УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                                                                                       м.
Ужгород

Судова  колегія палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у складі:

Головуючої - Фазикош Г.В.,

суддів - Павліченко С.В., Кеміня М.П..

при секретарі - Талпа С.М.,

з участю представника
Управління Пенсійного фонду України

в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської області -
Гайду О.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1. на рішення Хустського районного суду від 24 січня 2007 року по справі
за заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському
районі Закарпатської області про встановлення факту догляду за особою, -

Встановила:

24 січня 2007
року Хустський районний суд виніс рішення, яким відмовив у задоволенні
заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському
районі Закарпатської області про встановлення факту догляду за особою, а саме
за ОСОБА_2. 1907 р.н. в
період з 1974 року по 1985 рік.

Не погодившись
із цим рішенням, ОСОБА_1. подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її
позовні вимоги. Свою позицію апелянтка мотивує тим, що, на її думку, рішення
місцевого суду є помилковим, оскільки суд не перевірив факт, який просила
визнати заявниця, а з'ясував ті обставини, які відношення до справи не мали, а
саме те, чи потребувала ОСОБА_2. стороннього догляду та чи має право заявниця
претендувати на певні пільги при оформленні пенсії.

В судовому
засіданні представник Управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі апеляційну скаргу не визнала та просила її відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши
пояснення представника зацікавленної особи, вивчивши матеріали справи,
апеляційний суд перевірив законність та обґрунтованість рішення місцевого суду
в межах доводів апеляційної скарги та прийшов до наступних висновків.

Відповідно до
ч.2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до
ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту заявник повинен вказати, який
факт він просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або
відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що його підтверджують.

Справа № 22ц-609/07                                                         Номер
рядка статистичного звіту:54

Головуючий у першій інстанції: Джута С.Д.

Доповідач: Фазикош Г.В.

2

Відповідно до
ст. 259 ЦПК
України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений
судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив
цей факт.

Із наведенного слідує в т.ч. і те, що,
розглядаючи заяву про встановлення факту, суд повинен з'ясувати мету цього
встановлення, та вправі задовольнити таку заяву лише за наявності достатніх
доказів, що підтверджують достовірність вимог заявника.

Оскільки
заявниця в даній справі пов'язувала встановлення факту догляду за особою із
необхідністю перерахування розміру призначенної їй пенсії, суд повинен був
з'ясувати, в якій мірі та на якій підставі досліджуваний факт може вплинути на
виникнення, зміну чи припинення відповідних правовідносин. Крім того, суд
повинен був з'ясувати не тільки те, чи доглядала заявниця за ОСОБА_2 та в який
період, але і те, чи потребувала остання такого догляду, оскільки відповідно до
ст. 56 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" у стаж роботи для призначення
пенсії зараховується час догляду не за будь-якою особою, а лише за інвалідом 1 групи або
дитиною інвалідом віком до 16
років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує
постійного стороннього догляду. Колегія погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що доказів того, що Роман X.I. у період з 1974 року по 1985 рік відносилась
до зазначених категорій осіб, в матеріалах справи не має, а тому суд відмовив у
задоволенні заяви підставно.

Враховуючи
наведене, колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись
ст.303, п.1 ст.307, ст.308, ст.ст.314, 315,
317 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1.      Апеляційну
скаргу ОСОБА_1. - відхилити.

2.      Рішення
Хустського районного суду від 24
січня 2007 року по
справі за заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та
Хустському районі Закарпатської області про встановлення факту догляду за
особою - залишити
без

змін.

3. Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в

касаційному
порядку на протязі двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі

касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України