Справа № 22ц-210/2008                     Головуючий у 1 інстанції Преснякова А.А.
18                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26   лютого   2008
року   колегія   суддів
судової  палати   у
цивільних   справах Апеляційного
суду Донецької області в складі: головуючого Баркової Л.Л. суддів Трушкова М.
М. ,  Кучерявої В.Ф. при секретарі : Стрілецькій О.В.
розглянувши   у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі  справу   за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та
судових витрат на правову допомогу

за   апеляційною
скаргою   відповідача      на
заочне   рішення   Новоазовського районного суду Донецької
області   від 19 жовтня 2007 року

встановила :

У грудні 2006
року позивачі звернулися до суду з позовом про відшкодування кожному
збитків в розмірі 1548 грн.,  які вони сплатили за надання юридичної
допомоги та витратили на транспортні розходи у зв"язку з їх звинуваченням
відповідачем у скоєні злочину за статтею 125
ч.2 КК України,  в якому суд визнав
їх невинними та виправдав. У відшкодування моральної шкоди просили стягнути
кожному по 5000 гривен.

Рішенням
Новоазовського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2007 року позовні
вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальних збитків 1546
грн.44 коп.,  та витрат на правову
допомогу 430 грн.,  а всього 1976грн.44коп.; на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальних збитків 1530грн.96коп.,  витрат на правову допомогу 430 грн.,  а всього 1960 грн.96
коп. У відшкодуванні моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 51
грн. та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи 30 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати,  постановити нове рішення,  яким відмовити у задоволенні позовних вимог і
провадження у справі закрити. Посилається на те,  що суд порушив і неправильно застосував норми
процесуального та матеріального права,
неповно з"ясував обставини,
що мають значення для справи.

Заслухавши
суддю доповідача,  пояснення відповідача
ОСОБА_3,  який просив апеляційну скаргу
задовольнити,  позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  які просили її відхилити,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги,   колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає

2

частковому
задоволенню,    рішення суду   скасуванню з відмовою у задоволенні позовних
вимог з таких підстав.

Відповідно
до вимог  ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні.

У
відповідності з п.4  ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Вирішуючи
справу,  суд виходив з того,  що внаслідок безпідставного звинувачення та
незаконного притягнення позивачів до кримінальної відповідальності за заявою відповідача,  їм було завдано матеріальні збитки,  що складаються з транспортних витрат,  витрат на правову допомогу,  які підлягають відшкодуванню відповідачем.

Проте погодитися
з таким висновком суду не можна.

Як
вбачається зі справи,  постановою Новоазовського
районного суду від 28 квітня 2005 року за скаргою
ОСОБА_3 відносно позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за
статтею 125ч.2 КК України.

Вироком
Новоазовського районного суду від 28 квітня 2006 року,  залишеного без зміни ухвалою апеляційного
суду Донецької області 22 серпня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виправдано на
недоказаністю їх участі у скоєні злочину за
ст. 125ч.2 КК України.

У
зв"язку з розглядом кримінальної справи позивачі понесли транспортні
витрати на проїзд до Апеляційного суду та витрати на правову допомогу.

Посилання
позивачів на те,  що матеріальну шкоду
заподіяно їм з вини відповідача у зв"язку з незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності та" розглядом кримінальної справи
спростовуються положеннями закону.

Згідно з
положеннями  ст. 1166 ЦК України майнова
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала. Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування
шкоди завданої фізичній особі внаслідок незаконного притягнення до кримінальної
відповідальності встановлено статтею 1176 ЦК України та Законом України
№266/94-ВР від 1.12.1994 року „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянину незаконними діями
органів дізнання,  досудового слідства і
суду",  згідно з якими ця шкода
відшкодовується державою.

3

Таким чином,  оскільки судом
першої інстанції при
вирішенні справи повно і правильно встановлені її обставини,  але допущено помилку в застосуванні норм
матеріального права,  рішення суду як
таке що не відповідає положенням закону,
підлягає скасуванню з постановлянням нового рішення про відмову
позивачам у задоволенні позову в повному обсязі.

З урахуванням
зазначеного і,

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,
309 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково .

Рішення
Новоазовського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2007 року в частині
задоволення позову ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди,  витрат на правову допомогу та
стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судових витрат скасувати. У задоволенні
позову ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір п'ятдесят одну гривню з
кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
п'ятнадцять гривень з кожного.

В решті частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з дня проголошення. Може бути оскаржено протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.