Справа № 22-ц-975- ф/2007
першій інстанції суддя Теренть'єв А. М.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного  суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії
у складі:

головуючого -
судді                  Притуленко О.В.,

суддів:                                         Полянської
В.О., Соболюка М.М.,                                                      ;

при секретарі                             Петриченко О.В.,

за участю: '
представників акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку
ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Феодосії цивільну справу за позовом акціонерного
комерційного промислово - інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство)
до ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно за договором іпотеки, зустрічним
позовом ОСОБА_3 до акціонерного комерційного . промислово - інвестиційного
банку(закрите акціонерне товариство), (треті особи: закрите акціонерне
товариство „ Південний берег", товариство з обмеженою відповідальністю
„Атан-Крим", приватний нотаріус Феодосійського міського нотаріального
округу ОСОБА_5) про визнання недійсними договору іпотеки, кредитного договору,
договору застави, договору відповідального зберігання, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від
06 квітня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року ЗАТ „АК Промінвестбанк"' звернулось в суд із позовом до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на майно за договором іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим,
що на забезпечення виконання зобов'язань - повернення кредиту у сумі 1500000
грн., за кредитним * договором № 42/03 від 25.06.2005 року, укладеним між
банком та ЗАТ „Південний берег" на строк до 22.06.2007 року, між позивачем
та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 92/03 від 22.06.2005 року, згідно
якому банку в іпотеку передано належне ОСОБА_3 домоволодіння розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0244 га. Посилаючись на те, що з
01.06.2006 року позичальник (ЗАТ „Південний берег") не виконує умов
кредитного договору, позивач просив задовольнити його ; вимоги.

Ухвалою суду від
23.10.2006 року ЗАТ „Південний берег" залучено до участи у справі за цим
позовом в якості третьої особи.

13.10.2006 року
ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до банку про визнання договору
іпотеки недійсним, посилаючись на те, що сторони за кредитним договором
навмисно ввели його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме
те, що кредитній договір поряд з вказаним об'єктом нерухомості забезпечується
пальним, вартість якого привішує суму кредиту, тобто ризик майнового поручителя
щодо обов'язку відповідати за неповернення кредиту є мінімальним. Фактично
пального не існувало.

У лютому 2007
року ОСОБА_3 доповнив зустрічний позов, просив також визнати     ' недійсним   кредитний
договір   №42/03   від
25.06.2005   року,   укладений
між   ЗАТ   „АК Промінвестбанк" та ЗАТ „Південний
берег", договір застави №100/03 від 25,06.2005 року, укладений між цими ж
сторонами та договір відповідального зберігання №22/10 від 25.06.2005 року,
укладений між вказаним банком, ЗАТ „Південний берег", та ТОВ
„АТАН-КРИМ". Вимоги мотивував тим, що зазначені договори від імені ЗАТ
„Південний берег" на підставі підроблених документів були засвідчені
підписом особи, яка фактично не обиралася на посаду директора товариства; на
договорі зберігання пального, яким забезпечувався кредитний договір, підпис
представника ТОВ „АТАН-КРИМ" та відбиток печатки також підроблені. Крім
того, позивач вказує на те, що договори застави товарів в обороті (бензину марки
А-92 та А-95 вартістю 1650400 грн. без ПДВ) та зберігання паливно-мастильних
матеріалів є фіктивними, вчиненими без наміру створення правових наслідків. Про
відсутність документів щодо правомірного набуття товариством ЗАТ „Південний
берег" права власності на паливо-мастильні матеріали під час укладення
договору іпотеки банку було відомо.

Рішенням
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 квітня 2007 року
позов АК „Промінвестбанк" (ЗАТ) задоволений. Суд звернув стягнення на
належне ОСОБА_3 домоволодіння та земельну ділянку, задовольнив за рахунок
реалізації вказаних об'єктів нерухомості заборгованість за кредитним договором
в сумі 1580448 грн., а також стягнув з ОСОБА_3 на користь АК
„Промінвестбанк" (ЗАТ) судові витрати. У задоволені зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення
-про відмову в задоволенні позовних вимог банку та задоволення його позову.

Апелянт
зазначив,  що рішення підлягає
скасуванню  з  підстав
неповного  з'ясування обставин, що
мають суттєве значення для справи.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, 25.06.2005 року між АК „Промінвестбанк" (ЗАТ) та* ЗАТ
„Південний берег" був укладений кредитний договір №42/03 за умовами якого
останній отримав у банку кредит в сумі 1500000 строком до 21.06.2007 року.
Відповідно до пунктів 3.9, 3.8 зазначеного договору кредит, наданий банком,
забезпечується усім належним позичальнику майном, зокрема заставою товарів в
обороті - паливно-мастильних матеріалів), а також іпотекою домоволодіння та
земельної частки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, належних ОСОБА_3

Також 25.06.2005
року між АК „Промінвестбанк" (ЗАТ) та представником ОСОБА_3 - ОСОБА_6  був укладений договір іпотеки зазначеного
домоволодіння та земельної ділянки № 92/03; між АК „Промінвестбанк" (ЗАТ)
та ЗАТ „Південний берег" - договір застави № 93/03 належних позичальнику
товарів в обороті - паливно-мастильних матеріалів (414462 л бензину А-92 та
277966 л бензину А-95), що зберігаються у ємкостях, належних ТОВ
„АТАН-КРИМ" в АДРЕСА_2.1 на підставі договору відповідального зберігання №
22/10 від 25.06.2005 року.

Задовольняючи
позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив із того, що ЗАТ „Південний
берег" за кредитним договором фактично отримав в АК „Промінвестбанк"
кредит у сумі 1500000 грн., але починаючи з 01 березня 2006 року порушив умови
кредитного договору - не сплачував проценти за користування кредитом, у зв'язку
з чим вимоги банку на звернення стягнення на майно, переданого в іпотеку, є обґрунтованими.

При вирішенні
спору поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ЦК України
встановлює рівний обсяг відповідальності поручителя та боржника перед
кредитором.

Відповідно до
ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні
боржники.

У разі одержання
вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а у разі
пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до
участі у справі (ч. 1 ст.555 ЦК
України).

Як вбачається з
матеріалів справи, умовами кредитного договору № №42/03 від 25.06.2005 року
передбачена відповідальність боржника (ЗАТ „Південний берег").
Відповідальність іншої особи - ОСОБА_3 випливає з договору іпотеки. У судовому
засіданні представник ОСОБА_3 подав суду клопотання про залучення до участі у
справі в якості співвідповідача ЗАТ „Південний берег" (ар.спр. 44), але
суд залучив останнього до участі у справі лише в якості третьої особи, при цьому
не звернув уваги на те, що позичальник має право висунути заперечення, які він
мав проти кредитора, а процесуальні права третьої особи, передбачені законом,
відрізняються від права сторони у справі.

Вирішуючи спір
за зустрічним позовом ОСОБА_3, суд увійшов в обговорення питання щодо визнання
недійсними кредитного договору, договору застави та договору відповідального
зберігання майна, проте при цьому не звернув уваги на те що ці вимоги
безпосередньо стосуються прав та обов'язків ЗАТ „Південний берег",
пов'язаних з отриманням коштів за кредитним договором, передачею майна у
заставу та на зберігання, оскільки саме ця особа є стороною у вказаних
договорах і саме її стосуються правові наслідки
недійсності правочину. Але ЗАТ „Південний берег", як сторона даного
правочину, не був притягнутий до участі у справі як відповідач.

Залучення
вказаного товариства до участі у справі у якості 3 особи за позовом про
визнання договорів недійсними, а також за позовом банку про звернення стягнення
на майно у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору є
порушенням норм процесуального закону, оскільки процесуальні права третьої
особи значно вужчі чим права відповідача.

Відповідно до
вимог п.4 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права і
обов'язки сторін, які не були притягнуті до участі у справі.

За таких
обставин, коли рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права
воно підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції на підставі п.4 ст.311 ЦПК України.

Виходячи з
наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 квітня 2007 року
скасувати і направити справу на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення,

однак може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня
набрання    законної сили.