АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-к-1841/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2007 року                                                                                                     м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі суддів Антоненко Н.О., Панченка М. М.,
Дербенцевої Т.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2 на рішення Микитівського районного суду м Горлівки
Донецької області від 17 травня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 15 листопада 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
«Артемшахтобуд» Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
про стягнення заборгованості по регресу, компенсації втрати її частини, -

встановила:

У грудні
2000 року
ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що працював на шахті ШСУ 3 треста «Артемшахтобуд», 12.02.1983 року
отримав травму на виробництві, втратив працездатність на 100%, став інвалідом 1
групи, про що є висновок МСЕК від 10.01.1986 року, що пов»язано з травмою, яка
мала місце у 1983 році. Управління виплачувало йому регресивні суми не
повністю. На його думку шахта невірно нарахувала середній заробіток, та не
нарахувала йому усі коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів. Просить
стягнути на його користь несплачені суми 5373
грн. , про компенсувати суму
заборгованості у розмірі 2525
грн. , стягнути на його користь
моральну шкоду. Потім позивач вказану суму збільшив.

Рішенням
Микитівського районного суду м Горлівки Донецької області від 17 травня 2004
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 листопада 2004 року, позов
задоволено частково, на користь позивача стягнута компенсація несвоєчасно
сплачених сум по регрес ним виплатам у сумі 2554  грн. , у іншій
частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

просить рішення суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, та
направити

справу на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судами норм

матеріального та процесуального права.

2

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеним обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 відхилити, а рішення Микитівського
районного суду м Горлівки Донецької області від 17 травня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 15 листопада 2004 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.