справа
№ 2-1864/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року Автозаводський районний суд
М.Кременчука, Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Плахотника Г.М. при секретарі - Заніній О.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1до Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю
"НВ Побутсервіс" про визнання права власності на технічне підпілля та
його поділ,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом.

В своїй позовній заяві вказував, що згідно із
розпорядженням виконкому Кременчуцької міської ради № 196 від 17.09.1992 р.
мале колективне підприємство «НВ Побутсервіс» виступило забудовником (повністю
профінансувало) вбудовано-прибудованого приміщення магазину до житлового
будинку № 9 по проспекту Полтавському. Згідно рішення виконкому Автозаводської
районної ради № 1234 від 30.12.1992 р. це вбудовано-прибудоване приміщення було
передано на баланс малого колективного підприємства «НВ Побутсервіс». Житловий
будинок був переданий на баланс ЖЕД № 9, правонаступником якого є Комунальне
госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство «Автозаводське». Введеному
в експлуатацію об'єкту було надано адресний № 9 у кварталі 274. 14.11.1995 р.
КП "Кременчуцьке МБТІ" видало реєстраційне посвідчення про те, що
вищевказане вбудовано-прибудоване приміщення в цілому належить МКП «НВ
Побутсервіс». 02.10.2000 р. взамін вищевказаного реєстраційного посвідчення
рішенням виконкому Кременчуцької міської ради № 1704 від 15.09.2000 p. TOB «НВ
Побутсервіс» було видано свідоцтво про право власності № 88 від 02.10.2000 р. В
свідоцтві вказано, що ТОВ «НВ Побутсервіс» належить приміщення магазину в
цілому, яке складається з однієї будівлі. 14.09.2001 р. ТОВ «НВ Побутсервіс»
отримало державний акт на право постійного користування землею площею 0,0501
га, на якій знаходиться прибудована частина магазину. 14.11.2001 р. ТОВ «НВ
Побутсервіс» продало частину прибудованого приміщення магазину загальною площею
124,4 кв.м гр.ОСОБА_2, що підтверджується відповідним договором. Остання
23.04.2003 р. продала вищевказану частину прибудованого приміщення позивачу.
03.04.2006 р. позивач отримав державний акт на право власності на земельну
ділянку, на якій знаходиться вищевказана частина прибудованого приміщення.
Прибудована частина приміщення з моменту його будівництва мала відокремлене
технічне підпілля, в якому розміщувалося виключно технологічне обладнання
магазину та яким володіло і користувалося виключно ТОВ «НВ Побутсервіс», та,
після купівлі частини приміщення, - ОСОБА_2., а пізніше позивач. Ці факти
підтверджуються також інвентарною справою № 2390, виданій ТОВ «НВ Побутсервіс»,
та технічним паспортом будівлі, виданим позивачу. В 2006 році

2

позивач з метою
відокремлення своєї частини технічного підпілля (поділу) та його реконструкції
під складські приміщення звернувся за відповідними згодами і дозволами. ТОВ «НВ
Побутсервіс» таку згоду надав, оскільки відокремлення частини приміщень та
інженерного обладнання було передбачено ще договором купівлі-продажу від
14.11.2001 р. Таку згоду надало і КГЖЕП «Автозаводське», яке в листі №
01-06/575 від 06.04.06 р. визнало, що право власності на частину технічного
підпілля належить позивачу. Однак відповідач Виконавчий комітет Кременчуцької
міської ради не надав дозволу на реконструкцію (поділ) технічного підпілля з
причини невизнання права власності на це технічне підпілля за позивачем. В
листі підписаному начальником відділу планування та забудови міста управління містобудування
та архітектури міськвиконкому б/н від 21.04.06 р. вказано: «технічне підпілля,
яке Ви плануєте переобладнати під складські приміщення, відповідно договору
купівлі-продажу від 23.04.2003 р., не є Вашою приватною власністю». Посилаючись
на вищевикладене позивач просив суд: визнати, що технічне підпілля під
прибудованою частиною будівлі магазину в будинку № 9 в кварталі 274 в
М.Кременчуці належить на праві спільної сумісної власності йому та товариству з
обмеженою відповідальністю «НВ Побутсервіс», поділити в натурі вищевказане
технічне підпілля, виділивши йому у власність його частину, що знаходиться під
належною позивачу прибудованою частиною будівлі магазину в будинку № 9 в
кварталі 274 в М.Кременчуці, на належній йому на праві власності земельній
ділянці, а решту виділити у власність товариству з обмеженою відповідальністю
«НВ Побутсервіс». 19.04.2007 року позивач уточнив свої позовні вимоги з
врахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи, та остаточно
просив суд: визнати, що технічне підпілля (підвал) під прибудованою частиною
будівлі магазину в будинку № 9 в кварталі 274 в М.Кременчуці належить на праві
спільної сумісної власності йому та товариству з обмеженою відповідальністю «НВ
Побутсервіс», поділити в натурі вищевказане технічне підпілля (підвал), згідно
висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-158 від 30.03.2007 р. та
додатку № 1 до нього, виділити йому у власність 43/100 частин вищевказаного
технічного підпілля (підвалу), що в цілому складаються із приміщень площею 84,1
кв.м, 8,4 кв.м, 24 кв.м, які в додатку № 1 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № П-158 від 30.03.2007 р. виділені червоним
кольором, загальною площею 116,5 кв.м., загальною вартістю 52425 грн, виділити
у власність товариству з обмеженою відповідальністю «НВ Побутсервіс» 57/100
частин вищевказаного технічного підпілля (підвалу), що в цілому складаються із
приміщень площею 39,1 кв.м, 45,3 кв.м, 22,2 кв.м, 15,2 кв.м, 32 кв.м, та входу
в підвал із східцями, які в додатку № 1 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № П-158 від 30.03.2007 р. виділені зеленим
кольором, загальною площею 153,8 кв.м., загальною вартістю 69210 грн.

В судовому
засіданні позивач позов підтримував та просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача ТОВ «НВ
Побутсервіс» позовні вимоги визнав.

Представник
відповідача виконавчого комітету Автозаводської районної ради в судове
засідання повторно не прибув, про день, час та місце слухання справи
повідомлений був належним чином.

Представник
третьої особи - комунального підприємства „Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації" в судове засідання не прибув, про день, час і
місце розгляду справи повідомлений був належним чином, направив на адресу суду
листа з проханням слухати справу у відсутності їх представника, при вирішенні
питання поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши
пояснення позивача, представника відповідача, давши аналіз та оцінку наданим
доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із розпорядженням виконкому
Кременчуцької міської ради № 196 від 17.09.1992 р. мале колективне підприємство
«НВ Побутсервіс»

3

виступило
забудовником (повністю профінансувало) вбудовано-прибудованого приміщення
магазину до житлового будинку № 9 по проспекту Полтавському. Згідно рішення
виконкому Автозаводської районної ради № 1234 від 30.12.1992 р. це
вбудовано-прибудоване приміщення було передано на баланс малого колективного
підприємства «НВ Побутсервіс». 02.10.2000 р. взамін вищевказаного реєстраційного
посвідчення рішенням виконкому Кременчуцької міської ради № 1704 від 15.09.2000
р. ТОВ «НВ Побутсервіс» було видано свідоцтво про право власності № 88 від
02.10.2000 р. 14.09.2001 р. ТОВ «НВ Побутсервіс» отримало державний акт на
право постійного користування землею площею 0,0501 га, на якій знаходиться
прибудована частина магазину. 14.11.2001 р. ТОВ «НВ Побутсервіс» продало
частину прибудованого приміщення магазину загальною площею 124,4 кв.м
гр.ОСОБА_2, що підтверджується відповідним договором. Остання 23.04.2003 р.
продала вищевказану частину прибудованого приміщення ОСОБА_1.. 03.04.2006 р.
позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій
знаходиться вищевказана частина прибудованого приміщення. Ці факти
підтверджуються також інвентарною справою № 2390, виданій ТОВ «НВ Побутсервіс»,
та технічним паспортом будівлі, але Виконавчий комітет Кременчуцької міської
ради не надав дозволу на реконструкцію (поділ) технічного підпілля з причини
невизнання права власності на це технічне підпілля за ОСОБА_1., про що вказав в
листі підписаному начальником відділу планування та забудови міста управління
містобудування та архітектури міськвиконкому б/н від 21.04.06 р.

Згідно із ст.392
ЦК України власник
майна може пред'явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це
право не визнається іншою особою.

Згідно із ст.132
ЦК України (в
редакції 1963 p.,
що діяв на момент виникнення права власності у позивача та відповідача на
будівлю магазину), приналежністю є річ, призначена служити головній речі і
зв'язана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю
головної речі. В даному випадку річчю є будівля магазину, а технічне підпілля
(опорні конструкції магазину) є його приналежністю.

Згідно висновку
державного проектного інституту містобудування «Міськбудпроект» від 29.03.06 p., технічне
підпілля, яке знаходиться під прибудованою частиною магазину, до житлової
частини будинку не відноситься. Мережі житлового будинку по цьому технічному
підпіллю не проходять. А згідно із ст.382 ЦК України, спільною сумісною
власністю власників квартир багатоквартирного житлового будинку і власників
нежитлових приміщень є приміщення загального користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, яке призначене
для забезпечення потреб усіх власників квартир і власників нежитлових
приміщень, що розташовані у житловому будинку. Тобто право спільної сумісної
власності стосується тільки технічного підпілля, що розташовано під житловим
будинком, співвласниками якого є як власники квартир так і власники нежитлових
приміщень у цьому будинку, в даному випадку, вбудованої частини магазину. Що
стосується прибудованої будівлі, то власниками технічного підпілля є тільки
власники цієї будівлі. В даному випадку - ОСОБА_1. та ТОВ «НВ Побутсервіс»,
яким це технічне підпілля належить на праві спільної сумісної власності.

Крім того,
згідно ст.ст.375, 415 ЦК
України, презумується, що право власності на будівлі, споруди і інше
нерухоме майно належить власникам (користувачам) земельної ділянки, на якій
знаходиться це нерухоме майно. В даному випадку - ОСОБА_1. та ТОВ «НВ
Побутсервіс».

Згідно, із ст.372 ЦК
України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між
співвласниками. В даному випадку поділ технічного підпілля під прибудованою
частиною магазину можливий по лінії поділу нежитлових приміщень та
земельних  ділянок,   які
співпадають.   Відокремлення   належної
позивачу  частини

4

технічного підпілля можливе шляхом влаштування окремого входу
в торці прибудови та цегляних перестінків, що підтверджується вищевказаним
висновком державного проектного інституту містобудування «Міськбудпроект» від
29.03.06 р.

Таким
чином суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.132 ЦК
України (в редакції 1963 р.),
ст.ст.372,375,382,392,415 ЦК
України, ст.ст. 14,57-59,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати, що технічне підпілля (підвал) під прибудованою
частиною будівлі магазину в будинку № 9 в кварталі 274 в М.Кременчуці належить
на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1та товариству з обмеженою
відповідальністю «НВ Побутсервіс».

Поділити в натурі вищевказане технічне підпілля (підвал),
згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-158 від 30.03.2007
р. та додатку № 1 до нього.

Виділити ОСОБА_1у власність 43/100 частин вищевказаного
технічного підпілля (підвалу), що в цілому складаються із приміщень площею 84,1
кв.м, 8,4 кв.м, 24 кв.м, які в додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної
експертизи № П-158 від 30.03.2007 р. виділені червоним кольором, загальною
площею 116,5 кв.м., загальною вартістю 52425 грн.

Виділити у власність товариству з обмеженою
відповідальністю «НВ Побутсервіс» 57/100 частин вищевказаного технічного
підпілля (підвалу), що в цілому складаються із приміщень площею 39,1 кв.м, 45,3
кв.м, 22,2 кв.м, 15,2 кв.м, 32 кв.м, та входу в підвал із східцями, які в
додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-158 від
30.03.2007 р. виділені зеленим кольором, загальною площею 153,8 кв.м.,
загальною вартістю 69210 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти діб з дня
проголошення та апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти діб з дня
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх
спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо
рішення не скасовано