АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-1618/2007                              Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак A.M.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року                                                                     м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бондара В.О.

Суддів :                Бабак A.M.

Прокопенка О.Л.

При
секретарі:    Бабенко Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької
області від 22 лютого 2007 року

по справі за
позовом Бурчацького комунального підприємства виробничого управління
житлово-комунального господарства до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надання
послуг водопостачання та водокористування, та відшкодування збитків

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року Бурчацьке
КП ВУЖКГ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надання
послуг водопостачання та водокористування та відшкодування збитків.

У позові
зазначалось, що 27.07.2003
року між Бурчацьким КП ВУЖКГ та ОСОБА_1. було укладено договір на надання
послуг по водопостачанню та водокористуванню У зв'язку з недотриманням п. 1.14 зазначеного
договору, станом на 01.10.2006
року у споживача виникла заборгованість перед постачальником у сумі 1194,54 грн., яку
просить стягнути на користь Бурчацького КП ВУЖКГ з урахуванням індексу інфляції
та 3% вічних
від простроченої суми.

Рішенням
Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2007 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Бурчацького КП ВУЖКГ заборгованість за надані послуги
водопостачання та водокористування у сумі 468,86
грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. в особі представника ОСОБА_2., посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить

2

рішення суду скасувати, та ухвалите нове рішення, яким
відмовити у задоволені позовних вимог.

Вислухавши
доповідача, дослідивши в засіданні апеляційного суду обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний
суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення
по суті позовних вимог.

Відповідно ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів
справи вбачається, що до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1
за надання послуг по водопостачанню та водокористуванню звернулося Бурчацьке
комунальне підприємство виробничого управління житлово-комунального
господарства, яке вважає, що відповідачем порушені умови договору від 27.06.2003 року про падання
ними послуг по водопостачанню та водокористуванню, та відповідачем не
сплачувалася плата за споживання води.

Задовольняючи
позов частково, суд виходив з того, що відповідач порушив умови договору від 27.06.2003 року, відповідно
якого Бурчацьке комунальне підприємство виробничого управління
житлово-комунального господарства в період дії договору поставляло йому воду, а
він ухилився він оплати за використану воду, тому стягнув на користь позивача
суму заборгованості в межах позовної давності.

З таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам
справи, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та
недосліджені всі істотні обставини справи, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне на підставі п.1 ч.І ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції скасувати та
постановити нове із наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається та встановлено судом, що між Бурчацьким комунальним
підприємством виробничого управління житлово-комунального господарства та
ОСОБА_1 27 червня 2003 року укладено
договір про надання послуг по водопостачанню та водокористуванню, відповідно
якого виконавець - Бурчацьке
комунальне підприємство виробничого управління житлово-комунального
господарства зобов'язався надати споживачу послуги по забезпеченню його питною
водою цілодобово -п.ї.2
Договору, а споживач - ОСОБА_1
зобов'язався оплатити послуги відповідно встановленим тарифам - п.1.15 Договору (а. с. 7).

Відповідно ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Оскільки
укладений 27.06.2003 року
договір є двостороннім, а у двосторонніх договорах кожна із сторін є водночас і
кредитором і боржником: кредитором -
відносно того, що має право вимагати від другої сторони, і боржником - відносно того,
що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони. Права і обов'язки сторін
у двосторонніх договорах завжди є пов'язані між собою, є зустрічними: те, що
для однієї сторони є обов'язком, складає зміст права вимоги другої сторони.
Отже, поки одна сторона не виконає свій обов'язок, інша сторона не може
реалізувати своє право.

В матеріалах
справи наявний акт обстеження водопостачання за місцем проживання ОСОБА_1 по
АДРЕСА_1

3

Запорізької області, складений
депутатом сільської ради, відповідно якого будинок ОСОБА_1 відключено від
центрального водопостачання і він не користується водою з цього водопроводу
(а.с. 18).

Відповідно
пояснень як представника позивача, так і відповідача, та встановлено судом, що
будинок ОСОБА_1 з 2002 року
відключено від центрального водопостачання Бурчацьким комунальним підприємством
виробничого управління житлово-комунального господарства та він не користується
водою.

При
постановленні рішення вказані обставини, та доводи відповідача, викладені у
запереченням проти позову, та в судовому засіданні про те, що умови договору не
виконуються саме позивачем, тому, що він не надає послуги по водокористуванню,
не прийняті до уваги судом першої інстанції, належної оцінки їм не надано,
однак вони мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Оскільки
виконавець за договором від 27.06.2003
року - Бурчацьке
комунальне підприємство виробничого управління житлово-комунального-
господарства не виконав свої зобов'язання надати споживачу послуги по
забезпеченню питною водою цілодобово ОСОБА_1, тому споживач - ОСОБА_1 не
зобов'язаний оплачувати послуги відповідно встановленим тарифам. Таким чином не
виконання умов договору позивачем виключають можливість стягнення
заборгованості з відповідача.

Всі наведені
обставини справи в їх сукупності судова колегія оцінює згідно вимог ст. 10,60,212 ЦПК України і
приходить до висновку, що позовні вимоги Бурчацького комунального підприємства
виробничого управління житлово-комунального господарства не знайшли свого
підтвердження під час судового розгляду справи, доводи апеляційної скарги є
обгрунтованими, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення,
яким Бурчацькому комунальному підприємству виробничого управління
житлово-комунального господарства належить відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно ст. 88
ЦПК України, судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст.209,218,307,309,313,314,216,317 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2007 по цій справі
скасувати та постановити нове рішення.

Відмовити
Бурчацькому комунальному підприємству виробничого управління
житлово-комунального господарства у задоволенні позовних вимог- до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надання послуг водопостачання та водокористування у
сумі 1194.54 гривень.

Стягнути з
Бурчацького комунального підприємства виробничого управління
житлово-комунального господарства судовий збір у сумі 51.00 гривня та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30.00 гривень.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Верховного
Суду України протягом двох місяців.