справа № 22-8922                                            Головуючий
Доповідач: Гончар В.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2007 року      колегія суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Гончара
В.П.

суддів
:Корчевного Г.В.,  Слюсар Т.А. при
секретарі: Ліліцькому Р.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Михайлова Тараса
Григоровича в інтересах Приватного підприємства «Адвокатське бюро» на рішення
Солом'янського районного суду міста Києва від 31 липня 2007 року в цивільній
справі за позовом Приватного підприємства «Адвокатське бюро» до ОСОБА_1 про
повернення майна та стягнення збитків,  -

встановила:

ПП
«Адвокатське бюро» звернулося до суду із вимогою до ОСОБА_1.  про повернення комп'ютера ATX/Athlon 1700/
КТ 133 А/ 256 mb/ 40 gb/ FC 400 32 mb/ FDD/ 52 x/ ps/ 2 та монітора LG 795 FT,  вартістю 3 125 грн.,  та стягнення із ОСОБА_1.  заборгованості по сплаті платежів за
користування майном в сумі 5 676 грн. 56 коп.,
суми сплаченого державного мита в розмірі 88 грн. 02 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Позовні
вимоги обґрунтовували тим,  що 19.11.2002
р. між ПП «Адвокатське бюро» та ОСОБА_1.
було укладено договір оренди з викупом комп'ютера зазначеної модифікації
та монітора строком на 24 місяці.

ОСОБА_1.  не було добросовісно виконано договір,  внаслідок чого утворилась заборгованість по
сплаті орендних платежів із жовтня 2003 р. по листопад 2004 р. в сумі 2 276 грн.
43 коп.

Після
закінчення строку договору оренди ОСОБА_2.
не було повернено майно і за відсутності заперечень зі сторони ПП
«Адвокатське бюро» договір було поновлено на строк,  який було оговорено договором,  внаслідок чого утворилась заборгованість
ОСОБА_1.  по сплаті орендних платежів за
20 иісяців,  що становить 3 320 грн.
Інфляційні збитки складають 44 грн. 56 коп.

ПП
«Адвокатське бюро» також просило стягнути із ОСОБА_1.  упущену вигоду,  мотивуючи це тим,  що 01.10.2001 р. між ПП «Адвокатське бюро» та
ПП «Євротекс-плюс» було укладено договір про надання товарів в оренду. У
випадку вчасного повернення майна позивач отримав би орендні платежі від ПП
«Євротекс-плюс» за користування комп'ютером та монітором.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 31.07.2007 р. позов ПП «Адвокатське бюро» до ОСОБА_1.  про повернення майна та стягнення збитків
задоволено частково.

Стягнено
із ОСОБА_1.  на користь ПП «Адвокатське бюро»
заборгованість в сумі 2 276 грн. 43 коп. та судові витрати в розмірі 81
грн.,  а всього на загальну суму 2 357
грн. 43 коп.

В решті позову
ПП «Адвокатське бюро» відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник ПП «Адвокатське бюро» Михайлов Т.Г. просить змінити
рішення суду,  зобов'язавши ОСОБА_1.  повернути комп'ютер та монітор,  вартістю 3 125 грн.,  стягнути із ОСОБА_1.  заборгованість по сплаті платежів за
користування майном в сумі 5 676 грн. 56 коп.,
судові витрати в розмірі 192 грн. 03 коп.

Апелянт
вважає,  що суд невірно застосував норми
матеріального та процесуального права.

В суді
апеляційної інстанції представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав
у повному обсязі та просив про їх задоволення.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши пояснення учасників судового розгляду,  з'ясувавши обставини справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів приходить до висновку,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду в частині відмови у стягненні
орендних платежів за 20 місяців та повернення комп»ютера та монітора скасуванню
з ухваленням в цій частині нового рішення.

Виходячи
із характеру правовідносин,  що склалися
між ПП «Адвокатське бюро» та ОСОБА_1.
суд приходить до висновку,  що між
сторонами склалися зобов'язальні,
договірні відносини,  які
регулюються Договором про оренду із викупом майна № 19112002/108 від 19.11.2002
р. ( а. с 27,  28).

Судом
першої інстанції було вірно встановлено,
що 19.11.2002 р. між ПП «Адвокатське бюро» та ОСОБА_1.  було укладено договір оренди із викупом №
19112002/108,  строком на 24 міс,  за яким ОСОБА_1 ,  сплативши завдаток 650 грн. 00 коп.,  отримав комп'ютер,  модель ATX/Athlon 1700/
КТ 133 А/ 256 mb/ 40 gb/ FC 400 32 mb/ FDD/ 52 x/ ps/ 2 та монітор LG 795 FT,  вартістю З 125 грн. 00 коп.,  за що повинен був сплачувати щомісячну плату
в розмірі 166 грн. 00 коп.,  але з жовтня
2003 р. платежі не сплачує (а. с.
27,  28).

Відповідно
до п. п. 2.6 п. 2 Договору загальна заборгованість орендаря після сплати
завдатку складає 3 948 грн. 43 коп. (а. с.
29).

Суд
прийшов до вірного висновку,  що із
ОСОБА_1.  підлягає стягненню
заборгованість в сумі 2 276 грн. 43 коп. (З 948 грн. 43 коп. - 1 672 грн.  00 коп. =

2   276 грн. 43 коп.) відповідно до Договору від
19.11.2002 р.

Проте
судом не було не враховано того,  що
після закінчення строку договору оренди з викупом комп'ютера та монітора право
власності на орендоване майно у орендаря не виникло,  оскільки орендарем - ОСОБА_1.  не було здійснено повного розрахунку за
Договором.

Відповідно до п.
3.1 Договору право власності на Товар,
переданий в оренду

3   викупом,
у відповідності із зазначеним Договором,
переходить від Орендодавця

до
Орендаря із моменту повного розрахунку (а. с.
24).

Відповідно
до п. 9.3 Договору,  всі зміни в цей
Договір вносяться лише за згодою сторін (а. с.
28).

Виходячи
із матеріалів справи,  суд приходить до
висновку по те,  що ОСОБА_1.  після закінчення строку договору не повернув
орендоване майно власнику - ПП «Адвокатське бюро»,  а продовжив ним користуватися,  а ПП «Адвокатське    бюро»
не   заперечувало    проти
такого   користування,    тобто

поновлення
строку дії договору відбулося за взаємною згодою сторін шляхом конклюдентних
дій.

Відповідно
до Графіку виплат по договору № 19112002/108 від 19.11.2002 р. щомісячний
платіж за користування орендованим майном складає 166 грн. (а. с.  29).

Відповідно
до ч. 1  ст.  526 ЦК України,  зобов'язанням має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,  що звичайно ставляться.

Відповідно
до ч. 1  ст.  530 ЦК
України,  якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання,
то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно
до ч. 1  ст.  764 ЦК
України,  якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку договору найму,  то,  за
відсутності заперечень протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на строк,
який був раніше встановлений договором.

Виходячи
із наведеного,  суд приходить до висновку
про те,  що із орендаря -ОСОБА_1.  слід стягнути заборгованість по орендних
платежах виходячи із наступного розрахунку: 166 грн. (місячний орендний платіж)
* 20 (місяці,  які підлягають оплаті) = 3
320 грн. 00 коп.

Суд також
приходить до висновку про необхідність повернення комп'ютера,  модель ATX/Athlon 1700/
КТ 133 А/ 256 mb/ 40 gb/ FC 400 32 mb/ FDD/ 52 x/ ps/ 2 та монітор LG 795 FT
власнику,  оскільки відповідно до п. 6. З
Договору,  якщо орендарем буде допущена
прострочення у здійсненні оплати одного наступного щомісячного платежу у
відповідності із Додатком № 1 до даного Договору,  Орендодавець має право вимагати від Орендаря
дострокового погашення всієї заборгованості до закінчення строку дії даного
Договору або вилучити Товар у Орендатора,
повторно передати Товар в оренду із викупом або реалізувати Товар по
договірній ціні. Після повторної передачі Товару в оренду із викупом чи
повторного продажу Товару Орендарю повертаються грошові засоби,  перераховані ним Орендатору,  за виключенням завдатку,  орендних платежів по графіку платежів,  затрат Орендатора на повторний продаж Товару,  втрат на зниження якості Товару за рахунок
зносу,  затрат на ведення справи.

Разом з
тим,  суд вважає,  що відповідач не позбавлений права відповідно
до договору вимагати передачі йому комп»ютера та монітора після сплати орендних
платежів.

Відповідно
до ч. 1  ст.  11 ЦК
України,  цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб,  що передбачені
актами цивільного законодавства,  а також
із дій осіб,  що не передбачені цими
актами,  але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

Відповідно
до ч. 2  ст.  11 ЦК
України,  підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків,
зокрема,  є договір.

Факт
прострочення платежів встановлений судом,
а тому суд приходить до висновку про те,
що право повернути комп'ютер та монітор є законним,  так як передбачене Договором,  який регулює відносини між Сторонами.

Що
стосується вимоги апеляційної скарги про стягнення судових витрат в розмірі 192
грн. 03 коп.,  суд приходить до висновку
про необґрунтованість такої вимоги в межах даної суми,  а стягненню підлягає сума державного мита в
розмірі 44 грн. 01 коп. (а. с.  124).

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду частковому
скасуванню.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
317,  218 ЦПК України,  колегія суддів,  -

Вирішила:

Апеляційну
скаргу Михайлова Тараса
Григоровича в інтересах Приватного підприємства «Адвокатське бюро» задовольнити
частково.

Рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 31 липня 2007 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про
повернення комп'ютера,  моделі ATX/Athlon 1700/
КТ 133 А/ 256 mb/ 40 gb/ FC 400 32 mb/ FDD/ 52 x/ ps/ 2 та монітора LG 795 FT,  вартістю 3 125 грн. 00 коп. та стягнення
заборгованості по орендних платежах в сумі 3 320 грн. скасувати.

Ухвалити в цій
частині нове рішення суду.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути Приватному підприємству «Адвокатське бюро» комп'ютер,  модель ATX/Athlon 1700/ КТ
133 А/ 256 mb/
40 gb/
FC 400 32 mb/
FDD/ 52 x/ ps/ 2 та монітор LG
795 FT.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Адвокатське бюро» заборгованість
по оплаті орендних платежів в сумі 3 320 грн.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Адвокатське бюро» державне мито
в сумі 44 грн. 01 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.