Справа № 2089                                              Суддя
1-ї ін-ї Анісімова Н.Д.
Категорія - 21                                                Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області у складі

Головуючої -
Шабанової В.О.

Суддів -.,
Стратіло В.І., Папоян В.В.

Адвокатів Ясенко
О.І., Співак І.В.

При секретарі-
Кошмак Т.С.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

На
рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 17 листопада 2006р

За
позовом ОСОБА_1, яка діє за себе та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В СТАНОВИ В:

Рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 17 листопада 2006р
частково задоволений позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2,
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

З відповідача на користь позивачки стягнуто 73 грн.25
коп. на відшкодування матеріальної шкоди, у зв"язку з витратами,
понесеними на лікування та медичне обстеження дитини; 5000- на відшкодування моральної
шкоди; судові витрати.

На дане рішення відповідачем ОСОБА_4, подана апеляційна
скарга, в якій він ставить питання про скасування судового рішення в частині
відшкодування моральної шкоди, ухвалення нового рішення про відмову в
задоволені даних позовних вимог.

У скарзі апелянт посилається на те, що стягуючи вказану вище суму на
відшкодування моральної шкоди, суд не врахував його матеріальний стан. Зокрема
те, що він у 2006 році переніс складну операцію, тимчасово не працює, перебуває
на медичному обліку у зв'язку із захворюванням на гіпертонію.

Заслухавши доповідача, відповідача, позивачку, адвокатів, перевіривши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, рішення суду підлягає зміні в частині відшкодування
моральної шкоди, з наступних підстав.

З обставин, встановлених судом першої інстанції під час розгляду справи
вбачається, що 24 вересня 2005 року ОСОБА_1 разом з малолітнім сином- ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, приїхала в гості до своєї сестри ОСОБА_5, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Малолітній ОСОБА_1, разом з іншими дітьми грав у дворі будинку. Біля
під»їзду будинку стояв автомобіль УАЗ,
державний номер НОМЕР_1, який на праві власноті належить відповідачу. До
автомобілю підійшов незнайомий хлопчик. Побачивши це через вікно жінка
відповідача ОСОБА_3 стала кричати, щоб діти не торкались автомобілю. Незнайомий
хлопчик убіг, в той час, як з під»їзду вибіг відповідач ОСОБА_3

Побачивши малолітнього ОСОБА_2, який стояв неподалік від автомобілю, відповідач
вхопив його за шию і потяг в під»їзд будинку, а потім до ліфту. При цьому він
бранився на дитину. Жінка відповідача, побачивши ОСОБА_2, сказала чоловікові,
що біля автомобілю знаходився не цей, а інший хлопчик. Після чого відповідач
відпустив дитину.

При медичному огляді на шиї дитини справа встановлена припухлість та
крововиливи в області грудної клітини, шиї, правому плечі.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи дані тілесні ушкодження могли
утворитися у вказаний час ( тобто 24.09.2005 року), за зазначених вище обставин
і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін по справі, показаннями
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 висновком судово-медичної експертизи від
24.09.2005 року № 3915 ( а.с.55).

З листа головного лікаря Центрально-міської клінічної лікарні № 16 від
19.02. 2006 p.,
вбачається, що малолітній ОСОБА_2 звертався із скаргами на головний біль
після психотравми, перенесеної, зі слів матері, 24.09.2005 р.

ОСОБА_2 було
призначене лікування (а.с.17).

Згідно з чеками на л.д. 14-16 на лікування та обстеження дитини витрачено
73 грн.25 коп.

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_1, діюча за себе та в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 просила відшкодувати вказані вище понесені нею витрати.

Крім того, позивачка зазначала, що протиправними діями відповідача,
скоєними відносно її дитини, вона пережила страх за психічний та фізичний стан
свого сина. Психічні переживання виразились в порушенні сну. У зв»язку з
вимушеністю звернення в лікарню, лікуванням, а також у зв"язку із
зверненням в суд, був порушений нормальний образ її життя. Позивачка зазначала,
що вищевикладеним, їй заподіяна моральна шкода, яку вона просила відшкодувати
шляхом стягнення на її користь грошової суми в розмірі 30 000грн.

Розглядаючи спір по суті, суд обґрунтовано дійшов висновку, що діями
відповідача позивачці, діючій за себе та в інтересах малолітнього сина,
заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Дослідивши докази та обставини справи, обсяг, характер та наслідки
заподіяної шкоди, суд дійшов висновку про те, що матеріальна шкода підлягає
відшкодуванню в розмірі 73 грн. 25 коп., моральна шкода на користь позивачки
підлягає відшкодуванню в розмірі 5000 грн.

Рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди сторонами по справі
не оскаржене. У зв"язку з чим, відповідно до ст.303 ЦПК України воно
підлягає в цій частині залишенню без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відшкодування моральної шкоди,
відповідач посилався на те, що суд не врахував його майновий стан.

Перевіряючи рішення в межах доводів апеляційної скарги. Апеляційний суд
вважає, що дані доводи відповідача заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК
України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди ( в тому числі
моральної), завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища,
крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

З обставин справи вбачається, що відповідач не притягувався до кримінальної
відповідальності у зв»язку з діями, вчиненими відносно ОСОБА_2

Зазначене підтверджене листом Кіровського районного відділу Донецького
міську правління УМВС України в Донецькій області від 07.07.2006 р. ( а.с. 50)

Судові не надано інших документів, які б свідчили, що в діях відповідача
компетентними органами встановлений склад злочину і відносно нього вирішувалось
питання про притягнення до кримінальної відповідальності.

Перевіряючи матеріальне становище відповідача, апеляційний суд встановив,
що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження , проживає з дружиною 1955 року
народження; обидва є працездатними, проте тимчасово не працюють. ОСОБА_3
перебуває на обліку у ДШ Кіровського району, як приватний підприємець. Разом з
тим відповідно до довідки ДШ № 572 від 10.04.2007 року, згідно наданих
декларацій, доходів за 1У квартал 2006 року не мав. Строк надання декларації за
1-й квартал 2007 року не наступив. В той же час ОСОБА_3 має на праві власності
майно( автомобіль), яким, при настанні певних обставин, може забезпечуватись
виконання судового рішення. В червні 2006 року ОСОБА_3 переніс операцію з приводу
гострого апендициту.

Дані обставини підтверджуються копіями трудових книжок відповідача та його
дружини, довідками та листами ДШ Кіровського районного суду м. Донецька від
06.04.2007 року; від 10.04.2007 року, від 11.04.2007 року.

Виходячи з положень ст. 1193 ЦК
України та обставин справи, які характеризують майновий стан відповідача,
апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір моральної шкоди визначений
судом та стягнутий з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 до 4500 грн..

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 17 листопада 2006р в
частині визначеного судом розміру моральної шкоди змінити, зменшивши її
розгляд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди
4500( чотири тисячі п"ять сот)
гривнів.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Касаційного суду України безпосередньо,
протягом двох місяців з дня його проголошення.