Справа № 22-ц-1053/07р.                                  Головуючий
1 -ї інстанції - Єлізаров І.Є.
Категорія : відшкодування
шкоди.                                      Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року судова
колегія судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Харківської області в складі :

головуючого     -      Ситнік О.М.

суддів                               -
Івах А.П, Кружиліної О.А.

при
секретарі    -
Білицькій Ю.Є.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою Комунального виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства
№2 Московського
району м. Харкова на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до КВЖРЕП-2 Московського району м. Харкова про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

24.06.05р.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КВЖРЕП-2 Московського району м. Харкова
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог
пояснила, що 14 квітня 2005 року в результаті проведення ремонтних робіт
робітниками ЖЕД №114, що знаходиться в веденні КВЖРЕП-2 Московського району м
Харкова, сталося пошкодження стику лівної каналізації та відбулось залиття
квартири АДРЕСА_1, про що було складено відповідний акт працівниками ЖЕД №114. На її звернення до
відповідача про залиття квартири завдана шкода не виплачена, ремонт не
проведений, у зв'язку з чим вона звернулась до ПП «Укрбізнесконсалтинг» про
проведення експертизи відносно визначення суми матеріальної шкоди, спричиненої
залиттям квартири.

Також ОСОБА_1
вважає, що їй була завдана і моральна шкода, так як в квартирі виникла сирість
і вона понесла додаткові витрати на відновлення ремонту у орендованій квартирі,
що спричинило незручності та моральні переживания,
які вона оцінює в розмірі 15000
грн.

Представник
відповідача позов не визнав та пояснив, що в квартирі позивачки самовільно було
проведено перепланування, при якому доступ до стояку лівневої каналізації
закрито для обслуговування та ремонту. При надходженні заяви позивачки про
залиття квартири ЖЕД-114
своєчасно виповнив прочистку
стояку лівневої каналізації зі сторони даху, однак доступу в квартиру для
усунення течі та обстеження стиків стояку не було надано. Після демонтажу
перегородки та гіпсокартону було виявлено, що залиття квартири відбулось із-за
разгерметизації стику на стояку, що могло бути спричинено самовільним
переплануванням. Обстеження квартири відбувалось у відсутність представників
ЖЕД-114 та
КВЖРЕП-2 Московського району м. Харкова, заяв про виклик представника
відповідача для участі в обстеженні не надходило.

В частит моральної шкоди
представник відповідача теж позов не визнав, так як позивачем не доведено, що
вона понесла моральні страждання, які нанесені діями чи бездіяльністю
відповідача, а також вважає, що розмір суми витрат за надання юридичної
допомоги завищений.

Рішенням
Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2006
року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КВЖРЕП-2 Московського
району м. Харкова на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 7439 грн., втрати за
проведені експертизи в розмірі 800
грн. , витрати
на юридичну допомогу у розмірі 5000
грн. та в рахунок моральної шкоди 3000
грн.

В апеляційній
скарзі КВЖРЕП-2 Московського району м. Харкова просить рішення суду від 07.12.06р. скасувати,
як постановлене з порушення норм процесуального та матеріального права та
направити справу на новий розгляд.

Заслухавши суддю
доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова
колегія приходить до наступного.

Розглядаючи спір
суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно визнав юридичну природу спірних
правовідносин, що виникли між сторонами і закон, який їх регулює.

Задовольняючи
спір, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири відбулося з вини
відповідача, висновком будівельно-технічного дослідження №Нв4/32 ПП
«УкрБізнесКонсалтінг» від 21
квітня 2005 року
встановлена причина залиття та розмір матеріального збитку внаслідок залиття
квартири, який складає 7439
грн.

Висновок суду
щодо обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 є таким, що грунтується на
досліджених у судовому засіданні доказах та відповідає вимогам ст.ст.57, 59, 64 ЦПК України, ст.
1166 ЦК
України.

Вимогами ч.1 ст. 1166 ЦК України
передбачається, що завдана майну фізичної особи майнова шкода відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки будинок
№23-є по вулиці Блюхера
в місті Харкові знаходиться на балансі відповідача - КВЖРЕП-2
Московського району, як це вбачається із повідомлення Управління Комунального
Господарства за №3912 від 29 листопада 2005 року, то суд
обгрунтовано прийняв рішення про відшкодування шкоди з відповідача.

Разом з тим,
судова колегія з розміром суми, яка підлягає стягненню погодитися не може.

Так, на підставі
аналізу результатів обстеження та проведених розрахунків встановлено, що
матеріальний збиток внаслідок залиття приміщень АДРЕСА_1, що відбулося через
протікання зливової каналізації, складає 7439
грн. (а.с.8-15).

Локальним
кошторисом 2-1-1 на
загально-будівельні роботи, доданим до вказаного висновку передбачено, що
загальна вартість ламінату, який підлягав заміні, вказана 5718 грн. (а.с. 12).

Позивачкою
ОСОБА_1 суду надано товарний чек магазину «Євродім» від 14 травня 2005 року
(а.с.6) із якого вбачається, що ламінат у розмірі 54 кв.м. останньою придбано
за 5561 грн. 40 коп. (а.с.6).

У зв'язку з
викладеним, судова колегія вважає за необхідне розмір майнової шкоди, стягнутої
з відповідача, зменшити на 246
грн. 60 коп. (5718-5561,4), а рішення суду
першої інстанції - зміні з
цих підстав.

Крім того,
вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд в достатній мірі не
врахував конкретних обставин по справі, а лише формально послався на вимоги ст.
1167 ЦК
України.

Роз'ясненнями,
що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з
послідуючими змінами та доповненнями Постановами Пленумів Верховного Суду
України передбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди
суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних щодо яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат, їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має
виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Приймаючи до
уваги, що позивачем суду не надано доказів у підтвердження спричинення їй
моральної шкоди, яку вона оцінила у 15000
грн., судова колегія вважає, що розмір моральної шкоди, яку стягнуто на
підставі рішення суду, підлягає також зменшенню.

Виходячи із
засад розумності, виваженості та справедливості, а також приймаючи до уваги
конкретні обставини у справі, судова колегія вважає за необхідне зменшити
розмір моральної шкоди з 3000
грн. до 1000 грн.

В частині
задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь з відповідача 5000 грн. - витрати на
юридичну допомогу рішення підлягає скасуванню.

Так, позивачкою
суду надано ксерокопію квитанції до прибуткового касового ордеру ЮФ «ЗЄВС»
(а.с. 119), із якого
вбачається, що нею внесено фірмі 5000
грн. за юридичні послуги, за супроводження судової справи. Даних про те,
коли внесена вказана сума та за супроводження якої справи ксерокопія квитанції
не містить.

Матеріали справи
також не містять даних про те, що між ЮФ «ЗЄВС» та ОСОБА_1 була укладена угода
про надання останній юридичної допомоги, представник юридичної фірми «ЗЄВС» в
ході розгляду справи участі не приймав.

При таких
обставинах, судова колегія вважає, що в цій частині позову ОСОБА_1 в
задоволенні слід відмовити за недоведеністю.

Крім того, із
матеріалів справи вбачається, що при залитті квартири ламінат частково прийшов
в непридатний стан. Разом з тим, приймаючи рішення про стягнення з відповідача
вартість ламінату для його заміни по всій площі квартири, суд першої інстанції
не обговорив питання та не зобов'язав позивача повернути частково пошкоджений
ламінат.

Пунктом №9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 року №6 з подальшими
змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» передбачається, що постановляючи рішення про
стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може
використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно
повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду.

Так, із акту
обстеження санітарно-технічного стану квартири №69 будинку №23-є по вулиці Блюхера від 14
квітня 2005 року
(а.с. 17). вбачається,
що в результаті залиття квартири на момент її огляду виявлені незначні
відслоєння ламінату містами по стикам в коридорі та кімнатах - загальною площею
20 кв.м.

Судова колегія
вважає, що ОСОБА_1 повинна передати відповідачу ламінат ушкоджений в результаті
залиття квартири, а потім замінений на новий.

Виходячи з п.2 ч.1 ст.309 ЦПК
України підставою для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового
або зміни є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими.

При таких
обставинах, судова колегія апеляційну скаргу находить такою, що підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

Керуючись
ст.ст.ЗОЗ, 304, п.З ч.1 ст.307, п.2 ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія ,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу начальника КВЖРЕП-2 Московського району м. Харкова

задовольнити частково.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2006
року змінити в частині розміру стягнення матеріальних збитків та моральної
шкоди :

- стягнути з КВЖРЕП-2 Московського району м. Харкова на
користь ОСОБА_1 матеріальних -збитків -
7182 грн. 40 коп, 1000 грн. -моральної шкоди.

ОСОБА_1
зобов'язати передати КВРЖЕП-2 Московського району м Харкова 51,6 кв.м. ламінату,
який був пошкоджений в результаті залиття квартири.

В частині
стягнення коштів у розмірі 5000
грн. за надання юридичної допомоги рішення скасувати, в задоволенні позову
ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

Рішення в
частині стягнення 800 грн.
судових витрат з КВЖРЕП-2 Московського району м. Харкова на користь ОСОБА_1
залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, протягом двох місяців з дня набрання
законної сили воно може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі
скарги безпосередньо до Верховного Суду України.