Справа №22ц-564/2007p.                                    Головуючий
у першій інстанції Гордійко Ю.Г.
Категорія - цивільна                                            Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2007 року                                                                                           м.
Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого:        Коренькової З.Д.,

судців:                 Заболотного В.М.,   Шарапової О.Л.

при
секретарі:       Куксі М.В.,

з участю:                    ОСОБА_1,

яка діє в
інтересах ОСОБА_2. та її

представника
ОСОБА_3,

відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

адвоката
ОСОБА_6.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду
М.Чернігова від 26 січня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Чернігівської
міської ради про усунення перешкод в користуванні водовідведенням, визнання
недійсними державних актів на право власності, відшкодування моральної шкоди, -

Встановив:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2. до ОСОБА_4, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що ОСОБА_2. належить на праві власності 3/8 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 в
м.Чернігові. З його дозволу цією частиною домоволодіння користуються його мати
- ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_7.. Відповідач ОСОБА_3. є співвласником цього
домоволодіння. Йому згідно договору купівлі - продажу від 29.10.2003 року
належить 5/8 частин зазначеного будинку. До укладення цього договору купівлі -
продажу між співвласниками ОСОБА_2. та ОСОБА_8. була згода за якою система
водовідведення побутових відходів і вигрібна яма знаходились у спільному
користуванні співвласників на протязі багатьох років.     19.09.2006
року

2

відповідач разом
зі своєю дружиною порушили порядок користування системою водовідведення
побутових стоків і вигрібною ямою, вони в односторонньому порядку перекрили
трубу водовідведення побутових стоків, належної ОСОБА_2. та унеможливили
користування водою, ванною, туалетом. В результаті цього відповідач перешкоджає
позивачу зробити окрему каналізацію з влаштуванням вигрібної ями на належній
йому частині земельній ділянки. Ця обставина підтверджується матеріалами справи
№ 2-1921/06, яка розглядалась Новозаводським райсудом М.Чернігова за позовом
ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В результаті
неправомірних дій ОСОБА_4 та його дружини, позивач та його мати не можуть
використовувати 3/8 частини
домоволодіння за цільовим призначенням. Діями відповідача заподіяна ОСОБА_2. і
моральна шкода, яку позивач оцінив в сумі 8000 грн.. Просила зобов'язати
відповідача усунути перешкоди в користуванні водовідведенням, стягнути моральну
шкоду в сумі 8000 грн..

В уточненій
позовній заяві від 30.10.2006
року ОСОБА_1 просила усунути перешкоди в користуванні позивачем
водовідведенням побутових стоків та вигрібною ямою, "шляхом підключення
водовідведення до єдиної системи в домоволодінні 45 по вул.Мурінсона в м.Чернігові.

В додатковій
позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що змушена була поставити свій підпис на всіх
документах з приводу розподілу земельної ділянки в зв'язку з обставинами, які
їй були створені відповідачами. Розподіл земельної ділянки, всі заміри
проводились без участі позивачів. Коли проект розподілу земельної ділянки був
готовий, та за яким підходу до будинку для позивачів не було, позивачу надали
його для підпису. Він його не підписав, а підписала ОСОБА_1, оскільки були
погрози з боку відповідачів. Також, вони чинили позивачам постійні перешкоди в
користуванні каналізацією. Частина земельної ділянки, яка була виділена
позивачам знаходиться за будинком, перехід до якої був відведений лише на 70 см, туалет
знаходиться на території відповідачів, вигрібна яма також. Вважає, що при
оформленні державних актів на право власності на земельні ділянки були грубо
порушені права позивачів, а тому просила додатково визнати недійсними державні
акти на право приватної власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_2. і на
ім'я ОСОБА_4.

Рішенням
Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 січня 2007
року в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2. відмовлено. Суд
прийшов до висновку про те, що не доведено допустимим доказом наявність системи
водовідведення побутових стоків з частини домоволодіння позивача та вигрібної
ями. Правових підстав для визнання недійсними державних актів суд не знайшов.
Також, позивачі не довели факту заподіяння їм моральної шкоди.

3

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2. просить скасувати рішення суду і
постановити нове про повне задоволення її вимог. Посилається на те, що судом
порушені ч.2 ст.57 ЦПК
України, а саме не розглянуто клопотання в уточнюючій позовній заяві, не були
викликані до суду свідки, які б могли підтвердити існування каналізаційної ями.
Суд не взяв до уваги доказів експерта, не дочекався матеріалів справи, по яких
були видані державні акти на право власності на земельні ділянки виконкомом
Чернігівської міської ради та не дочекався документів з відділу земельних
ресурсів. Досліджуючи матеріали справи, суд не зазначив, що відсутнє доручення
співвласника будинку ОСОБА_2. на його представника -ОСОБА_1 на
узгодження меж у середені земельної ділянки і кадастрового плану.
Необґрунтовано суд відмовив і в задоволенні вимоги про відшкодування моральної
шкоди. Сам факт зазіхання на частину власності ОСОБА_2. з порушенням норм
права, створення перешкод в користуванні, викликають моральні страждання у
позивача.

Вислухавши суддю
-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено,
що сторони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Чернігові. Позивачу належить 38 частин будинку та надвірних споруд на підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2005 р. (а.с.181,
182) та на 38 частин земельної ділянки за договором дарування, а відповідачам
належить 58 частин на підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки від 29.10. 2003 року
(а.с. 13, 14). Ні
позивач, ні відповідачі в належних їм частинах будинку не проживають. В частині
позивача проживає його мати, а в частині відповідачів проживали їх батьки.

Маючи намір
продати належну йому частину будинку ОСОБА_2. видав доручення від 11.08.2005 р. своїй матері
ОСОБА_1 на виконання всіх дій, пов'язаних з виконанням доручення щодо продажу
будинку. Так як земельна ділянка належала сторонам на праві власності, але
знаходилась у їх спільному користуванні сторони домовилися провести її розподіл
в натурі та встановити межі користування. Обмір земельної ділянки та
виготовлення технічної документації за усним проханням сторін проведені
спеціалістами ТОВ „Інгео" на підставі чого були видані державні акти на
право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2. та ОСОБА_4 Відповідно до
плану меж земельної ділянки позивач не має можливості проходу до своєї частини
будинку та земельної ділянки, а відповідачі не мають можливості проходу до
своєї частини земельної ділянки. Крім того туалет, який не належить
відповідачам, опинився на частині земельної ділянки, що їм виділена.
Представник позивача не заперечує,    що
підписала акт узгодження меж,

4

проте діяла під
тиском відповідачів, наданих їй графічних схем не розуміла та не мала від сина
повноважень на узгодження меж земельної ділянки. Відповідачі огородили свою
частину земельної ділянки та будинку металевою сіткою.

Такий розподіл
земельної ділянки не влаштовує також і відповідачку проте позовних вимог вона
не заявляла не згодна в даний час його змінювати.

Відповідно до
висновку спеціаліста №
С-1163 експертного будівельного дослідження щодо визначення
порядку землекористування від 09
грудня 2006 року
технічна документація зі складання державних актів на право власності на
земельну ділянку спеціалістами ТОВ „Інгео" виготовлена без дотримання
діючих будівельних норм і правил. Кадастровим планом земельної ділянки не
враховано: можливість обслуговування співвласниками своїх будівель і споруд;
можливість проходу співвласників до своїх земельних ділянок через відсутність
таких проходів; можливість користування одним із співвласників проїздом на
подвір'я домоволодіння через відсутність проїзду. При цьому не враховані вимоги
санітарних правил і правил протипожежної безпеки. До висновку спеціаліста
наданий план земельної ділянки з запропонованим ним варіантом
землекористування, проте це питання виходить за межі заявлених позовних вимог.

Опитаний в
судовому засіданні інженер ТОВ „Інго" ОСОБА_9. пояснив, що при
складанні кадастрового плану земельної ділянки можливо і були допущені деякі
порушення будівельних норм проте іншого варіанту без залишення частини
земельної ділянки у спільному користуванні співвласників немає.

Апеляційний суд
вважає, що в зв'язку з тим, що при складені кадастрового плану спірної
земельної ділянки ( що не
заперечують сторони та представник ТОВ „Інго") були порушені будівельні
норми, чим порушуються інтереси не тільки позивача але і відповідача, а тому
державні акти на право власності на земельні ділянки видані на ім'я сторін слід
визнати недійсними і
вони підлягають виключенню з книги записів реєстрації державних актів
Чернігівської міської ради.

Щодо вимог позивача
про зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні водовідведенням
побутових стоків та вигрібною ямою, шляхом підключення до єдиної системи в
домоволодінні АДРЕСА_1 в м.
Чернігові то в цій частині суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних
вимог.

Як вбачається з
матеріалів справи система водовідведення побутових стоків та вигрібна яма, що є
у дворі побудована самовільно і відсутні будь які документи, які б свідчили про
те, що ця система побудована

5

з дозволу
компетентних органів з погодженням з органами санепідслужби, як того вимагає
п.3.256 Державних будівельних норм 360-92
„Планування та забудова міських та сільських селищ". Крім того цими
нормами заборонено обладнання внутрибудинкової каналізації з відведенням
побутових стоків у вигріб. Відповідач надав суду документи, з яких вбачається,
що він звертався до ЖКГ Чернігівської міської ради на дозвіл виконання робіт по
улаштуванню каналізаційної мережі і 05.10.2004 року був виданий відповідний
ордер, проте ця робота була зупинена так як позивач та його представник проти
цього заперечували. За таких обставин у суда
немає підстав для задоволення в цій частині позовних вимог позивача.

Що стосується
позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь позивача 8000 грн. на відшкодування
моральної шкоди то відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року( з
наступними змінами та доповненнями) Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (
немайнової) шкоди у позовній заяві має бути зазначено, в чому полягає ця
шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з
яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується. Позивач не довів, що протиправними діями відповідачів така
шкода була заподіяна складанням та видачею державних актів про право власності
на земельну ділянку. Щодо перешкод у користуванні системою водовідведення
побутових стоків та вигрібною ямою то при наявності заборони на облаштування
такої системи суд не може зобов'язати відповідачів надати будь - кому можливість
користуватися цією системою, а тому відсутні підстави вважати, що позивачу була
заподіяна моральна шкода.

Відповідно до
правил ст..88 ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов
задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Враховуючи обсяг задоволених позовних вимог
відшкодуванню підлягає з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2. 430 грн. 50
коп. судових витрат, куди входить судовий сбір, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення та на оплату експертного
будівельно-технічного дослідження щодо визначення порядку землекористування, який
взятий судом за основу.

Виходячи з
викладеного та керуючись ст. ст. 303,
307, 308, 313, 314,316,317,319,325 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

6

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, яка діє за дорученням в інтересах ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 26
січня 2007 року в
частині відмови у позові щодо визнання недійсними Державних актів на право
власності на земельну ділянку, виданих 17
жовтня 2005 року на
ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2скасувати.

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Визнати
недійсними державні акти на право приватної власності на земельну ділянку
розташовану в м. Чернігові, АДРЕСА_1 від 17 жовтня 2005 року виданих на ім'я
ОСОБА_3 серії ЯА № 514943 на 0,0220 га. реєстраційний № 6186, серії ЯА № 514944
на 0,0224 га. реєстраційний № 6186 та на ім'я ОСОБА_2серії Я А № 514942 на
0,0267 га. реєстраційний №3085.

Зобов'язати
Чернігівську міську раду виключити державні акти з книги записів реєстрації
державних актів на право власності на землю.

Стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2на відшкодування судових витрат 430 грн. 50 коп.

В інший частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає
чинності негайно після його ухвалення і може бути оскаржено до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців після набрання законної
сили рішення апеляційного суду.