Справа № 2-2533/8/2007 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року Голосіївський районний суд м.
Києва в складі

головуючого судді -   Шевченко Т.М.

при секретарі       Мирошниченко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Закритого акціонерного товариства „Науково-виробниче об*єднання
Україна" про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні
та розпорядженні, -

встановив:

у
березні 2007 року
позивач ОСОБА_1. звернулася у суд з позовом до відповідача ЗАТ «НВО Україна», в
якому просить визнати за нею право власності на нежиле приміщення загальною
площею 627,0 кв.м.,
що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 в м.
Києві, а також усунути позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні
вказаним приміщенням, посилаючись на те, що між ЗАТ «НВО Україна» та позивачкою
20.12.2003 р. укладено договір інвестування вказаного нежилого приміщення, за
умовами якого позивачка проінвестувала будівництво вказаного приміщення у сумі
87330,00 грн., а відповідач зобов*язувався передати спірне приміщення у
власність позивачки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, посилаючись на те, що
відповідач в порушення укладених між сторонами угод не передав спірне приміщення
позивачу, чим порушив його права, та надав заяву про уточнення позовних вимог,
в якій просив суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення
загальною площею 627,00 кв.м.
розташоване у будинку АДРЕСА_1 в м.
Києві та усунути перешкоди у користуванні
та розпорядженні ОСОБА_1 нежитловим приміщенням загальною площею 627,00 кв. м.,
розташованим у будинку АДРЕСА_1 в м.
Києві.

Представник відповідача - ЗАТ „НВО Україна" в судовому засіданні не визнала
позовні вимоги, посилаючись на те, що з моменту підписання договору цінова
ситуація на ринку нерухомості змінилася, а тому відповідач вимагає від позивача
перегляду вартості проінвестованого ним нежилого приміщення, з чим позивач не
погоджується.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ЗАТ «НВО Україна» на
момент укладення договору інвестування від 20.12.2003 року між ним та позивачем був власником спірного майна, а
отже мав право на залучення інвестицій в будівництво вказаного вище нежитлового
приміщення.

До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2002 року визнано
право колективної власності на майновий комплекс у складі: житлового будинку
загальною площею 2970 м. кВ.
та нежилих приміщень: вбудоване приміщення магазину «Кулінарія», загальною
площею - 125 кв. м.,
окремо розташована газова котельня з устаткуванням площею 105,4 кв. м., сарай
площею 7,7 м. кВ.,
згідно з договором міни майнового комплексу (матеріальних і нематеріальних
активів) від 29.12.1993 року, за
Українською Республіканською науково-виробничою фірмою «Медицина - Екологія»,
реєстраційний №152 - 317
Ф від 16.07.1993 року),
що знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_2. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня

2002
року встановлено, що після проголошення рішення від 24.10.2002 року
встановлено, що судом в резолютивній частині допущена описка, а саме: вказано
«Визнати право колективної власності на майновий комплекс у складі: житлового
будинку загальною площею 2970
м. кВ.», а потрібно було вказати «Визнати право колективної власності на
майновий комплекс у складі: житловий будинок загальною площею 3714,1 м. кВ.»

Вказане рішення
Голосіївського районного суду міста Києві від 24 жовтня 2002
року та Ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2002 року
зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого майна, згідно з реєстраційним
посвідченням, яким визначено, що майновий комплекс: житловий будинок загальною
площею 3714,1 кв.м.,
нежилі приміщення магазину «Кулінарія» загальною площею 125 кв.м., газова
котельня площею 105,4 кв.м.,
сарай площею 7,7 кв.м.
розташований за адресою м. Київ, АДРЕСА_2 зареєстрований за УкрРНФВ «Медицина - Екологія» на
підставі Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24.10.2002 року та Ухвали
Голосіївського районного суду міста Києва від 28.10.2002 року на праві колективної власності, про що зроблено
запис в реєстрову книгу №
9-18 за реєстровим № 9152
від 19 грудня 2002.

Рішенням
Голосіївського районного суду міста Києва від 24.03.2005 року визначено право власності на приміщення по АДРЕСА_2 за Закритим
акціонерним товариством „Науково-виробниче об'єднання Україна" та
зареєструвати в Бюро Технічної Інвентаризації м. Києва право власності
Закритого акціонерного товариства „Науково-виробниче об'єднання Україна"
на приміщення по АДРЕСА_2
у складі 5-ти поверхового житлового будинку (літер А) загальною площею 3714,1 кв.м. (в т.ч. нежилі приміщення магазину" Кулінарія"),
газової котельні (літер Б) загальною площею -101,40 кв.м., сараю (літер В) загальною площею 7.9. кв.м.), які
належать йому на праві власності згідно договору міни №1.від 17 березня 2003 року.

Судом достовірно
встановлено, що ЗАТ «НВО Україна» володіє, користується та розпоряджається
нерухомістю (майном) за адресою: м. Київ, вул.. Червонопрапорна, 42, у складі 5-ти
поверхового житлового будинку(літер А) загальною площею 3714,1 кв.м. (в т.ч. нежилі приміщення магазину" Кулінарія"),
газової котельні (літер Б) загальною площею -101,40 кв.м., сараю (літер В) загальною площею 7.9. кв.м.), які
належать йому на праві власності згідно вказаних вище Рішень Голосіївського
районного суд міста Києві від 24.10.2002
року та 24.03.2005 року, та
договору міни №1 від 17 березня 2003 року.

За змістом ст. 6 Закону України
„Про інвестиційну діяльність" відносини, що виникають при здійсненні
інвестиційної діяльності на Україні регулюються цим Законом, ст. 9 вказаного Закону
передбачає, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між
суб'єктами інвестиційної діяльності є договір ( угода).

20.12.2003 р. між ЗАТ „НВО
Україна" та ОСОБА_1. був укладений договір інвестування, за умовами якого
позивачка зобов'язувалася перерахувати на рахунок ЗАТ „НВО Україна"
вартість нежилого приміщення загальною площею 627,00 кв.м., розташованого у будинку № 42, підвал, (літер
«А») по вул. Червонопрапорній в м. Києві в сумі 87330,00 грн. Відповідач зобов'язувався збудувати об'єкт
інвестування у встановлений термін та після введення будинку в експлуатацію
надати інвестору необхідні документи для оформлення свідоцтва на право
власності.

Внесення
позивачем повної вартості обумовленого договором жилого приміщення
підтверджується довідкою ЗАТ «НВО Україна» № 7 від 24.01.2007
р. про те, що інвестор ОСОБА_1. здійснила оплату за вищевказане нежитлове
приміщення повністю.

Відповідно до
ст.18 Закону
України „Про інвестиційну діяльність" умови договорів, укладених між
суб'єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії
цих договорів.

З огляду на
викладене суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 331 ЦК України
визнати за позивачем ОСОБА_1. право власності на нежитлове приміщення,
розташоване у будинку АДРЕСА_1 в м.
Києві, а також усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ним.

На підставі викладеного, ч. 4 ст. 331 ЦК України, ст.ст. 6,9,18 Закону України „Про

інвестиційну діяльність",
керуючись ст.ст. З, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення загальною площею
627,00 кв.м.,
розташоване у будинку АДРЕСА_1 в м.
Києві.

Усунути
перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 нежитловим приміщенням загальною площею 627,00 кв. м., розташованим у будинку АДРЕСА_1 в м. Києві.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.