Справа №
22-ц-1518/2007р.                                Головуючий
у І інстанції Гутич П.Ф.
Категорія 33                                                          Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007р.                                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати              в цивільних
справах Апеляційного суду Івано-

Франківської
області в складі:

головуючої:                                                        Пнівчук
О.В.,

суддів:                  Бойчука І.В., Меленко О.Є.,

секретаря:                                                           Пожар
Р.В.,

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
апеляційну   скаргу   ОСОБА_1 на рішення Богородчанського
районного суду від 01 листопада 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Богородчанського районного суду від 01 листопада 2007 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, повернення самовільно зайнятої земельної
ділянки та відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

На дане рішення
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив
зокрема, що судом не враховано подані ним докази чинення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

Під час розгляду
справи відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали факт зрізання дерев, які стояли
на межі їхніх земельних ділянок.

ОСОБА_3 власниця
сусідньої земельної ділянки під час підписання акту погодження меж не
заперечувала щодо даних зазначених в акті.

ОСОБА_4 в
судовому засіданні підтвердив факт викопування стовпів з огорожі, крім того,
про протиправність його дій свідчить і акт встановлення та відновлення меж від
13 травня 2005 року та постанова про притягнення до адміністративної
відповідальності за незаконне будівництво.

При вирішенні спору по суті судом не враховано його
попередні звернення до правоохоронних органів, органів виконавчої влади та
місцевого самоврядування з приводу спірних правовідносин.

Посилаючись на
викладені обставини, апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позову.

В засіданні
апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Відповідач
ОСОБА_3 заперечив доводи апеляційної скарги.

Відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши
доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право приватної
власності на землю від 17.06.2005 року належить земельна ділянка площею      0,1196 га, яка розташована в АДРЕСА_1
(а.с.5).

ОСОБА_1
пред"явив позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суміжних землекористувачів із позовом про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.
Позивач свої вимоги мотивував тим, що відповідачі кожен зі своєї сторони
захопили частину його земельної ділянки, зрізали дерева, що росли на межі їх
земельних ділянок Стефуняк М., крім того, самовільно викопав всі стовпи з його
огорожі.

Постановляючи
рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції
правильно виходив із того, що позивачем не представлено доказів на
підтвердження його позовних вимог.

Відповідно до
акту від 26 жовтня 2007 року комісією в складі заступника селищного голови,
землевпорядника, головного архітектора, в.о. начальника управління земельних
ресурсів у Богородчанському районі в присутності сторін по справі проведено
контрольні обміри вздовж земельної ділянки ОСОБА_1

Комісією не
встановлено факту самовільного зайняття його земельної ділянки з боку
суміжників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.48).

Будь-яких інших
доказів щодо чинення перешкод в користуванні земельною ділянкою, знищення
межових знаків, зрізання дерев відповідачами не представлено.

Посилання
апелянта на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що він
неодноразово звертався в різні інстанції з приводу спору щодо користування
земельною ділянкою не заслуговують на увагу, так як за результатами розгляду
таких звернень не знайшли свого підтвердження обставинам на які він посилався.

Таким чином,
ОСОБА_1 як власник земельної ділянки не довів порушення його законних прав, а
тому його вимоги відповідно до ст.152 ЗК України не підлягають до задоволення.

Рішення суду
постановлено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків рішення суду
першої інстанції, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308,
313-315 ЩІК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Богородчанського районного суду від 01 листопада 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання законної сили.