврядування не відподвідає дійсності з огляду на положення пункту
8 Перехідних положень Земельного кодексу в редакції Закону № 1694 - 15 від
20.04.2004 відповідно до яких члени колективних сільськогосподарських
підприємств,  сільськогосподарських
кооперативів,  сільськогосподарських
акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів
освіти,  культури та охорони здоров'я,  розташованих на території відповідної
ради,  а також пенсіонери з їх
числа,  які на час набрання чинності цим
Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну
частку (пай),  мають право на їх
приватизацію в порядку,  встановленому
статтями 25 та 118 цього Кодексу,  тобто
в загальновизначеному порядку.

Вирішуючи
питання щодо конкретного розміру земельної ділянки,  яка має бути передана суд виходить із
положень  ст.  121 Земельного Кодексу України якою визначені
норми безоплатної передачі у власність земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності.

Враховуючи,  що в позові ставиться питання про безоплатну
передачу землі для ведення особистого селянського господарства суд визначає
розмір земельної ділянки,  що має бути
передана у 2, 0 гектари як це і передбачено ч. 2 п. б  ст.
121 Земельного Кодексу України. При цьому суд враховує інформацію
Супрунівської сільської ради про наявність вільних земель і можливості їх
передачі.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  208 - 215 ЦПК України,   ст.
ст.  25,  118 Земельного кодексу України,  п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2, 0 гектари.

Зобов"язати
відповідачів безоплатно передати у власність ОСОБА_3 земельну частку (пай) в
розмірі 2, 0 гектари,  виділивши їй в
натурі (на місцевості) із земель запасу (резервного фонду),  розташованих на території Супрунівської
сільської Ради.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Полтавський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.