Справа №22-2186/07                                                      Головуючий
у 1 інстанції Кутья С.Д.
Категорія: 18                                                                          Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007р.                                                                                                        м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого                                                 Зубової Л.М.

суддів                                              Соломахи Л.І., Барсукової О.І.

при секретарі                                            Баклановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку справу за позовом Акціонерного поштово-пенсійного банку
„Аваль" до Державної виконавчої служби у Ворошиловському районі м.Донецька
про звільнення майна з-під арешту та виключення з акту опису й арешту з
апеляційною скаргою правонаступника позивача - відкритого акціонерного
товариства „Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу судді Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 27 грудня 2006р., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 27 грудня 2006р. відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом
Акціонерного поштово-пенсійного банку „Аваль" до Державної
виконавчої служби у Ворошиловському районі м.Донецька
про звільнення майна з-під арешту та виключення з акту опису й арешту.

В апеляційній
скарзі ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" просить ухвалу судді скасувати та
зобов'язати Ворошиловський районний суд м.Донецька відкрити провадження у
справі.

В обґрунтування
доводів апеляційної скарги ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" посилається на те,
що порядок звільнення заставленого майна з-під арешту та виключення з акту
опису й арешту передбачений ст.52, ст.59 Закону України „Про виконавче
провадження" та ст.114 ЦПК України. Позивач не є учасником виконавчого провадження або особою, яка залучається до
проведення виконавчих дій, і не намагався відповідно до ст.383 ЦПК
України оскаржувати дії державного виконавця, а відстоює своє право на
арештоване майно, заставодержателем якого він є. Відмовляючи у відкритті
провадження у справі суд не послався на конкретну правову підставу, передбачену
частиною 2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній інстанції представник ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" Таран
Д.В. доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник ДВС у Ворошиловському районі м.Донецька в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" Таран Д.В.,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала
судді скасуванню з наступних підстав:

2

З матеріалів
справи встановлено, що 12 грудня 2006р. позивач звернувся до Ворошиловського
районного суду м.Донецька з позовом до ДВС у Ворошиловському районі м.Донецька
про звільнення майна з-під арешту та виключення з акту опису й арешту.

Зазначав, що 06 грудня 2006р. державним виконавцем ДВС у Ворошиловському районі м.Донецька Подлєсною М.Г. при виконані зведеного
виконавчого провадження за виконавчими листами, виданими судами України, проведено
опис та арешт майна ОСОБА_1.,
в тому числі автомобіля ЗАЗ-БАЕ/ЮО Т 13 ПО НОМЕР_1, про що складено
відповідний акт. Зазначений автомобіль є предметом застави за кредитним договором,
укладеним 13 липня 2005р. між банком та ОСОБА_1. Договір застави транспортного
засобу укладено між ОСОБА_1.
та АППБ „Аваль" 13 серпня 2005р., згідно цього договору
застави банк є заставодержателем та має приоритетне право на зазначений
транспортний засіб, яке зареєстровано в державному реєстрі обтяжень рухомого майна
16 серпня 2005р. На теперішній час ОСОБА_1. заборгованості перед банком не має,
але кредитні зобов'язання перед банком ним остаточно не виконані. При зверненні
стягнення на предмет застави та його примусової реалізації в рахунок погашення
заборгованості не на користь заставодержателя, банк буде позбавлений
забезпечення виконання кредитних зобов'язань.

Позивач просив
звільнити автомобіль ЗАЗ-ОАЕ¥00 Т 13 110  НОМЕР_1 з під арешту та виключити з акту опису та арешту
майна від 06 грудня 2006р., складеного державним виконавцем ДВС у
Ворошиловському районі м.Донецька Подлєсною М.Г. (а.с.19).

Відмовляючи у
відкритті провадження по справі, суддя виходив з того, що позивач просить
звільнити автомобіль ЗАЗ-ОАЕУОО Т 13 ПО НОМЕР_1
з під арешту та виключити з акту опису та арешту майна від 06 грудня
2006р., складеного державним виконавцем ДВС
у Ворошиловському районі м.Донецька Подлєсною М.Г. Порядок оскарження
дій державного виконавця передбачений ст.383 ЦПК України, тобто банк може звернутися до суду не з позовом про
виключення майна з акту опису та арешту, а із скаргою на дії державного
виконавця.

З такими висновками суду погодитися не можливо.

Відповідно до
ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до провадження виконавчих дій, мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до
ст.10 Закону України „Про виконавче провадження" позивач в цій справі не є
учасником виконавчого провадження, за яким проведено опис майна, та особою, які
залучаються до провадження виконавчих дій, тому порядок оскарження дій
державного виконавця з опису та арешту майна, передбачений ст.383 ЦПК України
на нього не поширюється.

Відповідно до
ст.59 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що
майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права
на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Право позивача,
як заставодержателя, на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого
майна з-під арешту передбачено і ст.52 Закону України „Про виконавче
провадження".

Позовний порядок
провадження розгляду справи про звільнення майна з-під арешту при зверненні до суду інших осіб, крім учасників виконавчого
провадження, передбачений і п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 26 грудня 2003р. №14 „Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів і посадових  осіб
державної виконавчої  служби  та звернень
учасників  виконавчого

3

'Провадження", згідно якого
вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості
позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання
права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку
розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на
законних підставах.

Відкриваючи
провадження у справі, суддя ці вимоги закону та роз'яснення вищої судової
інстанції України не врахував.

Відповідно до
частини 2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1).заява не підлягає розгляду в
судах у порядку цивільного судочинства;

2).є таке, що
набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку із відмовою
позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

3).у провадженні
цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав;

4).є рішення
третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком
випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував
рішення третейського суду і розгляд справи в тому ж третейському суді
виявився неможливим;

5).після смерті
фізичної особи, а також у зв'язку з припиненням юридичної особи, які є однією
із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Зазначений перелік є вичерпним.

Ті підстави, на
які послався суддя при відмові у відкритті провадження у цій справі, частиною 2
ст.122 ЦПК України не передбачені.

З врахуванням
наведеного апеляційний суд вважає, що питання про відкриття провадження у
справі судом першої інстанції вирішено з порушенням порядку, встановленого для
його вирішення, тому відповідно до ст.312 п.З ЦПК України ухвала судді про відмову у відкритті провадження по
справі підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження по
справі передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст.307, ст.312, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль"
задовольнити частково.

Ухвалу судді
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 27 грудня 2006р. про відмову у
відкритті провадження по справі скасувати і передати питання на новий розгляд
до Ворошиловського районного суду м.Донецька.

Ухвала набуває законної сили з
моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.