Справа №22ц-869/07                                       Головуючий
першої інстанції: Старшинська О.Є.
Категорія: 5                                                      Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
УХВАЛА

15
травня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Славгородської Н.П.,

суддів:          Мурлигіної О.Я., Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання:
Боуйок І.Ф.,

за участю:

- позивача ОСОБА_1,

- його представника ОСОБА_3, ОСОБА_2,

- представників Держтехнагляду ОСОБА_4, ОСОБА_5,

- представника АТ "Укрінбанк" ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за

апеляційними скаргами ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від
31 січня 2007 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства
внутрішніх справ України в Миколаївській області, ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Інспекції Державного технічного нагляду Миколаївської обласної державної
адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного
засобу й визнання права власності на транспортний засіб,

Встановила:

В липні 2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській
області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позивач
вказував, що він є суб'єктом підприємницької діяльності по наданню
механізованих послуг, для чого використовував належний йому на праві власності
трактор К-701, державний номерний знак НОМЕР_1 1989 р. випуску.

5 червня 2006 р.
трактор та свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_2, видане 3 лютого 2004
р. інспекцією Держтехнагляду по Вознесенському району, були вилучені
працівником Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7

Посилаючись на
незаконність дій працівника міліції, відсутність транспортного засобу в натурі,
позивач просив стягнути з відповідача його вартість 50121 грн. 25 коп., 215745
грн. неотриманих прибутків внаслідок невиконання ним зобов'язань за договорами
по наданню послуг з обробітку землі, та 20000 грн. моральної шкоди.

В якості третіх
осіб, що не заявляє самостійних вимог, притягнуто: на боці позивача - інспекцію
Держтехнагляду по Вознесенському району, на боці відповідача - ОСОБА_7

Ухвалами суду до
участі у справі як співвідповідача притягнуто ОСОБА_2, якому після вилучення
було передано на зберігання трактор, та в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні позивача - АТ "Українській інноваційний банк".

В листопаді 2006
р. ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1, Інспекції Державного технічного
нагляду Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання недійсним
свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу й визнання права власності на транспортний
засіб.

2

Позивач в
обґрунтування позовних вимог вказував, що він придбав спірний трактор за
договором купівлі-продажу, укладеним 22 серпня 1999 р. з ССУ
"Одесфундаментспецбуд", в розкомплектованому стані. В 2003 р. він
передав цей трактор в оренду ОСОБА_8. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 незаконно
заволодів його транспортним засобом, зареєструвавши його не себе, ОСОБА_2
просив про задоволення позову.

В якості третіх
осіб, що не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача до участі за даним
позовом було залучено УМВС України у Миколаївській області та ОСОБА_8

Рішенням
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2007 р.
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50121 грн. 25 коп. матеріальної шкоди та
1531 грн. 21 коп. судових витрат.

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та до УМВС України в Миколаївської
області про стягнення збитків та моральної шкоди, а також в зустрічному позові
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вказує, що судом помилково не взято до уваги, що шкоду йому
заподіяно внаслідок дій як працівника міліції так й ОСОБА_2, і просить рішення
суду скасувати частково, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_2 також
оскаржив рішення суду, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати й
ухвалити нове, посилається на порушення судом норм матеріального та
процесуального права: підвідомчість позову ОСОБА_1 господарському суду; не
залучення до справі в якості співвідповідача ОСОБА_8, а також на
невідповідність дійсним обставинам справи висновку суду про правомірність
реєстрації за ОСОБА_1 права власності на спірний трактор.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення апелянтів, представника ОСОБА_1, представників
Держтехнагляду, АТ "Укрінбанк", дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково із
таких підстав.

Вирішуючи спір,
суд вважав, що до участі у справі залучені всі учасники спірних правовідносин.

Однак, з таким в
повній мірі погодитись не можна.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що за ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію
машини серія НОМЕР_2, виданого 3 лютого 2004 р. інспекцією Держтехнагляду по
Вознесенському району, на праві власності зареєстровано трактор марки К-701
1989 р. випуску НОМЕР_3 (а.с. 17).

5 червня 2005 р.
дільничним інспектором Вознесенського МРВ ОСОБА_7 трактор було вилучено у
позивача, про що складено протокол (а. с
20).

В той же день
спірний трактор працівником міліції було передано на зберігання ОСОБА_2, який в
свою чергу також передав його на зберігання ОСОБА_8., що підтверджується
розписками (а.с. 86, 87).

Однак, суд не
звернув належної уваги на такі обставини і не притягнув до участі у справі
всупереч вимогам ч. 2 ст. 35 ЦПК України в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 на стороні відповідачів за позовом
ОСОБА_1, тоді коли ухвалення судом рішення по спору може потягнути пред'явлення
до ОСОБА_8 регресних вимог стосовно переданого на збереження майна, тобто
вплинути на його права та обов'язки.

Більш того, з
матеріалів справи вбачається, що у зустрічному позові (а.с. 90-93) ОСОБА_8
зазначено як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача, але жодного разу ця особа про судові засідання не
повідомлялась і пояснень в суді не давала, що не дозволило суду в тому числі
встановити місце знаходження спірного трактору.

3

Крім того,
ОСОБА_1 були заявлені і підтримані в суді таки вимоги: відшкодування матеріальної
шкоди, спричиненої незаконним вилученням трактора, а саме: стягнення 50212 грн.
25 коп. вартості трактора та 215745 грн. збитків у вигляді неотриманих
прибутків від виконання господарських договорів.

Суд, ухвалюючи
рішення, не розглянув вимоги ОСОБА_1 стосовно неотриманих прибутків: в
мотивувальній частині рішення не зазначені встановлені судом обставини відносно
цих вимог, які факти суд вважав встановленими, які докази з цього приводу взяті
до уваги, а які відхилено, чи порушено права ОСОБА_1 стосовно отримання
прибутків; в резолютивній частині відсутній висновок суду про вирішення даних
позовних вимог, котрі є окремими вимогами.

З урахуванням
викладеного рішення суду в силу пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України необхідно
скасувати, а справу - направити на новий розгляд.

При новому
розгляді справи суду слід врахувати наведене, притягнути до участі у справі
ОСОБА_8 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів за позивом ОСОБА_1 та вирішити всі заявлені
позовні вимоги.

Також колегія
суддів вважає за необхідне звернути увагу суду на наступне.

Суд правильно
зробив висновок про неправомірність дій працівника міліції ОСОБА_7 по вилученню
спірного трактора у ОСОБА_1, але, ухвалюючи рішення про стягнення вартості
вилученого у ОСОБА_1 трактора саме з ОСОБА_2, виходив з того, що було укладено
договір зберігання транспортного засобу, за яким саме ОСОБА_2 повинен нести
відповідальність за втрату переданої речі.

Між тим, суд не
прийняв до уваги, що договір схову - це двостороння угода і не з'ясував, з ким
саме ОСОБА_2 укладено такий договір і чи мала ця особа передбачені законом
підстави для його укладення.

Передчасним є й
висновок суду про необґрунтованість зустрічного позову, оскільки судом
достатньо не перевірено твердження ОСОБА_2 про незаконність проведення
реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_1

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 311,315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2007 року
скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду іншому судді.

Ухвала набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.