АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
- 22 ц - 636                                                   Головуючий
року                                                                                   суддя
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року березня місяця 5 дня                                                     м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду    Полтавської

області в
складі:

Головуючого:
Петренка В.М.

Суддів:
Новохатньої В.А., Лобова О.А.

при секретарі:
Фадєйкіній Н.Б.

з участю
позивача ОСОБА_1.

представника
Головного управління

Державного
казначейства України   ОСОБА_2.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою Державної інспекції охорони відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства

на рішення
Київського районного суду м. Полтави від 1 серпня 2006 року

по справі за
позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції охорони відтворення водних живих
ресурсів та регулювання рибальства про стягнення заробітної плати та моральної
шкоди внаслідок невиплати заробітної плати,

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1.
у лютому 2006 року звернувся до суду з позовом до відповідача у якому вказав,
що з 1 вересня 2005 року працює на посаді державного інспектора Полтавського
територіального відділу Середньодніпровського державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів. Відповідач не виплачує йому заробітну плату, а
тому просить стягнути на його користь 2296 грн. заборгованості по зарплаті та
10000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського
районного суду м. Полтави від 1 серпня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволено частково. Стягнуто з Державної інспекції охорони відтворення водних
ресурсів та регулювання рибальства на користь ОСОБА_1. 4000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі Державна інспекція охорони відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства просить скасувати рішення суду першої інстанції та
справу направити на новий розгляд, мотивуючи тим, що при ухваленні рішення
судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити.

Згідно із п.1
ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі
вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1., працюючи на посаді державного інспектора Полтавського
територіального відділу Середньодніпровського державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів з вересня 2005 року по лютий 2006 року не
отримував заробітну плату, що стверджується платіжними дорученнями.
Встановлено, що заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась з вини
відповідача і була виплачена після звернення ОСОБА_1. з позовом до суду
(а.с.40).

Згідно ч.3 ст.
10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідач не
надав суду доказів відсутності вини у несвоєчасному нарахуванні та виплаті
заробітної плати позивачу ОСОБА_1., що затримка з виплатою сталась не із їх
вини. Сам факт виплати зарплати після звернення позивача до суду є не що інше
як визнання вини в затримці з виплатою.

Наведені в
апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального ми процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому підстав для її
задоволення немає.

За таких
обставин суд першої інстанції, вірно застосувавши норми матеріального права
(ст.237-1 КЗпроП України), на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на
які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Наведені в
апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому підстав для її
задоволення немає.

Постановлене по
справі судове рішення є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної інспекції охорони відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства - відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Полтави від 1 серпня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.