Справа №22ц- 7351        Головуючий у 1 інстанції
19                          Доповідач Постолова В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
жовтня    2007 року            Апеляційний суд Донецької області

в складі:

Головуючого
Новосядлої В.М.  Суддів Папоян В.В.,  Постолової В.Г. при секретарі Стефановій І.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Київського районного суду м.
Донецька від 30 липня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,  3 особа - КП „ Служба єдиного замовника
Київського району м.  Донецька" про
усунення перешкод в користуванні житлом та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
судді Київського районного суду м.
Донецька від 10 липня 2007 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  3 особа КП „ Служба єдиного замовника
Київського району м.  Донецька" про
усунення перешкод в користуванні житлом та відшкодування моральної шкоди
залишена без руху з підстав невідповідності її вимогам  ст.
ст.  119, 120 ЦПК України ,  а саме не конкретизовані всі обставини ,  що мають значення для справи,  не зазначені докази,  що підтверджують кожну обставину,  позовні вимоги потребують уточнення ,  не сплачено державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  не додано копій всіх документів,  які необхідні для вирішення спору,  не надано копій всіх документів по кількості
відповідачів.

Ухвалою
судді Київського районного суду м.
Донецька від 30 липня 2007 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,  3 особа КП „ Служба єдиного замовника
Київського району м.  Донецька" про
усунення перешкод в користуванні житлом та відшкодування моральної шкоди
визнана неподаною та повернута позивачу.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати ухвалу судді,  посилаючись на
її необґрунтованість.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
позовної заяви та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а ухвала суду підлягає скасуванню за таких підстав.

Залишаючи
позовну заяву ,  суддя виходив з
того,  що вона не відповідає вимогам  ст.
ст.  119, 120 ЦПК України ,  а саме в ній позивачем не конкретизовані всі
обставини ,  що мають значення для
справи,  не зазначені докази,  що підтверджують кожну обставину,  позовні вимоги потребують уточнення позовні
вимоги,  не сплачено державне мито та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  не додано копій всіх документів,  які необхідні для вирішення спору,  не надано копій всіх документів по кількості
відповідачів.

Проте з таким
висновком суду погодитися не можна.

2

Так з
позовної заяви вбачається,   що позивачем
пред'явлені позовні вимоги до відповідачки ОСОБА_2 щодо усунення перешкод в
користуванні виділеною йому на підставі рішення Київського районного суду м.   Донецька від 27 квітня 2006 року кімнатою
АДРЕСА_1 та про відшкодування моральної шкоди .

В
обґрунтування вказаних позовних вимог позивачем було додано до позовної заяви
копію його звернення з зазначеного приводу до начальника Київського РВ УМВС
України в лютому 2007 року,   а в
підтвердження його права на користування виділеною кімнатою позивачем додано
було до позовної заяви копії рішення Київського районного суду м.   Донецька від 27 квітня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 15 листопада 2006 року.

Вимоги
судді щодо залучення позивачем до позовної заяви документів,   які б підтверджували правове положення
квартири за даними КП БТІ,   набуття ним
права власності на майно,   план
квартири,   з зазначенням кімнати ,   що виділена у користуванні позивачеві не
можуть бути віднесені до невідповідності позовної заяви вимогам   ст.
119 ЦПК України.

Тому
апеляційний суд вважає,   що посилання
судді про те,   що в позовній заяві не
конкретизовані всі обставини,   не надані
докази по справі та не залучені документи ,
які необхідні для вирішення спору є безпідставним.

Крім
того,   зазначаючи в ухвалі ,   що позивачем не сплачено судового збору
,   суддя не звернув уваги до наданої ним
копії довідки МСЕК від 18 січня 2007 року відповідно до якої ОСОБА_1   є інвалідом 1 групи і який відповідно
до   ст.
4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів України „ Про державне мито"
звільняється від сплати державного мита ,
а при указівки на те,   що ним не
сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи суддя
взагалі у ухвалі не зазначив належного до сплати розміру.

Висновки
суду щодо відсутності правових підстав для звернення з позовом про
відшкодування моральної шкоди взагалі є передчасними і ніяким чином також не
можуть бути віднесені до невідповідності позовної заяви вимогам      ст.
119 ЦПК України.

За таких
обставин ухвала судді від 30 липня 2007 року,
як така що не відповідає вимогам процесуального права ,   підлягає скасуванню з поверненням позовної
заяви в той же суд для вирішення питання про відкриття провадження по справі

Керуючись   ст.
ст.   312,  314,
315 ЦПК України ,   апеляційний
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу судді Київського районного суду м.   Донецька від ЗО липня 2007 року скасувати з
поверненням позовної заяви в той же суд для вирішення питання про відкриття
провадження по справі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили.