інстанції   -Савченко Г.М. Доповідач - Коровін С.Г.
Справа № 22-ц-1550 2007 р. Категорія - про визнання
недійс­ною приватизації квартири та ви­знання недійсним свідоцтва
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляцій­ного суду Харківської області
в складі:

головуючого
судді:                             - Табачної Н.Г.

суддів:                                                 - Коровіна С.Г.,

- Зазулинської
Т.П.

при секретарі:                                     -
Коваленко Д.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного су­ду Харківської області від
30 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи КП
«Харківське районне БТІ» про ви­знання недійсною приватизації квартири та
визнання недійсним свідоцтва про право власнос­ті,-

ВСТАНОВИЛА:

10.02.2006 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання
частково недійсним свідоцтва про право власності на житло від 02.01.2003 р. яким право
влас­ності на АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_1 Вона також просила зобов'язати відділ
приватизації прийняти рішення про приватизацію вказаної квартири на ім'я
ОСОБА_3, та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири. Позивачка
посилалася на те, що в АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 Усі
мешканці квартири подали заяву про приватизацію квартири, але директор
Дочірнього підприємства ЖКГ ВАТ «Харківське спеціалізоване автопід-приємство 2002» не передав
належні документи в орган приватизації. Квартира була передана у власність
тільки ОСОБА_1 Позивачка вважала ці дії незаконними. ОСОБА_3 мав право на
приватизацію квартири, а вона як спадкоємець після його смер­ті має право на
1/2 частину квартири.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволені.

Суд визнав
недійсним розпорядження відділу приватизації Харківського міжмі­ського бюро
технічної інвентаризації від 27.12.2002
р. № 12997 про
передачу в приват­ну власність ОСОБА_1 АДРЕСА_1. Суд визнав недійсним свідоцтво
про право власності на житло від 02.01.2003
р. на ім'я ОСОБА_1 Суд зобов'язав відділ приватизації КП Харківське районне
БТІ розгля­нути заяву ОСОБА_3 про оформлення передачі у приватну власність
АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі, ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, а справу передати на новий
розгляд. Відповідачка вважає, що позивачка не надала суду належ­них доказів на
підтвердження позовних вимог, не надано документів, що вона є сест­рою ОСОБА_3,
не надано доказів що ОСОБА_3 за життя звертався з заявою про приватизацію
квартири.

Заслухавши
доповідача, перевіривши обставини справи, колегія вважає, що апеля­ційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи суд задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачка
є сестрою померлого ОСОБА_3 і на підставі ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем на відповідну частину його
майна.

В справі
відсутні докази що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є братом і сестрою. Правовідносини, на які
посилалася позивачка виникли до набрання чинності діючого ЦК України і суд не
повинен був керуватися ст. 1262
ЦК України. Позивачка не надала

доказів на підтвердження того, що
вона вчинила певні дії щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Крім того,
посилання суду на те, що ОСОБА_3 вчинив необхідні дії щодо при­ватизації житла
ґрунтуються тільки на поясненнях позивачки, належних доказів про це у справі
немає. ОСОБА_3 помер 2 грудня 2002 року, а квартира
приватизована на пі­дставі заяви ОСОБА_1, яка залишилася єдиним мешканцем
спірної* квартири. 02.01.2003
р. на час смерті ОСОБА_3 він власником спірної квартири не був, у при­ватизації
участі не приймав.

Після смерті
ОСОБА_3 спірна квартира не була спадковим майном і позивач­ка не мала
можливості бути спадкоємцем на це майно.

Відповідно до
Закону України „Про приватизацію державного пенсійного фон­ду" та
„Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян"
пе­редача квартир у спільну власність здійснюється за письмовою згодою усіх
повноліт­ніх членів сім'ї. До членів сім'ї відносяться особи, які проживають
разом з наймачем, чи за ними зберігається право на житло.

Судом встановлено,
що на час приватизації і спірної квартири єдиним мешкан­цем квартири була
тільки ОСОБА_1 До смерті ОСОБА_3 з належною заявою про передачу у власність
спірної квартири нікуди не звертався. Посилання на заяву (а.с. 5), яка підписана
нібито ОСОБА_3 не свідчить про те, що він звертався до нале­жного органу з
належною заявою.

Суд першої
інстанції на ці обставини уваги не звернув і ухвалив рішення, яке не відповідає
наданим доказам та вимогам матеріального права.

ОСОБА_1 як
єдиний мешканець цієї квартири мала право одноособово приймати участь у
приватизації квартири. ОСОБА_2 в спірній квартирі не прожи­вала і не була
зареєстрована. Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 (а.с. 8), вона з 8 квітня 1980 р. була
зареєстрована (прописана) за адресою АДРЕСА_2.

Підстав задовольняти
позов ОСОБА_2 у суду першої інстанції не було. Ко­легія скасовує рішення суду і
відмовляє у задоволенні позову, оскільки порушень при передачі у приватну
власність ОСОБА_1 АДРЕСА_1 не встановлено.

Оскільки у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 колегія відмовляє, то не­обхідно скасувати
засоби щодо забезпечення позову.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309,
313, 314, 316, 317, 319, ЦПК України, коле­гія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Харківсь­кого районного суду Харківської
області від ЗО січня 2007
року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2.

Скасувати
засоби, щодо забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 на­кладеного
ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від ЗО вере­сня 2005 року.

Ухвала набирає
законної сили негайно але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.