Справа №33-ц - 3178 кс/ 2007 р.
Головуючий у першій інстанції Чередниченко Н.П.
Доповідач Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року                                                                                      м.  Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом Закритого акціонерного
товариства Торговий дім "Інтерсервіс" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про зобов'язання виконати умови
договорів та розірвання інвестиційних договорів,  за касаційною скаргою Закритого акціонерного
товариства Торговий дім "Інтерсервіс" на рішення Апеляційного суду
м.  Києва від 11 липня 2006р.,

встановила:

У лютому
2006р. ЗАТ Торговий дім "Інтерсервіс" звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов'язання виконати умови договорів та розірвання
інвестиційних договорів.

Позивач
зазначав,  що 3.11.2005р. між ним та
ОСОБА_1 був укладений договір доручення,
згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язалась за винагороду від імені та за рахунок
позивача вчиняти необхідні дії,
направлені на забезпечення виконання інвестиційних договорів від
11.11.2004р. та від 19.09.2005р.,
укладених між позивачем та ОСОБА_2. 23.01.2006р. позивач отримав рішення
ОСОБА_1 про відмову виконувати договір доручення,  оскільки виконання цього договору надалі
неможливе через істотні порушення ОСОБА_1 умов інвестиційних договорів.   Відмова є
необгрунтованою,    оскільки  ОСОБА_1

повинна була вчинити всі
необхідні дії,  направлені на
забезпечення виконання інвестиційних договорів з ОСОБА_2 Тому позивач просив
зобов'язати ОСОБА_1 виконати покладені на неї договором доручення зобов'язання.
Також позивач просив розірвати інвестиційні договори від 11 листопада 2004р. та
від 19 вересня 2005р.,  укладені ним з
ОСОБА_2 з підстав невиконання ОСОБА_2 умов договору,  а саме у зв'язку з невиконанням нею графіку
внесення коштів. Посилався на те,  що за
умовами договору № Т-20 від 11 листопада 2004р.,  предметом якого є фінансування інвестором -
ОСОБА_2 будівництва квартири АДРЕСА_1,
остання зобов'язалась сплатити вартість квартири в сумі,  що на момент укладення договору становила 241
600 умовних одиниць або 1 138 731,  98
грн. згідно з термінами,  встановленими
договором.  За умовами інвестиційного
договору № Т-п/10-1,  предметом якого є
фінансування інвестором будівництва машино - місця №10 на 1- му поверсі у
підземному автопаркінгу і новозбудованому будинку за адресою: АДРЕСА_1,  ОСОБА_2 зобов'язалась сплатити вартість
одного машино -місця в сумі 126 250 грн. у терміни,  визначені в договорі. Однак,  умови обох договорів ОСОБА_2 не
виконані,  платежі у повному обсязі у
терміни,  встановлені договорами не
сплачені. Кожним з договорів передбачено право позивача вимагати розірвання
договору у разі невиконання інвестором графіку переказу коштів чи внесення
меншої суми,  ніж за графіком.

Рішенням
Голосіївського районного суду м.  Києва
від 30 березня 2006р. позов задоволено.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 11 липня
2006р. апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено,  рішення Голосіївського районного суду м.  Києва від 30 березня 2006р. скасоване,  у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 відмовлено.

У
касаційній скарзі ЗАТ Торговий дім "Інтерсервіс" просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої
інстанції,  посилається на порушення
апеляційним судом вимог матеріального і процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги
його висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене,
колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної
скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу Закритого акціонерного товариства Торговий дім
"Інтерсервіс"      відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 11 липня
2006р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та
оскарженню не підлягає.