Справа №2-2722/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
квітня 2007
року                      Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді -
Крамаренко А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І. за
участю:    прокурора   -    Ємельяненко    С.А.,    представника
Бердянської міської ради -
Сарабєєвої Н.А., відповідача -
ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду цивільну справу за позовом
Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах Бердянської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 року Бердянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом і інтересах Бердянської міської
ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В
обгрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1
використовує без правовстановлюючих документів земельну ділянку житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,0058
га біля домоволодіння АДРЕСА_1, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

В судовому засіданні представники Бердянської міжрайонної
прокуратури та Бердянської міської
ради підтримали та уточнили позовні вимоги,
просять зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,0018
га біля домоволодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов визнав.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов таким ,
що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння , користування і розпорядження земельними ділянками ,
що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає
після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності

або право
користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору
оренди,
та його державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 125 ЗК України заборонено приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державний контроль за
використанням і охороною земель" визначає "самовільний захват земельної ділянки" як будь-які дії особи, які
свідчать про фактичне використання
не наданої їй земельної ділянки, чи намір використовувати земельну ділянку до визначення її меж на місцевості.

Згідно з актом дотримання вимог земельного законодавства
від 23 квітня
2007 року,
складеного державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель
, ОСОБА_1 самовільно
зайняв будівельними матеріалами земельну
ділянку орієнтовною площею 0,0018 га біля домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування.

Відповідачем не документів, що підтверджують право
власності або користування і позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212
- 215 ЦПК України, ст. ст. 125, 126, 158, 212 ЗК України, Законом України "Про державний контроль за використанням і
охороною земель", суд

ВИРІШИВ:

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,0018 га
біля будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави держмито в сумі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.