Справа № 22ц-3479/07                                              Головуючий
16                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007р .                                                                                                м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                            Гурової
О.М.

суддів                                                            Соломахи
Л.І.,  Олєйникової Л.С.

при
секретарі                                                       Мартіросовій
А.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_1на рішення Пролетарського районного суду М. Донецька від 30 січня 2007р. по
справі за позовом комунального підприємства „Донецькміськводоканал" до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості за надання послуг з водопостачання,  -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Пролетарського районного суду м. Донецька від 30 січня 2007р. з ОСОБА_1. на користь комунального
підприємства „Донецькміськводоканал" стягнута заборгованість за надання
послуг з водопостачання в сумі 285грн. 69коп.

В
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права,  просить рішення суду скасувати та
відмовити позивачу в задоволенні позову. Зазначає,  що задовольняючи позов,  суд,
безпідставно,  посилаючись на  ст. 8 ЦК
України,  застосував до
правовідносин,  що виникли між ним та
позивачем,  за аналогією закону  ст. 67,
ст. 68 ЖК України. Надання житлово-комунальних послуг врегульовано
Законом України „Про житлово-комунальні послуги",  який суд при вирішенні спору не застосував.
Між ним та позивачем договір про надання послуг відсутній,  а тому відповідно до  ст. 19,
ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" у суду не було
підстав для задоволення позову.

В
апеляційній інстанції відповідачОСОБА_1. доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник
позивача у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його відсутність. У письмових
поясненнях,  які надійшли до апеляційного
суду,  проти доводів апеляційної скарги
заперечував,  просив рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача,  відповідача ОСОБА_1.,
дослідивши матеріали цивільної справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав:

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив,
що відповідачОСОБА_1. є власником квартири АДРЕСА_1

2

,  що підтверджується свідоцтвом про право
власності на квартиру №18963
від 01 листопада
1996р. (а.с. 26).

В
зазначеній квартиріОСОБА_1. мешкає один,
зареєстрований в квартирі з 19 липня 1988р.,  що підтверджується випискою із особового
рахунку НОМЕР_1,  виданого 19 серпня
2006р. ЖЕК №8 Пролетарського
району м. Донецька (а.с. 5).

Згідно
розрахунку,  наданого позивачем,  заборгованість ОСОБА_1. за послуги з
водопостачання та водовідведення за період з 01 квітня 2004р. по 01
вересня 2006р. складає 285грн. 69коп. Оплату за вказаний період відповідач
не здійснював (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги КП „Донецькміськводоканал",  суд першої

інстанції виходив з того,  що в
період з 01 квітня
2004р. по 01 вересня"2006р.
відповідач

користувався послугами водопостачання та водовідведення,  що відповідно до  ст.  11 ЦК

України породжує для відповідача обов'язок їх оплати,  і тому стягнув з відповідача на

користь позивача заборгованість в сумі 285грн. 69коп.,  яка виникла в межах строку

позовної давності.

Вказаний
висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідач
визнає,  що належна йому квартира має
централізоване холодне водопостачання та водовідведення. В період з 01 квітня 2004р. по
01 вересня 2006р.
він фактично користувався цими послугами і вони йому необхідні.

Відповідач
визнає,  що плату за водопостачання та водовідведення
в період з квітня 2004р. по вересень 2006р. він не здійснював.

Суд
першої інстанції правильно зазначив,  що
відповідно до  ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій,  що не передбачені цими актами,  але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Мешкаючи
в багатоквартирному будинку,  який має
централізоване холодне водопостачання та водовідведення,  та фактично користуючись цими послугами на протязі
відповідного тривалого проміжку часу,
відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем
фактичних договірних правовідносин,
внаслідок яких у відповідача виникли обов'язки по сплаті фактично
отриманих послуг.

Закон
України „Про житлово-комунальні послуги",
на який посилається відповідач,
був прийнятий 24 червня
2004р. та набув чинності з 30
липня 2004р.

Відповідно
до  ст. 20,   ст. 32 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги щомісяця у строки,
встановлені договором або законом.

До
прийняття цього Закону правовідносини по сплаті комунальних послуг власниками
квартир,  які розташовані в
багатоквартирних будинках,  регулювалися
за аналогією закону -  ст. 68 ЖК України,  оскільки в главі 6 ЖК України
„Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового
фонду" це питання врегульовано не було.

Відповідно
до  ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Плата за
комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду
вноситься щомісяця в строки,  встановлені
Кабінетом Міністрів України.

Згідно
п.10 „Правил надання населенню послуг з водо-,
теплопостачання та водовідведення",
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997р. №1497 (далі
„Правил.."),  що діяли під час
виникнення заборгованості (в період з 01
квітня 2004р. до 21 липня
2005р.),  плата за надані послуги
вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами.

3

Згідно п.23 „Правил...."
розрахунковим періодом для встановлення розміру

оплати послуг є
календарний місяць,  плата за який
вноситься не пізніше 10 числа
наступного за розрахунковим місяця,  якщо
договором не встановлено інших термінів.

Згідно
п.18 „Правил надання послуг з централізованого опалення,  постачання холодної та гарячої води і
водовідведення",  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 21
липня 2005р. №630,  розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний
місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця,  що
настає за розрахунковим,  якщо договором
не встановлено інший строк.

Апеляційним
судом встановлено,  що письмовий договір
про надання послуг з холодного водопостачання та водовідведення між позивачем
та відповідачем не укладався,  тому плату
за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця: до 21 липня 2005р. - не пізніше 10 числа наступного
за розрахунковим місяця,  після 21 липня 2005р. - не пізніше 20 числа
місяця,  що настає за розрахунковим.

Ці
строки оплати наданих послуг за період з 01
квітня 2004р. по 01 вересня
2006р. сплинули. Згідно довідки КП „Донецькміськводоканал" заборгованість
відповідача за період з 01
квітня 2004р. по 01 вересня
2006р. складає 285грн. 69коп. (а.с. 6),
в зв'язку з чим суд обґрунтовано стягнув її з відповідача на користь
позивача.

Доводи
відповідача про те,  що між ним та
позивачем відсутній договір про надання послуг,
а тому у нього не виникло обов'язку по сплаті цих послуг,  не ґрунтується на законі.

Дійсно
Законом України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено укладання між
споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних
послуг на основі типового договору.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 12
липня 2005р. №560 затверджено
типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при
будинкових територій. Крім того,
постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. №630
затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення,  постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

Відповідач
визнає,  що фактично він отримував
послуги з водопостачання та водовідведення і не звертався до балансоутримувача
будинку,  в якому він мешкає,  або до позивача з приводу їх припинення.

Відповідно
до  ст. 218 ЦК України
недодержання сторонами письмової форми правочину,  яка встановлена законом,  не має наслідком його недійсність,  крім випадків,  встановлених законом.

Ні ЦК України,  ні ЖК України,  ні Законом України „Про житлово-комунальні
послуги" такі випадки не передбачені,
а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не
позбавляє відповідача обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з
водопостачання та водовідведення.

Суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  підстав для
скасування або зміни рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не
має,  доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,  тому
відповідно до частини 1  ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін.

Керуючись  ст. 307,
ст. 308,   ст. 314,   ст. 315 ЦПК України,  апеляційний суд Донецької області,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1відхилити.

4

Рішення
Пролетарського районного суду м. Донецька від 30 січня 2007р.

залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.