УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25   червня 2007 року                                                                                          м.  Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Новосядлої В.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Держави Україна в
особі Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України,
Київського міського управління юстиції ,
Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління
юстиції у м.  Києві,  третя особа ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,  за
касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3на рішення Печерського
районного суду м.  Києва від 18 жовтня
2004р. та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 24 грудня 2004р.,

встановила:

У лютому
2002р. ОСОБА_1.  звернувся до суду із
позовом до Держави Україна в особі Міністерства фінансів України,  Державного казначейства України,  Київського міського управління юстиції ,  Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління юстиції у м.
Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав,  що ухвалою Печерського
районного суду м.  Києва від 30 травня

2001р. на забезпечення його позову до ДП „Автосервіс" ЗАТ
„УкрПЕК" про

стягнення заробітної плати накладено арешт на майно відповідача,  а саме - на 2

автомобілі ВАЗ -2107,  залишковою
вартістю більше 23 000 грн. Рішенням

Печерського районного суду м.  Києва
віді 1 липня 2001р. на його користь з ДП

Справа №33-ц - 1089 кс/ 2007р.                                                       Категорія
ЦП 36

Головуючий у
першій інстанції Смик СІ. Доповідач Краснощокова Н.С.

„Автосервіс"
ЗАТ „УкрПЕК" стягнуто 15 242 грн. заробітної плати та 1362грн. 61 коп.
компенсації за затримку розрахунку. В подальшому стало відомо,  що постановою Відділу державної виконавчої
служби Печерського районного управління юстиції у м.  Києві арешт з автомобілів знято,  у зв'язку з чим рішення про стягнення на його
користь заробітної плати залишилось невиконаним.  Рішенням печерського районного суду м.  Києва від 11 січня 2002р. скарга
ОСОБА_1.  на неправомірні дії посадових
осіб Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління
юстиції у м.  Києві задоволена.
Посилаючись на зазначене,  позивач просив
стягнути з відповідачів матеріальну шкоду,
яка виражена у неотриманні стягнутої на його користь заробітної плати та
компенсації в сумі 16 604грн. 86 коп. та моральну шкоду в сумі 60 000 грн.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
18 жовтня 2004р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 24 грудня
2004р. відхилено апеляційну скаргу представника позивача,  рішення Печерського районного суду м.  Києва від 18 жовтня 2004р. залишено без
зміни.

У
касаційній скарзі представник позивача ОСОБА_1.
- ОСОБА_3. просить скасувати ухвалені у справі рішення ,  посилаючись на порушення судами вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну      скаргу                      представника  позивача
ОСОБА_1

Миколайовича -
ОСОБА_3  відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
18 жовтня 2004р.     та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 24 грудня
2004р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.