Справа № 2-810
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20
березня  2007 року                                                                           Ялтинський міський
суд АРК

в складі :  головуючого
судді -  Шумова В.В.

при секретарі-             -
Лазуренко О.А.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні у залі
суду  в м. Ялта цивільну справу за
позовом  Житлового кооперативу
індивідуальних забудовників «Ісари» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Комунального
підприємства Бюро Технічної Інвентаризації про припинення прав власності та
скасування їх державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
Комунального підприємства Бюро Технічної Інвентаризації про припинення прав
власності відповідачів на об'єкт незавершеного будівництва за адресою:АДРЕСА_1
та скасування державної реєстрації цих прав КП Ялтинським БТІ у зв'язку із
знищенням цього об'єкту. За ініціативою суду до участі в розгляді справи було
залучено Лівадійську селищну раду м. Ялта АР Крим в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, будучи власником будівельних матеріалів
у вигляді об'єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 позивач знищив
(зніс) цей об'єкт, розташований на земельній ділянці, що також належить йому на
праві власності.

Після знищення, позивач дізнався про наявність прав власності на знесений
об'єкт у відповідачів, але зареєстрованих КП БТІ м. Ялта за іншою адресою
-АДРЕСА_1.

Посилаючись на правомірність своїх дій і наявність своїх законних прав
власності як на знесений об'єкт, так і на земельну ділянку, на якій він був
розташований, позивач вимагає припинити права власності ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на об'єкт незавершеного будівництва, розташованого за адресою: Україна,
АР Крим, м. Ялта,АДРЕСА_1; зобов'язати КП Ялтинське БТІ скасувати державну
реєстрацію прав власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на цей об'єкт у зв'язку із
знищенням цього об'єкту, вважаючи, що наявність такої реєстрації порушує його
права землевласника.

Представник ідповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснив, що за кожним з них
зареєстровано право власності на 1/3 частку об'єкту незавершеного
будівництва за адресою:АДРЕСА_1, а тому вони просять суд відмовити в
задоволенні позовних вимог. Факт знесення об'єкту незавершеного будівництва
відповідачі не заперечують.

Представник Лівадійської селищної Ради в судовому засіданні пояснила, що
об'єкт незавершеного будівництва, розташований
за адресоюАДРЕСА_1, споруджувався на земельні ділянці, яка раніше
знаходилася в користуванні Загородного дитячого оздоровчого табору «Ісари» та
на момент припинення будівництва ступень його готовності складала 20-25
відсотків. Рішенням Лівадійської селищної Ради право постійного користування на
вказану земельну ділянку було зупинено, після чого об'єкт незавершеного
будівництва було знищено.  На даний
момент земельна ділянка, на якій був розташований спірний об'єкт незавершеного
будівництва належить на праві приватної власності житловому кооперативу індивідуальних
забудовників «Ісари».

Вислухавши пояснення представників
сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу
№ 1595 (а.с. 9-10) від 08 липня 2004 року Кримська республіканська організація
(КРО) профспілки працівників охорони здоров'я України продала позивачеві - ЖКІЗ
„Ісари” нерухоме майно, розташоване на території Загородного дитячого
оздоровчого табору „Ісари” ім. Віті Коробкова за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно до Акту прийому-передачі до вказаного договору № 3 від 23 липня 2004
року(а.с. 13) будівельні матеріали у вигляді об'єкта незавершеного будівництва
перейшли у власність позивача.

Земельна ділянка, на якій був розташований об'єкт незавершеного
будівництва, на час укладення договору № 1595 знаходилася у користуванні ЗДОТ
„Ісари” ім. Віті Коробкова на підставі Державного акту на право постійного
користування № 4 від 16 лютого 1994 року. Рішенням № 2 від 29 жовтня 2004 року
23-й сесії 4-го скликання Лівадійської селищної ради право постійного
землекористування  було припинено за
заявою землекористувача - ЗДОТ „Ісари” ім. Віті Коробкова, Державний акт на
право постійного користування № 4 від 16 лютого 1994 року анульовано.

Рішенням № 3 від 29 жовтня 2004 року Лівадійською селищною Радою дозволено
позивачу виконати проект землеустрою по відводу земельної ділянки для
будівництва кварталу жилої забудови з рекреаційною функцією на 11 га за адресою:
АДРЕСА_1 Добровільно виконуючи Постанову Господарського суду АР Крим від 10
жовтня 2006 року, Лівадійська селищна рада Рішенням № 8 від 13 грудня 2006 року
передала у власність та оренду ЖКІЗ «Ісари» земельну ділянку розміром 11,1564
га для будівництва кварталу жилої забудови з рекреаційною функцією за адресою:
АДРЕСА_1

10 січня 2007 року позивач отримав Державний акт серія ЯГ № 094859 на право
власності на вказану земельну ділянку.

Позивач вказує, що з моменту набуття права власності на об'єкт незавершеного
будівництва за договором № 1595 від 08 липня 2004 року жодна особа не заявляла
позивачеві претензій щодо цього об'єкту.

Згідно до висновку Ялтинської філії КримНДІпроект № 963 від 18 грудня 2006
року „Про технічний стан конструкцій недобудованого об'єкту на предмет його
подальшої добудови, розташованого на території ЖКІЗ „Ісари” за адресою:
АДРЕСА_1 рекомендовано демонтувати досліджуваний об'єкт, зокрема, у зв'язку із незадовільним його станом (аварійністю окремих конструктивних
елементів). Позивач провів демонтаж спірного об'єкту, про що був складений Акт
демонтажу аварійного об'єкту незавершеного будівництва від 22 грудня 2006 року.

Згідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до
завершення будівництва (створення майна) особа вважається
власником  матеріалів, обладнання  тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону. Визначення фактичної і юридичної долі
речі, в т.ч. вирішення питання щодо припинення права власності внаслідок
добровільного знищення майна (п. 4 ч. 1 ст. 346, ст. 349 ЦК України) - знесення
зазначеного об'єкту - належить власникові майна.

Судом встановлено, що 12 липня 2004 року рішенням Господарського суду АР
Крим       №2-5/8857-2004 за позовом
виконкому Лівадійської селищної ради до ЗДОТ «Ісари», треті особи - Інспекція
ДАБК м. Ялта, КП БТІ м. Ялта, визнано безхазяйним незавершену будівлю,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 літера „А”, а також визнано право власності
неї за Лівадійською селищною радою. Як вбачається з даного
рішення, ні попередній власник об'єкта, розташованого за адресою АДРЕСА_1- КРО
профспілки працівників охорони здоров'я України, ні позивач - право власності
до якого на вказане майно перейшло за договором № 1595 від 08 липня 2004 року,
до участі у справі не залучалися.

Згідно до Біржового контракту № 001/073 купівлі-продажу майна від 24 березня 2005 року Лівадійська селищна рада продала, а ОСОБА_4 купив
незавершену будівлю за адресою: АДРЕСА_2 літера „А”. Контракт було зареєстровано
КП БТІ м. Ялта 31.03.05 р.

30.07.2005 г. ОСОБА_4 уклав із відповідачами: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
договір купівлі-продажу у простій письмовій формі без нотаріального
засвідчення. Згідно до умов цього договору відповідачі набули кожен по 1/3 права власності на незавершену будівлю за адресою: АДРЕСА_1 літера „А”. 09.08.2005 г.

Рішенням
третейского суду
№ 01-М-05 вказаний договір
було визнано дійсним. Права власності за відповідачами
були зареєстровані
КП Ялтинське
БТІ.

10 листопада 2005 року Лівадійська селищна рада прийняла Рішення №№ 238,
239, 240, якими дозволяє відповідачам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 здійснити
розробку проектів відводу земельних ділянок по 0,15 га у власність для
будівництва та обслуговування жилого дома, господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_2, літера „А”. П. 2.3 вказаних
Рішень відповідачі зобов'язуються прийняти
дольову участь у розвитку інфраструктури селища.

Вказані рішення Лівадійської селищної ради були прийняті пізніше, ніж її
Рішення № 3 від 29 жовтня 2004 року, яким рада надала дозвіл позивачеві - ЖКІЗ
„Ісари” виконати проект землеустрою по відводу земельної ділянки для
будівництва кварталу жилої забудови на 11 га за тією ж адресою: АДРЕСА_1

Суду не було надано доказів щодо виконання Рішень №№ 238, 239, 240
Лівадійської селищної ради та отримання відповідачами земельних ділянок за
вказаною у рішеннях адресою у власність чи у користування.

На момент розгляду спраи встановлено, що право власності на земельну
ділянку площею 8,3513 га за адресою м. Ялта, АДРЕСА_1належить позивачеві на
підставі Державного акту на право власності серія ЯГ № 094859 від 10 січня 2007
р., що унеможливлює виконання та реалізацію відповідачами Рішень Лівадійської
селищної ради №№ 238, 239, 240 від 10.11.2005 р. в порядку і з метою,
визначеними вказаними рішеннями ради.

Сторонами та третьою особою не заперечується, що знесений позивачем власний
об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 і об'єкт
незавершеного будівництва, права власності на який зареєструвало КП Ялтинське
БТІ за відповідачами за адресою:АДРЕСА_1, є одним і тим самим об'єктом.

Суд також вважає підтвердженим факт аварійності вказаного об'єкту і
обґрунтованою рекомендацію Ялтинської філії КримНДІпроект, викладену у Висновку
№ 963 від 18 грудня 2006 року, демонтувати цей об'єкт у зв'язку із
незадовільним його станом (аварійністю конструктивних елементів), враховуючи
також, що його будівництво провадилося за даними Інспекції ДАБК без
затвердженої проектно-кошторисної документації та дозволу на будівництво.

Суд враховує й той факт, що відповідачами не надано доказів щодо фактичної
реалізації ними прав власника, вчинення щодо об'єкту незавершеного будівництва
будь-яких дій по володінню, користуванню та розпорядженню майном, в т.ч. не
надано доказів звернення відповідачів до позивача з приводу цього об'єкту до
його знищення.

Суд дійшов висновку, що оскільки права власності позивача як на об'єкт
незавершеного будівництва, так і на земельну ділянку, на якій знаходився
об'єкт, підтверджені належними доказами, здійснення позивачем діяльності на цій
земельній ділянці, в тому числі знищення вказаного власного майна позивачем, є
його правом, передбаченим ст. 349 ЦК України, отже, є правомірним. Таким чином,
позивач добровільно припинив своє право власності на майно через його знищення.

В той же час, зареєстровані права власності відповідачів на той самий об'єкт, але за іншою адресою, також підтверджені належними доказами. Згідно до
ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення майна несе його власник.
Випадковим знищенням майна визнається така його загибель, яка сталася не з вини
учасників цивільних правовідносин.

Оскільки вина позивача при знищенні об'єкту відсутня, таке знищення майна
для відповідачів є випадковим, ризик якого в даному випадку несуть самі
відповідачі. Згідно до ч. 4 ст. 346, ч. 2 ст. 349 ЦК України знищення майна є
підставою для припинення права власності і внесення відповідних змін до
державного реєстру.

Згідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці
порушення  не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Суд
дійшов висновку, що наявність зарєстрованих за відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 прав власності на неіснуючий в натурі об'єкт незавершеного будівництва,
формально розташований на земельній ділянці, що є власністю позивача, порушує
права позивача щодо безперешкодного освоювання ним власної земельної ділянки.

За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319,
323, п. 4 ч. 1 ст. 346, ст. 349 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Житлового кооперативу індивідуальних забудовників «Ісари» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 Комунального підприємства Бюро Технічної Інвентаризації про
припинення прав власності та скасування їх державної реєстрації - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1, який мешкає в Україні, АДРЕСА_3 на 1/3
частки об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: Україна, АР
Крим, м. Ялта,АДРЕСА_1, у зв'язку з знищенням цього об'єкту.

Припинити право власності ОСОБА_2, яка мешкає в Україні, АДРЕСА_4,  на 1/3 об'єкта незавершеного будівництва,
розташованого за адресою: Україна, АР Крим, м. Ялта,АДРЕСА_1, у зв'язку із знищенням цього об'єкту.

Припинити право власності ОСОБА_3, яка мешкає в Україні, АДРЕСА_5,  на 1/3 об'єкта незавершеного будівництва,
розташованого за адресою: Україна, АР Крим, м. Ялта,АДРЕСА_1, у зв'язку із знищенням цього об'єкту.

Зобов'язати Комунальне підприємство Ялтинське бюро технічної інвентаризації
скасувати державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
об'єкт незавершеного будівництва за адресою: Україна, АР Крим, м.
Ялта,АДРЕСА_1, у зв'язку із знищенням цього об'єкту.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду АР Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку,
передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя