Справа 22-2917                                     Головуючий
в суді 1 інстанції Дічакова  T.I.
Категорія  34                                          Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року грудня
місяця  18 дня колегія  суддів судової палати в  цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого                                         Пузанової
Л.В.

Суддів                                                     Орловської
Н.В.

Закарян
К.Г.

При
секретарі                                         Крестніковій
О.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Херсоні цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_1

На рішення  Великоолександрівського районного суду
Херсонської області від 30 жовтня

2007р.

У цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною і її вихованні.

встановила:

В серпні
2007 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною і її вихованні.

Позивач
зазначив,  що після розірвання шлюбу з
відповідачкою 15 листопада 2001 р. проживає окремо від дочки,  ОСОБА_3
1998 р. народження,  яка
проживає з матір'ю. Оскільки відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дочкою,  а звернення до органу опіки і піклування не
сприяло усуненню таких перешкод,  просив
зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкод у його спілкуванні з дочкою. Визначити
спосіб його участі у виховання дитини шляхом надання можливості  брати її до себе під час шкільних канікул.

Рішенням
Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2007
р. позов задоволено. Постановлено: зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2
у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3
та визначити як спосіб участі у вихованні дитини його право в період шкільних
канікул в будь -яку пору року брати її до себе на виховання. Стягнуто з ОСОБА_1
166 грв. судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,  справу направити на новий розгляд з тих
підстав,  що суд не повно встановив
обставини справи,  а саме відсутність у
позивача належних побутових умов і достатнього матеріального забезпечення,  оскільки заборгованості по сплаті аліментів
складає 4177грв.

В
письмових запереченнях на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на їх
безпідставність та просить судове рішення залишити без змін.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність
рішення суду в межах,  визначених cm. 303 ЦПК
України,  колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом
встановлено,  що після розірвання шлюбу
сторони проживають окремо. Проживання дочки позивача,  ОСОБА_3 визначено разом з відповідачкою,  за спільною домовленістю сторін. ОСОБА_1
чинить перешкоди позивачу у спілкуванні

з дочкою
та не дає згоди на її відпочинок разом з батьком під час шкільних канікул та
робить неможливим їх особисте спілкування.

У
відповідності до положень cm.
141,  153,  157 СК України батьки мають рівні права і
обов'язки щодо дитини,  зокрема право на
безперешкодне особисте спілкування,  коли
таке право обжене законом і не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Той з
батьків,  з ким проживає дитина не має
права чинити перешкоди здійснювати право на спілкування і виховання дитини тому
з батьків,  хто проживає окремо.

З
матеріалів справи вбачається,  що через
суперечку між: сторонами відносно участі позивача у вихованні неповнолітньої
дочки ,  орган опіки і піклування
розглянув звернення останнього і дійшов висновку про необхідність надати йому
можливість в період шкільних канікул брати на виховання неповнолітню
дитину,  ОСОБА_3,  1998 р. народження.

При
розгляді даної справи в суді першої інстанції відповідачка не заперечувала того
факту,  що не дала можливості позивачу
особисто спілкуватись з дочкою в серпні і жовтні 2007р. під час шкільних
канікул. Заперечуючи проти заявленого позову не наводила жодних доказів
відносно негативного впливу позивача на нормальний розвиток дитини та на такі
обставини не посилалась.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для захисту
порушеного права позивача на особисте спілкування з дитиною.

Оскільки
рішення суду у цій частині постановлене з дотриманням норм процесуального
законодавства на матеріального права,  а
доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують,  колегія суддів не знаходить підстав для його
скасування.

Разом з
тим,  не можна в повній мірі погодитись
із обраний судом способом захисту порушеного права,  як такого,
що не враховує рівності прав відповідачки на її спілкування з дитиною
під час шкільних канікул.

Враховуючи
наведене та обставини справи,  колегія
суддів дійшла висновку,  що рішення суду
у цій частині належить змінити і визначити час спілкування позивача з дочкою за
місцем його місця проживання в період шкільних канікул в межах не більше 12
частини їх тривалості.

Керуючись cт. 303,  307,
309 ЦПК України,  колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2007р.
змінити.

Визначити
участь ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_3,
1998 року народження шляхом відвідування дитиною місця його проживання в
період шкільних канікул з визначенням часу їхнього спілкування в межах не більше
1 2 частини їх тривалості.

В решті це ж
рішення залишити без змін.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і
може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу
набрання нею законної сили.