Справа №2-35/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007
року                                                                                                м.
Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у
складі: судді Библів СВ.,
при секретарі Герасименко
Н.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення суми 13862 гривні 25 копійок за договором
позики, 109,50 грн. - процентів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. у травні 2006 року звернувся до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_2. 13862 гривні 25 копійок за договором позики, посилаючись на те, що 02
жовтня 2005 року уклав з ним договір позики згідно якого, передав йому грошові
кошти в еквіваленті 3660 доларів США
на термін до 16.05.2006 року, про що позичальник надав йому розписку. Крім
того, сума боргу мала сплачуватися рівними частками щомясчно по 457,5 доларів США. Однак відповідач
всього двічі сплачував вказані частки у жовтні та листопаді 2005 року і в
термін до 16.05.2006 року свої зобов'язання не виконав до кінця, грошові кошти
у сумі 13862,25 грн. не повернув. Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 109 грн. 50 коп. процентів за невиконання договірних зобов'язань,
151,78 грн. сплаченого держмита та 30 грн. за інформаційно-технічні витрати.

Відповідач разом зі своїм представником у судовому засіданні позов не
визнали повністю і пояснили, що в момент написання розписки про позичання
грошових коштів самі гроші фактично не передавалися. Розписка була складена для
визначення суми, яку мав ОСОБА_2. сплатити ОСОБА_1. від реалізації товару в
якості компенсації за частку у майні спільного підприємства, учасниками якого
вони були. На сьогодняшній день боргу перед позивачем не існує, оскільки
частина боргу була сплачена грошима, а решта товаром.

Позивач пояснив, що 02 жовтня 2005 року він передав відповідачу згідно з письмовою
розпискою грошову суму еквівалентну 3660 доларів США., який зобов'язався повернути вказану суму до 16 травня
2006 року рівними частками по 457,5 доларів США щомісячно, однак своїх зобов'язань не виконав, сплатив
лише за два місяці.

У матеріалах справи
є розписка відповідача, в якій зазначено викладене позивачем (а.с.7).

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та
проаналізувавши письмові докази, встановив такі обставини та відповідні ним
правовідносини - дійсно, між позивачем та відповідачем 02 жовтня 2005 року був
укладений договір позики, на підтвердження чого надано письмову розписку. За
умовами договору позики ОСОБА_1. пизичив ОСОБА_2. суму грошей еквівалентну 3660
доларів США. Сума
еквівалентна 3660 доларів США
на час розгляду позовної заяви складає 18483 гривні, про що у матеріалах
справи є довідка з банку про курси валют НБУ (а.с.80), де зазначено, що при
купівлі 100 доларів США
курс становить 505 гривень.

Суд вважає заявлені позовні вимоги позивача у частині
стягнення несплаченої суми боргу за договором позики законними, обгрунтованими
та у повному обсязі підтвердженними зібраними у справі доказами і такими, що
підлягають задоволенню з таких підстав: у відповідності до ст. 1046 ЦК України за
договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений
представленою позивачем

письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики); згідно ч.І ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором. У розписці строки повернення
позики визначені - до 16 травня 2006 року рівними частками щомісяця по 2310,38
грн., проте повністю борг на сьогодняшній день не погашений, але причини
невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають.

Відповідач заперечує, що в момент укладення договору йому було передано
спірну грошову суму, на що також посилаються свідки ОСОБА_3. та ОСОБА_4., проте
таких доводів суд не може прийняти. Дійсно, у позичальника є право відповідно
до ст. 1051 ЦК України оспорити договір позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані
у меншій кількості, ніж встановлено договором. На підтвердження укладення
договору позики була надана письмова розписка, а у тій же 1051 статті вказано,
якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може
грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді
не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до
випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної
домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої
обставини, проте зазначених обставин відповідач у судовому засіданні не навів.
Відповідач, навпаки, на зворотному боці боргової розписки своїми підписами
підтвердив укладення договору позики, повернувши двома частками частину боргу у
сумі 4620,76 грн.

Крім того, свідок ОСОБА_5. у своїх показаннях стверджує, що вся сума боргу
по розписці була повернута позивачеві відповідачем товаром, а саме -
сигаретами. Цей факт суд вважає не доведеним відповідачем, оскільки ніяких
інших доказів на підтвердження цього у судове засідання не надано.

Тому, суд вважає, що договір позики був укладений, бо сторонами додержані
всі істотні умови договору, розписка письмова, гроші передані, відбулося
часткове виконання зобов'язань з погашення боргу по договору. Оскільки
відповідач повернув лише частину грошових коштів у сумі 4620 грн. 76 коп., то
зазначена у позові сума у 13862 грн. 25 грн. підлягає стягненню на користь
позивача, бо ця сума складає різницю між боргом та сплаченими сумами
відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК
України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу. У договорі позики між сторонами не оговорена сплата
процентів, проте відповідно до положень ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від
позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку
України, яка на 15.05.2006 року склала 9,5% (а.с.4). Оскільки відповідач
щомісяця не повертав позивачеві з грудня 2005 року по травень 2006 року, тобто
за 6 місяців, по 2310,375 грн. (457,5 доларів США), то має сплатити процент від суми позики. Місячна облікова
ставка складає 0,79% (9,5%: 12 міс.= 0,79%). Процент за один місяць несплати
складає 2310,375*0,79:100%= 18,25 грн. За шість місяців процент складає
18,25*6=109,50 грн.

Суд вважає, що дана позовна вимога також підлягає задоволенню, оскільки
відповідач не сплачував відповідні частки платежів на користь позивача протягом
6 місяців і сума процентів склала саме ту суму, яку просив позивач у позові.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст. 1046-1051 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
та мешканця АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, за договором позики
13862 гривні 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. проценти від суми
позики у розмірі 109 гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. державне мито у сумі 151 гривня 78
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду даної справи у сумі ЗО гривень.

Всього з
відповідача на користь позивача стягнути 14153 гривні 53 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ст. 295 ЦПК України.