№ 2-489/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
березня 2007 року
Ілічівський районний суд М.Маріуполя, під головуванням судді Ткаченко Т.Б., при
секретарі Волошиній Н.О. розглянув в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради

-
про визнання права власності на самовільно збудовану будівлю,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 р. ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Маріупольської міської Ради про визнання за ним
права власності на самовільно зведений гараж, розташований в М.Маріуполі по
вул.Волочаєвська 63 .

У судовому
засіданні позивач і його представник вимоги підтримали в повному в обсязі, в
обгрунтування позову пояснив, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 24.12.1999 р. між ТОВ
"Любаша" і ОСОБА_1, останній є власником магазину, розташованого по
вул..Волочаєвська,63 в м.Маріуполі, який розташований на земельній ділянці
площею 673 кв.м.
ПізнішеОСОБА_1 на підставі рішення Маріупольської міської ради був наданий
дозвіл про переобладнання магазину в жилий будинок , для чого
відводилася земельна ділянка площею 673
кв.м.. Однак ОСОБА_1 правовстановлюючий документ на право володіння
земельною ділянкою не отримав, магазин в жилій будинок не переобладнав, а
самовільно до магазину прибудував гараж, який відповідає будівельним нормам,
просили визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно зведений гараж.

Представник
відповідача позов не визнала, пояснив, що позивач не отримав у встановленому
законом порядку земельну ділянку, на якій самовільно збудував спірний гараж,
підстав передбачених законом для задоволення позову відсутні, просила в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухав
позивача і його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом
установлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1432, укладеного 24.12.1999 р. з ТОВ
"Любаша" є власником магазину, розташованого на земельній ділянці по
вул..Волочаєвська 63 в
М.Маріуполі , який
складається з основної будівлі літ. А, двох сараїв літ Е,Г, нежилою площею 105,3 кв.м.

Згідно
реєстраційного посвідчення від 27.12.1999
р. вищевказаний магазин зареєстрований в БТ1 М.Маріуполя під № 2 на підставі
договору купівлі-продажу №
1432 від 24.12.1999 р

Згідно довідки
БТ1 М.Маріуполя без № від 29.01.2007 р. на земельній
ділянки по вул..Волочаєвська 63
в М.Маріуполі мається самовільно збудований гараж, визначений на плані
земельної ділянки під літБ-1.

Згідно висновку
фахівця ТОВ Донбасспецьмонтаж" №
92 від 06.02.2007 р. самовільно
зведений позивачем гараж відповідає будівельним нормам і знаходиться в
задовільному технічному стані.

Згідно рішення
виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 210/14 від 21.06.2000
р.ОСОБА_1 було дозволено реконструкцію будівлі магазину у житловий будинок
на вул.. Волочаєвська бЗ в м.Маріуполі і вирішено надати земельну ділянку,
площею 673 кв.м, у
постійне користування для експлуатації і обслуговування житлового будинку і
господарських споруд по вищевказаному адресу.

2

Як вбачається з
п. 3.4 вищевказаного
рішенняОСОБА_1 запропоновано протягом двох місяців звернутися у Маріупольське
міське управляння земельних ресурсів для оформлення правовстановлюючих
документів на земельну ділянку .
При недотриманні встановленого терміну рішення виконкому міської ради
підлягає скасуванню.

В ході судового
розгляду встановлено, що позивач правовстановлюючий документ на земельну
ділянку не отримав , приміщення
магазину під жилий будинок не реконструював, про що він пояснив в судовому
засіданні.

Відповідно до ч.З
ст. 376 ГК
України, право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнано за особою, що здійснила самовільне будівництво на
земельній ділянці, за умови
надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже побудоване
нерухоме майно.

Згідно ст.. 120, 125 ЗК України,
право власності та право постійного користування на земельну виникає після
одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності
чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної
реєстрації, право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору
оренди і його державної реєстрації. При переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на
підставі цивільно - правових
угод, а право користування -
на підставі договору оренди.

В ході розгляду
справи позивач не надав суду відомості, і судом не встановлено, що йому була
надана земельна ділянка по вул. Волочаєвська 63 в м.Маріуполі у встановленому порядку, що є необхідною
умовою для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,
ніяких цивільно-правових угод, на підставі яких відповідно до ст.. 131 ЗК України до
нього перейшло   право власності на
земельну ділянку, позивач не укладав.

Рішення виконкому Маріупольської
міської ради № 210/14 від 21.06.2000 р. є лише
правовою підставою для укладання в подальшому договору оренди і набуття права
на оренду земельної ділянки, або для отримання земельної ділянки на праві у
власності.

Керуючись ст.ст.
10,11,60,209,212 - 215,
218 ЦПК України, ст..
376 ЦК України ,
ст..ст..120,125,126,131,132 ЗК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на
самовільно збудований гараж розташований на земельній ділянці по
вул.Волочаєвська 63 в
м.Маріуполі відмовити.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційній суд Донецької області через Іллічівський
районний суд М.Маріуполя.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження
у строк передбачений для подачі такої заяви.

Суддя