Справа № 22-к-2747/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

03 жовтня   2007 року            м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

Євтушенко О.І.,          Мороз Л.Л.,    Білич І.М.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Київського районного суду міста Донецька від 14 березня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2005 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ДВАТ «Бутовська - Донецька « про поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

встановила:

У грудні
2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом посилаючись на те , що 23 лютого
1952 року вона була прийнята на роботу на шахту «Бутовська Донецька «. 27
листопада 1958 року була звільнена з роботи на підставі Постанови Ради
Міністрів СРСР № 839 від 13 липня 1957 року у зв'язку із виведенням жінок з
підземних робіт. Вважає , що вона звільнена незаконно. Просила поновити її на
роботі плитовою вагонщицею , стягнути з відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 45 904 гривень та моральну шкоду у розмірі 250 000
гривень.

Рішенням
Київського районного суду міста Донецька від 14 березня 2005 року ОСОБА_1 було
відмовлено у задоволенні заявленого позову.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2005 року виключено із тексту
рішення Київського районного суду міста Донецька від 14 березня 2005 року
посилання на пункт 3 статті 40 КЗпП України як зайве. В іншій частині рішення
залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постановлених судових
рішень. Просить суд постановити нове рішення яким задовольнити заявлений позов.
Мотивуючи свої вимоги невідповідністю висновків суду фактичним обставинам
справи.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішені
суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України та Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу   ОСОБА_1   відхилити.

Рішення
Київського районного суду міста Донецька від 14 березня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.