УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня
2007 року                                                                                                   м.  Ужгород

Колегія
суддів палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

Головуючого:
Собослой Г.Г.,

суддів: Власова CO.,
Мацунич М. В.,  при
секретарі - Овечкіній О.В.

з участю
ОСОБА_1 та представника територіального центру обслуговування пенсіонерів та
одиноких непрацездатних громадян ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 червня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру обслуговування
пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян про визнання недійсним
наказу,  поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13
червня 2007 року,  яким відмовлено йому в
позові до Територіального центру обслуговування пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян про визнання недійсним наказу № 13 від 06.02.2006
року,  трудової угоди від 10.02.2005 року
в поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Вважає,  що рішення постановлене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
оскільки він звільнений в період перебування на лікуванні і він є
головою профспілкового комітету,  а тому
звільнення його можливе лише після закінчення повноважень.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_1,  який підтримав доводи
викладені в апеляційній скарзі,
представника відповідача - ОСОБА_2,
яка просить відхилити апеляційну скаргу позивача,  а рішення суду залишити без змін,  перевіривши матеріали справи,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
із наступних підстав.

Встановлено,  що наказом директора територіального центру
обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян № 12 від
12.02.2001 року ОСОБА_1 звільнений з посади завідуючого відділення тимчасового
проживання в зв'язку з виходом на пенсію.

Справа
№22ц-1263/07;                                                          Номер
рядка статистичного звіту 39

Головуючий у
першій інстанції Писанець К.К.

Доповідач
Собослой Г.Г.

ОСОБА_1 12.02.2001 року
звернувся із заявою до відповідача про прийняття його на роботу на контрактній
основі терміном на один рік і в подальшому за відповідними заявами позивача та
на підставі виданих наказів термін трудової угоди продовжувався на кожний
наступний рік.

10
лютого 2005 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача за дозволом про
продовження дії контракту по працевлаштуванню і відповідно до резолюції
директора та наказу № 16 від 10.02.2005 року трудовий договір з позивачем
рахується укладеним до 10.02.2006 року.

Наказом
відповідача № 13 від 06.02.2006 року позивача звільнено із займаної ним посади
з 10.02.2006 року в зв'язку із закінченням строку трудової угоди по п.2 ст. 36
КЗпП України.

За таких
обставин,  суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку,  що між
позивачем і відповідачем було укладено строковий трудовий договір і після його
закінчення відповідач звільнив позивача у відповідності до вимог п.2  ст. 36 КЗпП України.

Посилання
позивача на той факт,  що його звільнено
в період тимчасової непрацездатності є безпідставними,  оскільки звільнення проведено на підставі п.2  ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням
строку трудової угоди і вимоги ч.3  ст.
40 КЗпП України до спірних правовідносин не застосовуються.

Рішення суду є
законним і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає,  так як вони не ґрунтуються на вимогах закону
та фактичних обставинах справи.

Керуючись  ст.
ст. 311 - 313 ЦПК України,  судова
колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 13 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею
законної сили,  шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.