суд міста Севастополя
Справа  №  22ц-639/2007  р.                                                                    Головуючий  у
Категорія  35                                                                                              Доповідач  апеляційної
УХВАЛА ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

17 травня 2007 року колегія
судової палати з цивільних справ апеляційного
суду  міста  Севастополя     в
складі:

головуючого                                     -
Куцеконя  І.П.

суддів                                                 -
Птіціної  В.І.,
Володіної  Л.В.

при  секретарі                                   -
Федоніні  Є.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 19 лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про  розірвання
шлюбу,   -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з тих підстав, що
їх сумісне життя не склалося, відносини подружжя не підтримуються з 2005 року, загальне
господарство не ведеться, вона і відповідач проживають окремо. На
примирення  не  згодна.

Ухвалою суду від
18.10.2006р.
сторонам надано чотирьохмісячний строк
на  примирення.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 19 лютого 2007 року позов
задоволено, ухвалено шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06 жовтня 1989 року відділом
ЗАЦС Гагарінського райвиконкому м. Севастополя, актова запис № 8 97 -розірвати.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального права.
Вважає, що суд безпідставно розглянув справу у відсутності позивача, а також
вказує, що судом не встановлений той факт, що їх з позивачкою сім'я  остаточно
розпалася  і  зберегти
її  неможливо.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна  скарга
підлягає  відхиленню  з
таких  підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 та розриваючи її шлюб з відповідачем, суд першої інстанції
виходив з того, що сім'я ОСОБА_1розпалася, примирення між ними неможливо, сім'я
існує формально, збереження  шлюбу  неможливе
та  суперечить   інтересам
кожної   із  сторін.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія, оскільки вони зроблені з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд розриває шлюб,      якщо
встановлено,      що     подальше      сімейне     життя
подружжя      і

збереження                сім'ї                 суперечить  інтересам
одного   із   них,
інтересам

їхніх  дітей.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_2 зареєстрований 06.10.1989р. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього
сина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1  року  народження,
який  проживає  разом
з  позивачкою.

Подружжя ОСОБА_1спільно
не проживає з 2005 року,
загальне господарство  не  ведуть,
припинили  шлюбні  стосунки.

Спір про поділ
сумісного майна чи місця проживання дитини сторонами  не
порушувався.

Ухвалою            від             18.10.2006р.                  подружжю           ОСОБА_1          наданий

чотирьохмісячний  строк
для  примирення   (арк.
справи  31).

Проте після
закінчення вказаного строку примирення сторін не відбулося,   з
2005р.   вони  фактично
однією  сім'єю  не
проживають.

Таким чином,
судом першої інстанції для примирення сторін вжиті відповідні заходи,
передбачені ст.111 СК України, з'ясовані фактичні взаємовідносини  подружжя
ОСОБА_1,   дійсні  причини
розірвання  шлюбу.

Судова колегія
не може погодитись з доводами ОСОБА_2 про безпідставний розгляд справи у
відсутності позивача і за участю її представника, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що позивачкою заявлялися клопотання про розгляд справи у її
відсутності (арк.с.21,33).

Також судова
колегія не може погодитись з доводами відповідача про те, що їх з позивачем
сім'я остаточно не розпалася, оскільки збереження шлюбу проти волі одного з
подружжя суперечить моральним принципам
суспільства.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без
змін.

Керуючись   ст.ст.303,307,308,313-315  України,
колегія  суддів,   -

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення місцевого
суду Гагарінського району м.Севастополя від 19 лютого  2007р.   залишити
без  змін.

Ухвала набирає
законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом  двох
місяців  із  дня
набрання  законної  сили.