Справа № 22Ц-0666 2007
p.                Головуючий у
суді 1 інстанції
14                                             Доповідач
у суді 2 інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді
Лащенка В.Д. суддів:   Червінко
К.С, Корзаченко І.Ф. при секретарі
Левочко І.Я.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на заочне рішення Яготинського
районного суду Київської області від 22
листопада 2006 року в
цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства „Український
мобільний зв'язок" до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за надані
послуги стільникового радіотелефонного зв'язку та штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року Закрите
акціонерне товариство „Український мобільний зв'язок" пред'явило у суд
позов до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості за надані послуги стільникового
радіотелефонного зв'язку та штрафних санкцій.

Позивач зазначав,
що Українсько-германсько-голандсько-датське спільне підприємство „Український
мобільний зв'язок", правонаступником якого є він (позивач), уклало з
ОСОБА_1. договір №
1213362 від 8
липня 2003 року про
надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку на номер телефону НОМЕР_1. На підставі
договору відповідачу було надано особистий рахунок № 1.10730989.

Відповідно до
умов укладеного договору підприємство зобов'язалося надавати ОСОБА_1. послуги
стільникового радіотелефонного зв'язку, а відповідач зобов'язався своєчасно
сплачувати рахунки за надані йому послуги, авансові внески та плату за
утримання номеру в межах стільникового радіотелефонного зв'язку по всіх
телефонах, зареєстрованих на особовому рахунку відповідача.

Згідно умов
укладеного з відповідачем договору, плата за утримання номеру в межах
стільникового радіотелефонного зв'язку вноситься і в тому випадку, коли надання
послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента.

Відповідно до
пункту 1.1 додаткової
угоди договір з відповідачем укладено на 548
календарних днів, починаючи з дня внесення відповідачем початкового авансу.

Пунктом 1.2 додаткової угоди
передбачено, що при достроковому припиненні основного договору з ініціативи
позивача, у випадках невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань
згідно з основним договором, відповідач зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 3,65 грн. за кожен
день, що залишився до закінчення строку дії основного договору.

2

Надіслана
відповідачеві претензія від 7
березня 2006 року залишена
без відповіді і добровільно заборгованість за період з 31 жовтня 2005 року по 7 березня 2006 року відповідач
не сплатив.

Позивач просив
стягнути з відповідача: вартість наданих та несплачених послуг, включаючи плату
за утримання номеру в мережі в сумі 260
грн. 04 коп.,
нараховані відповідно до ст.ст. 1,4
Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування"
внески до Пенсійного фонду -
26 грн. 52 коп. та 328 грн. 50 коп. штрафу за
кожен день , що
залишився до закінчення дії основного договору, починаючи з дня припинення його
дії, а всього 615 грн. 06 коп.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задовольнити
позов.

Заочним рішенням
Яготинського районного суду від 22
листопада 2006 року
позов Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок"
задоволено.

Постановлено
стягнути із ОСОБА_1. на користь Закритого акціонерного товариства „Український
мобільний зв'язок" вартість наданих та несплачених послуг в сумі 260 грн. 04 коп., внески до
Пенсійного фонду - 26 грн. 52 коп. та 328 грн. 50 коп. штрафу за
кожен день, що залишився до закінчення строку дії основного договору, починаючи
з дня припинення його дії, а всього 615
грн. 06 коп.

Ухвалою
Яготинського районного суду від 18
грудня 2006 року заяву
ОСОБА_1. про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції,
посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне тлумачення норм матеріального права і постановити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши
матеріали справи і законність рішення міського суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 546 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Договором або
законом можуть бути встановленні інші види забезпечення виконання зобов'язання.

3

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

По справі
встановлено, що Українсько-германсько-голандсько-датське спільне підприємство
„Український мобільний зв'язок", правонаступником якого є Закрите
акціонерне товариство „Український мобільний зв'язок" (позивач) уклало з
ОСОБА_1. договір №
1213362 від 8
липня 2003 року про
надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку на номер телефону НОМЕР_1. На підставі
договору відповідачу було надано особистий рахунок № 1.10730989. 8 липня 2003 року відповідач
вніс початковий аванс в сумі 399
грн.

Відповідно до
умов укладеного договору позивач зобов'язався надавати послуги стільникового
радіотелефонного зв'язку, а відповідач -
своєчасно сплачувати рахунки за надані йому послуги, авансові внески та
плату за утримання номеру в межі стільникового радіотелефонного зв'язку UMC
по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку.

Згідно
додаткової угоди до даного договору від 8
липня 2003 року
основний договір було укладено терміном на 365 днів.

14 липня 2004
року сторони уклали додаткову угоду про надання послуг мобільного зв'язку
до зазначеного основного договору №
1213362 строком на 548
календарних днів.

Позивач надавав
відповідачу послуги мобільного телефонного зв'язку, які відповідач, всупереч
умовам, укладених з ним договорів не виконував належним чином, внаслідок чого
утворилась заборгованість по несплаті за надані послуги, включаючи плату за
утримання номеру в мережі в сумі 260
грн. 04 коп.,
нарахованих внесках до Пенсійного фонду -
26 грн. 52 коп. та 328 грн. штрафу за
кожен день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, виходячи
з розміру 3 грн. 57 коп.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач надавав
відповідачеві відповідно до укладених договорів послуги стільникового
радіотелефонного зв'язку. Відповідач же, порушуючи договірні зобов'язання , своєчасно не
оплатив рахунки за надані йому послуги та плату за утримання номеру в межах
стільникового радіотелефонного зв'язку по всіх телефонах, зареєстрованих в його
особовому рахунку.

Колегія суддів
вважає, що міський суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели
до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Посилання
відповідача в апеляційній скарзі на те, що він не був належним чином
повідомлений про розгляд справи 22
листопада 2006 року не
заслуговують на увагу.

З матеріалів
справи встановлено, що в судовому засіданні 25 жовтня 2006
року розгляд справи було відкладено на 1 листопада 2006
року в зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_1.

Про відкладення
розгляду справи повідомлено відповідача та його адвоката ОСОБА_2, який був у
судовому засіданні.

4

1 листопада 2006 року
відповідач і його адвокат в судове засідання не з'явились і судом постановлено
ухвалу про заочний розгляд справи.

Після дачі
пояснень представником позивача, в справі було оголошено перерву до 8 листопада 2006 року, а 8 листопада 2006 року - перерву до 22 листопада 2006 року.

Про оголошені
перерви в справі було відомо відповідачу і його адвокату ОСОБА_2., від якого до
суду 21 листопада
2006 надійшло
клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з його участю в цей же
день в іншій цивільній справі.

Суд визнав
причини неявки в судове засідання неповажними і постановив заочне рішення, яке
відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Керуючись ст. 303, 304, п. 1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Яготинського районного суду Київської області від 22 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий

Судді

4