Справа №
22ц-936/07                    Суддя суду
1-ої інстанції Кішковська 3.А.
Категорія 41                                      Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

Іменем   України

18 квітня 2007
року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю., суддів Галущенка О.І., Колосовського С.Ю., при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В., за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області
від 23 лютого 2007 року, постановлене за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
"Снігурівський елеватор" про стягнення заробітної плати,

Встановила:

3 січня 2007
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ВАТ "Снігурівський
елеватор" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 5206
грн. 63 коп.

Позивачка
зазначала, що з 20 січня 1987 року працювала у відповідача бухгалтером. Наказом
від 29 липня 2005 року № 7 була звільнена з 12 серпня 2005 року на підставі п.
1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з ліквідацією підприємства. При звільненні з
нею не було проведено розрахунок і заборгованість по заробітній платі за період
з листопада 2004 року по день звільнення складає 5206 грн. 63 коп.

Посилаючись на
зазначені обставини, позивачка просила про задоволення позову.

Рішенням
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати
та задовольнити її позов в повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення позивачки, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом
встановлено, що позивачка працювала у відповідача головним бухгалтером і саме
вона займалась нарахуванням та виплатою заробітної плати, веденням
бухгалтерської документації, в тому числі і по заробітній платі.

Не зважаючи на
це, позивачкою не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про наявність
заборгованості відповідача перед нею по заробітній платі.

Більш того, із
пояснень свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що в 2006 році він вів
слідство по кримінальній справі, яку було порушено щодо ОСОБА_1 по ст. 366 ч. 1
КК України за внесення нею, як посадовою особою, завідомо неправдивих
відомостей в офіційні документи про розмір своєї заробітної плати в сторону її
збільшення. Під час слідства не було виявлено відомостей на заробітну плату за
період 2004 - 2006 роки. Проте ОСОБА_1 заявляла, що може надати копії цих
відомостей (а.с.83-84).

Акт від 29
листопада 2004 року перевірки правильності нарахування та сплати страхових
внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на

2

виробництві та
професійних захворювань України свідчить, що на час перевірки заборгованості по
несплаченій заробітній платі у відповідача не було (а.с. 58).

Таким чином,
надані суду докази свідчать про відсутність заборгованості відповідача перед
позивачкою по заробітній платі за спірний період.

Зважаючи на зазначене,
суд дійшов правильного висновку, що позивачкою не доведено факту порушення
відповідачем її трудових прав щодо оплати праці та наявності заборгованості
перед позивачкою по заробітній платі.

Доводи
апеляційної скарги не можуть бути прийнятими до уваги з наведених вище підстав.

Оскільки рішення
суду постановлено згідно з положеннями норм матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості висновків
суду, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
303,307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської
області від 23 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але з цього
часу протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.