Справа
№ 2-5012/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 рік                                                                                    м.
Харків

Московській
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді Русанової В.Б.,

при
секретарі -    Тимощук М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину квартири у порядку
спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить
визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка
на підставі свідоцтва про право власності на житло зареєстрована за ОСОБА_3,
позивачем та відповідачем по справі. Також просить визнати за ним право
власності на 1/3 частину вказаної квартири у порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_3., та встановити факт, що ОСОБА_3та ОСОБА_3це одна і таж
особа, так як у правовстановлюючих документах і свідоцтві про смерть прізвища
спадкодавця не співпадають.

У судовому засідання позивач свої позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, та додатково пояснив, що спірна квартири на
підставі  Свідоцтва  про
право  власності  на
житло  виданого

1993
року зареєстрована за ОСОБА_3, ним та відповідачкою по
справі на праві спільної сумісної власності, тобто  частки
співвласників  не  визначені.
Заповітом  складеним

1994
року, посвідченим державним нотаріусом Третьої ХДНК,
ОСОБА_3. належну їй частину квартири заповіла у рівних частках позивачу та
відповідачу по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3. померла. Позивач спадщину прийняв,
так як на момент смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з ним.
Відповідачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від
прийняття спадщини. Оформити свої спадкові права позивач не має можливості, так
як не підтверджується факт належності померлій квартирі, так як не співпадають
написання прізвищ у правовстановлюючому документі та у свідоцтві про смерть.

Відповідач
- ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомленою про час та місце слухання справи у судове засідання
не заявилась, подала суду заяву у якій позовні вимоги ОСОБА_1. визнала у
повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглянути за її
відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, його представника,
дослідивши матеріали справи, встановлює наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

2

Квартира АДРЕСА_1на
підставі Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 27.05.1993 року Харківським міським центром
приватизації державного житлового фонду реєстраційний № 5-93-10653, на праві
спільної сумісної власності зареєстрована за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у віці 87
років померла.

Заповітом,
складеним 12.04.1994 року, посвідченим Третьої ХДНК за реєстровим № 21618,
ОСОБА_3належну їй частину квартири АДРЕСА_1заповіла у рівних частинах кожному
онучці - ОСОБА_2та правнуку - ОСОБА_1.
Заповіт на час розгляду справи не змінений та не скасований.

Згідно довідки КЖЕП №174
Московського району м. Харкова від

15.11.2006      року, позивач постійно
мешкає та зареєстрований за

адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним до

смерті проживала та була зареєстрована ОСОБА_3.

Згідно відповіді Третьої ХДНК від
27.03.2007 року №2-22А/250,

02.02.2007     року до нотаріальної
контори надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від спадщини.

Згідно положень
ст.ст. 372, 370 ЦК України,
при поділі (виділі) майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, частки
співвласників є рівними, якщо інше не передбачено згодою між ними або законом.

Ст. 1268 ЦК України
встановлює, що спадкоємець за законом або заповітом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємиць, який постійно проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо у встановлений
законом строк не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.
1 ст. 1274 ЦК України,
спадкоємець за заповітом має право відмовитись від прийняття спадщини на
користь іншого спадкоємця за заповітом.

Згідно положень
ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих
документів, якщо від встановлення цих факті залежить, виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Як вбачається з
матеріалів справи, прізвище спадкодавця у правовстановлюючому документі на
квартиру, у заповіті та у свідоцтві про смерть не співпадають.

Однак, у суду не
викликає сумнівів факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтва
про право власності на житло, виданого 27.05.1993 року Харківським міським
центром приватизації державного житлового фонду реєстраційний № 5-93-10653, та
що саме нею 12.04.1994 року складено заповіт, посвідчений Третьою ХДНК за
реєстровим № 21618, яким вона належну їй частину квартири АДРЕСА_1заповіла у
рівних частинах кожному онучці - ОСОБА_2та правнуку - ОСОБА_1. Тому суд
встановлює саме факт належності померлій вказаних правовстановлюючого документу
та заповіту, а не тотожність особи.

Крім того, суд приймає відмову відповідачці по справі від
спадщини, так як вона хоча із пропуском встановленого строку, але звернулась до
нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини, передбаченим законом
шляхом спадщину не прийняла, підтвердила суду свою відмову від неї.

3

При таких обставинах позов
ОСОБА_1. підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 370, 372, ч. 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1274 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-
215, ч. 1,2 ст. 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт
належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1Свідоцтва про право власності на
житло, виданого 27.05.1993 року Харківським міським центром приватизації
державного житлового фонду реєстраційний № 5-93-10653, та заповіту складеного
12.04.1994 року, посвідченого Третьої ХДНК за реєстровим № 21618, в яких її
прізвище вказано як ОСОБА_3.

Визначити частки
у спільному сумісному майні визнавши, що квартираАДРЕСА_1належить ОСОБА_3,
ОСОБА_2та ОСОБА_1 по 1/3 частині кожному..

Визнати за
ОСОБА_1право власності на 1/3 частину квартира АДРЕСА_1у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
до районного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна
скарга може бути подана до районного суду та до апеляційного суду протягом 20
днів після подання зави про апеляційне оскарження, або у порядку ч. 4 ст. 2 95
ЦПК України.