УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця 10 дня
колегія суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді                                              і
Любобратцевої Н.І.,

Суддів                                                                    !
Чистякової Т.І.,

Даніла Н.М.,

При секретарі  Бахтагарєєвій М.В.,

За участю представника відповідачів,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до підприємця ОСОБА_2,
Сервісного центру „НВФ „Меценат" про відшкодування шкоди, за апеляційними
скаргами Приватного підприємства „Науково-виробнича фірма „Меценат" та
ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя від 12.01.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до підприємця ОСОБА_2., Сервісного центру „НВФ
„Меценат" про відшкодування шкоди, вказуючи, що відповідач продав їй
газовий котел неналежної якості, який після трьох годин експлуатації у режимі
підігріву води спалахнув у середині.

Ухвалою
Київського районного суду М.Сімферополя від 12.01.2007 року постановлено: накласти арешт на майно ОСОБА_2,
розташоване в М.Сімферополі АДРЕСА_1 магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на рахунок СПД ОСОБА_2. НОМЕР_1, ЕДРПОУ НОМЕР_2, МФО 384436 Банк КРУ „Приватбанк"
м. Сімферополь на загальну суму 70000
(сімдесят тисяч) грн., а також на майно Сервісного Центру
науково-виробничої фірми „Меценат", розташоване в М.Сімферополі вул.
Г.Васильєва, 32а, та рахунок в Кримському РУ „Приватбанк" №9051, МФО 381136, ОКПО 20707428, ИНН 71 на
загальну суму 30000 (тридцять
тисяч) грн. Копію ухвали направити ДВС в районах розташування відповідачів, в
Банк КРУ „Приватбанк"
та Кримський РУ „Приватбанк", сторонам - для відома.

На вищевказану
ухвалу суду першої інстанції ПП „НВФ „Меценат" та ОСОБА_2. подали
апеляційні скарги, в яких просять її скасувати. Апелянти вважають, що судом не
встановлено їхню причетність до продажу ОСОБА_1. котла та до того, що котел
згорів.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відповідачів, проаналізувавши доводи
апеляційної скарги в межах ст. 303
ЦПК України, дослідивши матеріали справи. колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Оскаржувана
ухвала суду від 12.01.2007
р. постановлена у забезпечення заявленого позову відповідно до вимог ст.ст.
151-153 ЦПК України.
У засідання суду апеляційної

Справа №
22-ц-2247/07                                         Головуючий
у першій інстанції

Долгополов А.Н. Доповідач Любобратцева Н.І.

2

інстанції представник апелянта
представив копію рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 21 березня 2007 року, яким на
користь ОСОБА_1. з приватного підприємця ОСОБА_2. у відшкодування матеріальної
шкоди стягнуто 22813 грн., у
відшкодування моральної шкоди -
5000 грн., а всього 27813
грн.; з сервісного центру НВФ „Меценат" на користь ОСОБА_1. у
відшкодування моральної шкоди стягнуто 5000
грн. В решті позову відмовлено.

Оскільки
забезпечення позову у розумінні ст. 151
ЦПК України - це
створення можливості для майбутнього реального виконання рішення суду, яким з
відповідачів стягнені конкретні грошові суми, колегія суддів вважає за
необхідне змінити ухвалу про забезпечення позову і накласти арешт на грошові
кошти відповідачів у межах стягнутої судом на користь позивача суми
матеріальної та моральної шкоди. При цьому колегія суддів виходить також із
роз'яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 „Про практику
застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв
про забезпечення позову", відповідно до яких вжиті заходи забезпечення
позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або
фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до
закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки можливості
господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді
призводить до незворотних наслідків.

За такими
обставинами оскаржувану ухвалу необхідно змінити.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 303,
307, 312, 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Приватного підприємства „Науково-виробнича фірма „Меценат" та ОСОБА_2
задовольнити частково. Ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя від 12 січня 2007 року змінити та
накласти арешт на майно ОСОБА_2, розташоване в м. Сімферополі АДРЕСА_1 магазин
ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також
на рахунок СПД ОСОБА_2. НОМЕР_1,
ЕДРПОУ НОМЕР_2, МФО
384436 Банк КРУ
„Приватбанк" м. Сімферополь на загальну суму 28000 грн., а також на
майно Сервісного Центру науково-виробничої фірми „Меценат", розташоване в
м. Сімферополі вул. Г.Васильєва, 32а, та рахунок в Кримському РУ
„Приватбанк" №9051,
МФО 381136, ОКПО 20707428,
ИНН 71 на загальну суму 5000
(тридцять тисяч) грн.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо у Верховний Суд України протягом двох місяців.

Судді                                                                                     Любобратцева
Н.І

Чистякова Т.І.

Даніла Н.М.

Справа №
22-ц-2247/07                                         Головуючий
у першій інстанції

Долгополов А.Н. Доповідач Любобратцева Н.І.