Справа  № 22ц-1174/2007                           Головуючий   у
1   інс.    -  Цибенко   І.В.
Доповідач - Шевченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року апеляційний суд Чернігівської області у складі."

головуючого -
судді Бойко О.В.,

суддів -
Шевченка В.М. ,  Горобець Т.В.,

при секретарі -
Пильгуй Н.В.,

з участю  представниківОСОБА_1, - ОСОБА_2.,  та адвоката ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 травня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання та
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним
рішенням Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_5задоволені з
розірванням договору довічного утримання,
укладеного 14.06.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4,  та поверненням ОСОБА_1. відчужуваного майна
за вказаним договором - 7/18 частин квартири АДРЕСА_1 і визнанням права власності
за нею на вказане майно.

Цим же
рішенням стягнуто з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1. судові витрати в сумі 120 грн.
05 коп. та витрати на судову допомогу в розмірі 1300 грн.

В
апеляційній скарзі ТОВ ОСОБА_4. просить рішення суду першої інстанції як незаконне
та таке,  що постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального права,
скасувати,  ухваливши нове рішення
по справі.

На думку
апелянта судом не в повному обсязі було з'ясовано обставини,  які мають значення для правильного вирішення
справи,  також судом не надано належної
оцінки відповідним доказам,  і останні
взагалі не знайшли свого відображення
в    судовому    рішенні,
висновки    суду    не
відповідають

дійсності.
Крім того суд не звернув уваги на показання свідків ОСОБА_6., та ОСОБА_7., які
підтвердили що вона-відповідачка здійснювала догляд за ОСОБА_1,  і хвороба останньої зумовлена її віком,  а не умовами догляду і уникнути пролежнів при
її захворюванні практично неможливо. Суд також незрозуміло вирішив питання
відносно розміру судових витрат. Взагалі факт невиконання нею умов договору
довічного утримання недоведений.

Заслухавши
доповідача,  учасників судового
процесу,  перевіривши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  суд приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  відповідно до вимог  ст.
744 ЦК України,  14 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
укладено договір довічного утримання,
посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу
Пантелієнко О.С. ,  відповідно до умов
якого ОСОБА_4. набула права власності на 7/18 частин квартири АДРЕСА_1,  взамін чого остання зобов'язувалась
забезпечити ОСОБА_1. житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого
проживання в зазначеній квартирі,
забезпечувати щоденним триразовим калорійним харчуванням,  забезпечувати придатним для носіння одягом та
взуттям,  здійснювати догляд та надавати
необхідну допомогу,  надавати побутові
послуги,  забезпечувати телевізійним
зв'язком. (ас. 6).

Відповідно
до вимог  ст.  755 ЦК України договір довічного утримання
може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи,  на користь якої він був укладений,  у разі невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків незалежно від його вини.

Судом
установлено,  що після 24.11.2006р.,  коли ОСОБА_1.,  внаслідок обширного інсульту стала потребувати стороннього догляду,  відповідачка не належним чином виконувала
свої обов'язки узв"язку з чим на проханняОСОБА_1,  її забрала 18.01.2007р.,  до себе дочка -ОСОБА_8

Хоча в
самому договорі довічного утримання і не зазначено який догляд повинна
здійснювати відповідачка,  однак колегія
суддів вважає що виходячи з конкретних обставин справи,  погіршення стану здоров"я позивачки та
засад справедливості остання як набувач квартири повинна була
надатиОСОБА_1,  таку допомогу щоб
забезпечити їй необхідні належні умови для проживання .

За таких
обставин оцінивши в сукупності достатні по справі докази,  зокрема,
показання свідків та інші,
з"ясувавши усі обставини,
які мають істотне значення для правильного вирішення справи суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність розірвання договору
довічного утримання між зазначеними сторонами ,
і застосувавши правові наслідки передбачені  ст. .756 ЦК внаслідок припинення договору повернув частину квартири
позивачці.

Висновок
суду про те,  що вимогиОСОБА_1,  підлягають задоволенню підтверджені наявними
в матеріалах справи доказами і обгрунтовані згідно зі  СТ. .213ЦПК.

Відповідає
вимогам закону і рішення суду в частині розподілу судових витрат за яким суд
присудив із відповідачки на користь позивачки понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. При цьому витрати на правову допомогу які понесені
на оплату праці адвоката що брав участь у справі і яким реально надавалась
допомога у справі відповідають обсягу і характеру наданої адвокатом допомоги.
Тому суд першої інстанції не порушивши вимог ч.2  ст. 84 ЦПК обгрунтовано стягнув із
відповідачки на користь позивачки 1300 грн. витрат на правову допомогу.

Доводи
апеляційної скарги що судом було порушено право відповідачки на правову
допомогу є безпідставними.Тому що як вбачається з матеріалів справи
представництво її інтересів в суді здійснював Ткаченко С. І., за заявою якого
відкладено слуханням справу із 18 травня на 25 травня 2007р. При цьому як сама
ОСОБА_4.,  так і її представник були у
встановленому порядку оповіщені про час і місце судового розгляду. Про причини
своєї неявки у судове засідання 25 травня ц.р.,
представник відповідачки суд не повідомив. Виходячи з наведеного,  засад диспозитивності цивільного процесу
колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції
з урахуванням обставин справи обґрунтовано продовжив розгляд справи не
відкладаючи її не порушуючи при цьому ч.2
ст. 169 ЦПК. В даному випадку право відповідачки на правову допомогу
судом першої інстанції не порушено,
оскільки повторна неявка представника в судове засідання не є перешкодою
для розгляду справи судом,  а для
забезпечення свого права на надання правової допомоги остання могла звернутися
до інших осіб що надають правову допомогу.

Згідно з
викладеним доводи апеляційної допомоги скарги не спростовують правильності
висновків суду,  а оскаржуване судове
рішення відповідає матеріальному та процесуальному праву,  а тому підстави для його скасування є
відсутніми.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315,  317,
319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.