Справа  №22ц-702/2007р.                                             Головуючий
1-ї інстанції: Андрощук
Категорія 5                                                    Суддя-доповідач
апеляційного суду: Лівінський
УХВАЛА

Іменем України

30 березня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого -
Паліюка В. П.,

суддів:                          Лівійського І. В., Шолох З. Л.,

при секретарі:
Негрун І. О.,

за участю:
ОСОБА_2, ОСОБА_1,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 січня
2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового будинку та
визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2004
р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового
будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позивачка
зазначала, що їй на праві власності належить 63/100 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 - 37/100 його частини.

Посилаючись на
те, що між нею та відповідачкою не досягнуто згоди з приводу користування жилим
будинком і земельною ділянкою, позивачка просила виділити їй у власність
частину будинку та в користування частину земельної ділянки відповідно її
частки в спільному майні.

В судовому
засіданні ОСОБА_2 уточнила свої вимоги та просила суд змінити ідеальні долі
співвласників, визнавши за нею право власності на 70/100 частини спірного
житлового будинку, а за ОСОБА_1 - його 30/100 частини. Також просила, з
урахуванням цих же часток, провести реальний розділ спірного житлового будинку
та визначити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом
висновку спеціаліста від 16 вересня 2004 року.

Рішенням
Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволений повністю. Змінено ідеальні долі співвласників житлового будинку
АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 70/100 частини спірного
житлового будинку, а за ОСОБА_1 - його 30/100 частини. Також постановлено
провести реальний поділ зазначеного будинку, відповідно до їх часток у спільній
власності.

Порядок
користування земельною ділянкою, на якій розташовано цей же житловий будинок,
визначено по 1-му варіанту висновку спеціаліста від 16 вересня 2004 року.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи та його висновки не відповідають обставинам справи, просила
рішення суду скасувати та постановити нове рішення.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши докази по справі, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

2

Задовольняючи
всі позовні вимоги, суд виходив з ідеальних часток кожної із сторін в праві
власності на цей будинок, що стосовно позивачки складає 70/100, а відповідачки
-30/100.

Однак з такими
висновками не можна погодитися, оскільки суд до них дійшов з порушенням вимог
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із
матеріалів справи, сторони є співвласниками спірного житлового будинку, 63/100
частки якого належить позивачці, а 37/100 - відповідачці.

Зміну цих часток
суд провів лише на підставі висновку спеціаліста від 16 вересня 2004 року.
Однак в ньому не наведено мотивів такої зміни та не зазначено доказів для
цього. Хоча це має суттєве значення для правильного вирішення позовних вимог.

До того ж,
відповідно ст. 357 ЦК України
співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної часткової власності. Стаття 367 цього ж кодексу
визначає можливість розділу майна, що є у спільній частковій власності, в
натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

В доповнення до
цих норм. Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право на приватної власності громадян на жилий
будинок» (з наступними змінами) зазначив, що при розгляді спорів між учасниками
спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток необхідно
враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної
власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і
підсобних його приміщень, окрім спорудження господарських будівель (сараїв,
гаражів тощо)) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу
виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Крім
того, у спорах про поділ будинку в натурі, Пленум вказав про можливість
виділення учасникам спільної часткової власності на будинок, відокремленої його
частини, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Вирішуючи
позовні вимоги, суд не звернув належної уваги на зазначені положення цивільного
права і в порушення ст. ст. 10, 11 ЦПК України поспішно дійшов висновку про
можливість зміни часток співвласників та реального поділу зазначеного будинку,
відповідно до цих змінених часток.

Також
неправильно визначено порядок користування земельною ділянкою, оскільки він є
похідним від невірно встановлених ідеальних часток в праві власності на спірний
будинок.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення.

Разом з тим,
вирішуючи спір, суд не притягнув до участі в справі в якості відповідачів
Миколаївське МБТІ, як уповноважений орган давати характеристику технічного
стану об'єктів нерухомого майна, їх належність, склад та оцінку, а також
відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, якому
належить право власності на спірну земельну ділянку.

В зв'язку з чим
справа підлягає поверненню на новий розгляд.

При новому
розгляді суду необхідно врахувати наведене, з'ясувати обставини справи щодо
часток сторін в праві власності на спірний житловий будинок, і в залежності від
встановленого, залучити до участі в справі компетентні органи та обговорити
питання щодо проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи та з
урахуванням всіх обставин, що мають значення для справи, ухвалити законне
рішення.

Керуючись
статтями 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 січня 2007 року скасувати, а

справу повернути
на новий розгляд до того ж суду, але іншому судді.

3

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.