Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 жовтня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,  Прокопчука Ю.В.,  Костенка А.В., Пшонка М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про стягнення компенсації
за несвоєчасну виплату сум відшкодування шкоди, за касаційною скаргою
відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” на рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 вересня
2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ВАТ “Павлоградвугілля” про стягнення сум
компенсації за несвоєчасну виплату відшкодування шкоди у сумі 3 486 грн. 73
коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що тривалий час перебував у трудових
відносинах з ДВАТ  “Шахта “Дніпровська”
правонаступником якої є відповідач. Своїм наказом від 15 липня 1997 року
відповідачем призначено до виплати одноразову допомогу в розмірі 15 428 грн.

Рішенням Павлоградського  міського суду Дніпропетровської області
від  21 квітня 1999 року на користь
позивача стягнуто заборгованість в сумі 15 428 грн.  На час звернення до суду ОСОБА_1 виплачено в
повному обсязі суму одноразової допомоги.

Проте позивач  вважав, що оскільки сума одноразової допомоги
не була виплачена з вини власника, то ця сума допомоги підлягає коригуванню у
зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги на підставі ст. 34
Закону України “Про оплату праці”, Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів  України від 20 грудня 1997 року № 1427.
Оскільки допомога нарахована йому у 1997 році, але вчасно не виплачена просив
суд стягнути компенсацію втрати частини одноразової допомоги у зв'язку з
порушенням строків її виплати у сумі 3 486 грн. 73 коп.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 7 вересня 2006 року,  залишеним без зміни ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних позов ОСОБА_1 до ВАТ «Павлоградвугілля» про
стягнення компенсації за несвоєчасну виплату сум відшкодування шкоди
задоволено. Стягнуто з ВАТ “Павлоградвугілля” на користь позивача 3 486 грн.
73  коп. компенсації за несвоєчасно
виплачену суму одноразової  допомоги, 51
грн. державного мита на користь держави, а також 1 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У касаційній скарзі ВАТ “Павлоградвугілля” просить
скасувати постановлені в справі рішення та постановити нове, яким відмовити  у задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування судовими інстанціями норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення та задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої
інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції зіслалися на п. п. 39, 43 Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 (далі - Правила), згідно з
якими одноразова допомога
виплачується потерпілому у місячний термін з дня визначення МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності. Якщо потерпілому або особам, які мають право на відшкодування шкоди, з
вини власника своєчасно
не визначені або не виплачені суми відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги у порядку, встановленому
статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Рішення також містять
посилання на Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 1427 від 20 грудня 1997 р. При цьому суди як першої так і апеляційної
інстанцій
дійшли висновку, що оскільки одноразова допомога відноситься до соціальних виплат та є
складовою частиною сум по відшкодуванню шкоди, завданої ушкодженням здоров'я
працівника, то підлягає
компенсації на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати".

Проте
з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Так,
дійсно, відповідно до Правил, відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, складається, в тому числі, з виплати в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому. Але така допомога носить одноразовий характер, а тому застосування
до правовідносин, що
виникли у зв'язку з затримкою у виплаті одноразової допомоги, ст. 2 Закону
України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати" неправомірне, оскільки норми цього Закону застосовуються до тих
грошових доходів, які громадяни
одержують на території України, та які не мають разового характеру.

Судами як першої так і
апеляційної інстанцій, при задоволенні позовних  вимог ОСОБА_1, неправомірно
застосоване Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20
грудня 1997 року N 1427, оскільки дія цього Положення не розповсюджується на правовідносини, які
виникли до 1 січня 1998 року.

З урахуванням наведеного є підстави вважати, що суди повно з'ясували
обставини справи, проте при вирішенні справи застосували матеріальний закон, який не поширюється на дані
правовідносини, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення
нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
«Павлоградвугілля» задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 7 вересня 2006 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області
від 5 грудня 2006 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про стягнення
компенсації за несвоєчасну виплату сум відшкодування шкоди відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С.Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка