Справа № 22ц-2729                                                    Головуючий
в 1 інстанції - Л івочка Л
Категорія 23                                                                                         Доповідач
РІШЕННЯ Іменем України

10 квітня 2007 року       Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого:
Зубової Л.М.

суддів:
Лук*яновоїС.В. Барсукової'О.І. при секретарі
Іванові В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька
від 29 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв*язку з залиттям
квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2005 року позивач ОСОБА_2. звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_3. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
у зв*язку з залиттям квартири, зазначивши, що 04.08.2005 року була залита
гарячою водою з вини відповідачів, які мешкають поверхом вище, належна їй на
підставі права власності квартира АДРЕСА_1. В результаті залиття в квартирі
позивачки було пошкоджено стелю в спальній кімнаті, в коридорі, стін в
коридорі, поли, двері, пошкоджені меблі та телефон.Просила стягнути з
відповідачів вартість пошкодженого майна на суму 6440гр., вартість
ремонто-відновлювальних робіт в розмірі 12310гр., а також заподіяну їй моральну
шкоду в розмірі 10 ОООгр.та віднести судові витрати на рахунок відповідачів.

Рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 29
листопада 2006 року позов ОСОБА_2. задоволено частково. З ОСОБА_1. на корись
позивачки стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 9925гр., моральну шкоду в розмірі
700гр., судовий збір - в розмірі 107-75гр., а всього - 10 732-75гр. В
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3. - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1. звернулась з
апеляційною скаргою до Апеляційного суду Донецької області, в якій просила
рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 29 листопада 2006 року
скасувати, ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір матеріальної та
моральної шкоди та розподілити судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, зазначивши, що суд першої інстанції не повно з*ясував обставини, що
мають значення для справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1.- ОСОБА_3.,
доводи апеляційної скарги підтримала і просила скасувати рішення суду, ухвалити
нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1. в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2.- ОСОБА_4. просив відхилити
апеляційну скаргу відповідачки і залишити рішення Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 29 листопада 2006 року без зміни.

2

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
представників позивача та відповідачки, дослідивши доводи апеляційної скарги та
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Ухвалюючи
рішення у справі, суд першої інстанції вірно встановив, що з вини відповідача
ОСОБА_1., власника квартири АДРЕСА_2, 04.08.2005 року в наслідок пошкодження
шлангу гарячої води в квартирі останньої, була залита водою розташована
поверхом нижче квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2. на підставі договору
купівлі-продажу.

Визначаючи
розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди,
апеляційний суд вважає, що ці вимоги позивачки підлягають задоволенню частково,
в розмірі 8925 грн., оскільки до справи надано розписку, яка свідчить про
часткове відшкодування матеріальної шкоди позивачці в розмірі 1000 гр.
13.08.2005 року. Суд не приймає до уваги посилання позивачки та її представника
на те, що за зазначені кошти було придбано матрац, який був пошкоджений при
залитті квартири і зниження вартості кроваті не було враховано при проведенні
судової товарознавчої експертизи від 29.05.2006 року ( а.с.87-89). Але з цим
апеляційний суд погодитись не може, оскільки з тексту розписки це не випливає,
а із пояснень експерта ОСОБА_5 в судовому засіданні від 28.11.2006 року
вбачається, що було оцінено шкоду, заподіяну не окремим предметам, а спальному
гарнітуру в цілому. У разі ж визначення розміру матеріальної шкоди, виходячи з
вартості окремих складових спального гарнітуру, а не із його вартості в цілому,
як це було зроблено експертом, розмір матеріальної шкоди майну позивачки був би
меншим .

Відповідно
до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на
відшкодування моральної шкоди, суд урахував конкретні обставини справи,
характер та ступінь моральних страждань позивачки в зв"язку із порушенням
її житлових прав, пошкодженням майна, а також порушення нормального укладу
життя позивачки.

Проте визначена судом сума на відшкодування моральної
шкоди в розмірі 700 грн., на думку апеляційного суду, є надмірною.

Місцевий суд, визначаючи розмір моральної шкоди, в
порушення вимог ст. 1193 ЦК
України, не врахував матеріального становища особи, яка завдала шкоди, а
саме те, що ОСОБА_1. є інвалідом 1 гр.

Виходячи із принципу справедливості, як того вимагає ст.
41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, апеляційний суд вважає,
що на користь позивачки підлягає стягненню сума на відшкодування моральної
шкоди в розмірі 500 гривень.

При ухваленні рішення судом першої інстанції не враховано
положення ст.88 ЦПК України стосовно розподілу між сторонами судових витрат, а
саме витрат з оплати судових експертиз. З матеріалів справи ( а.с. 78) видно,
що витрати з оплати експертиз понесла відповідач у справі. Оскільки позовні
вимоги ОСОБА_2. задоволено частково, на користь ОСОБА_1. підлягає стягненню
пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачці відмовлено,
суми з оплат експертиз, а саме: за проведення судової будівельно-технічної
експертизи - 113-32гр., за проведення судової товарознавчої експертизи -
130-75гр., а всього -244-17гр.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь
ОСОБА_2. судового збору в розмірі 107-75гр., суд вірно дійшов висновку про те,
що ОСОБА_1. хоч і є інвалідом 1 гр. ,

3

але відповідно до
ч.2 ст.88 ЦПК України, вона не може бути звільнена від сплати судових витрат,
оскільки позивачкою, на користь якої ухвалено рішення, понесені судові витрати.
Але в зазначеній частини рішення підлягає зміні, і з урахуванням суми
відшкодування матеріальної шкоди, на користь позивачки належить стягнути з
ОСОБА_1. судовий збір в розмірі 89-25гр. та 8-50гр„ а всього -97-75гр.

Згідно ст. 309 ч. 1 п. З ЦПК України, підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції необхідно
змінити, зменшити стягнуті суми відшкодування матеріальної і моральної шкоди та
зменшити суму судового збору та стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.
понесені останньою витрати з оплати судових експертиз пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись
ст. ст. 307, 309, 314, 316 Цивільного процесуального кодексу України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 29
листопада 2006 року змінити.

Позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 8925 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі
500 грн., а також сплачене держмито в розмірі 89-25гр.,та 8-50гр., ( разом
97-75гр.). а всього -9522-25гр.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати
судових експертиз в розмірі 244-17гр.

В іншій
частині рішення залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.