Справа: 2-219/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2007р.
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:        головуючого - судді - Зємцов В.В.

при
секретарі              - ГалайчукН.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до
Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області, Військової частини № 3059 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006р. до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом до Кременчуцького
МУ УМВС України в Полтавській області, Військової частини № 3059.

Вказував, що 29 липня 2005 року
Автозаводським райсудом
м. Кременчука було прийнято рішення за його скаргою до цих же самих
відповідачів. Було визнано:

незаконними дії працівників Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській
області з особистого обшуку ОСОБА_1 09 липня 2003 року, застосування до нього
фізичної сили, внаслідок чого йому було спричинено 09 липня 2003 року тілесні
ушкодження середньої тяжкості, фізичного затримання в період між 19 год. та 21
год. 09 липня 2003 року та застосування до нього спеціальних засобів
-наручників в період між 19 год. 09 липня 2003 року та часом його фактичної
госпіталізації до лікарні;

незаконною бездіяльність працівників Кременчуцького МУ УМВС України в
Полтавській області щодо ненадання йому -ОСОБА_1. медичної допомоги 09 липня
2003 року в найкоротший строк;

незаконним дії службовців військової частини № 3059 по питанню особистого
обшуку ОСОБА_1. 09 липня 2003 року, застосування до нього фізичної сили,
внаслідок чого йому було спричинено 09 липня 2003 року тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

У результаті таких неправомірних дій працівників відповідачів йому -
позивачу було завдано матеріальну шкоду, яку ним було сплачено за послуги
особи, що забезпечувала надання правової допомоги у розмірі 6 000 грн., згідно
довідки від 01 липня 2006 року.

Крім того, побиття працівниками міліції призвело до погіршення стану його
здоров'я, відобразилося на відносинах з оточуючими, була завдана моральна
шкода, розмір якої він оцінює у 100
000 грн.

Просив стягнути з відповідачів солідарно у відшкодування матеріальної шкоди
-6 000 грн., у
відшкодування моральної шкоди -100
000 грн.

У судовому засідання представником позивача ОСОБА_2 позовні вимоги було
збільшено та підтримано. Позивач та його представник остаточно просили стягнути
з відповідачів солідарно на користь позивача 6500, 14 грн. матеріальної шкоди та у відппсодування моральної
шкоди - 100 000 грн.

Представник відповідача - Кременчуцького МУ УМВС в Полтавській області -Бублик О.І.
проти позову заперечував, надав суду заперечення, в яких просив відмовити

2

позивачу
за безпідставністю. Оскільки дії працівників міліції не були неправомірними,
діяли в межах своїх повноважень, а позивач сам спровокував їх на застосування
до нього спеціальних засобів - наручників тому, що оказав непокору працівникам
міліції, наніс удари працівнику міліції, хапав за формений одяг.

Представник військової частини №
3059 проти позову заперечував, пояснив, що військовослужбовці військової частини
№ 3059 діяли в
межах своїх повноважень.

Представник третьої особи - Відділення Держказначейства України у м. Кременчуці - Нештап В.Г.
позов не визнав. Пояснив, що списання коштів проводиться за рішенням суду,
рішення на даний момент не прийнято. При набранні рішенням чинності будуть його
виконувати.

За клопотанням представника відповідача судом були
залучені в якості третіх осіб - ОСОБА_3., ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проводили
затримання позивача.

Залучені треті особи -
ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, пояснили що діяли в межах своїх
повноважень, перевищення повноважень не було.

Третя особа - ОСОБА_4
в судове засідання не з"явився, викликався належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб вивчивши та дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

У відповідності до ст. 12
Закону України „Про міліцію" у разі неможливості уникнути застосування
сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на
міліцію обов'язків і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди
здоров'ю правопорушників. При завданні шкоди міліція забезпечує подання
необхідної допомоги потерпілим в найкоротший строк.

Відповідно до ст. 1 Закону
України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду" підлягає
відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження,
незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під
вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду
кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно,
незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що
обмежують права громадян.

Відповідно до ст. 2
цього ж Закону право на відшкодування шкоди у розмірах і в порядку,
передбаченим цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному
вироку суду чи іншому рішенні суду факту незаконного притягнення як
обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного
проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи
обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного
відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують
права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових
заходів.

29 липня 2005 року
Автозаводським райсудом
м. Кременчука було прийнято рішення за скаргою ОСОБА_1. на дії та
бездіяльність Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області та
Військової частини № 3059.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що 09 липня 2003 року близько 18 год. 00 хв. його - ОСОБА_1. було
затримано пішим патрулем міліції в районі фабрики „Рута".

Обставини затримання полягали в тому, що після його
відмови показати зміст своїх кишень на вимогу працівників міліції, йому було
нанесено ряд ударів ногами в різні частини тіла, надіто наручники, піддано
фізичному знущанню. Внаслідок цих дій працівників міліції та
військовослужбовців було завдано тілесні ушкодження, але медичну допомогу було
надано лише через тривалий проміжок часу.

3

Крім того, судом було встановлено, що з боку сержанта
міліції ОСОБА_6 наносились удари по обличчю та по тулубу вже після того, як
ОСОБА_1 не чинив ніякого опору, знаходився на колінах на землі зі зв'язаними
руками, при цьому його додатково тримали військовослужбовці, які піднімали руки
вгору, завдаючи додаткового болю.

Такі дії не викликалися необхідністю, оскільки не забезпечували припинення
правопорушення, оскільки він знаходився на землі та не скоював при цьому
правопорушення і протидію законним вимогам працівників міліції.

За наслідками затриманняОСОБА_1. було заподіяно тілесні ушкодження у формі
закритої черепно-мозкової травми, що викликала струс головного мозку та
крововиливів, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Судом також було встановлено порушення працівниками міліції вимоги ст. 12 Закону України
„Про міліцію", де встановлено обов'язок надання медичної допомоги в
найкоротший строк. Також те, що є незаконним тримання заявника в наручниках
більше двох годин навіть після того, як потреба в застосуванні таких засобів
відпала, зважаючи на стан здоров'я та перебування а автомобілі патрульної
служби та приміщенні Автозаводського РВВС КМУ УМВС України в Полтавській
області.

Також судом було встановлено, що в матеріалах справи були відсутні будь-які
протоколи, які б обгрунтовули затримання, не були повідомлені ні підстави ні
мотиви затримання.

Як видно з рішення суду від 29
липня 2005 року,
яке набрало законної сили, працівниками правоохоронних органів були порушені
норми Конституції України та Закону України „Про міліцію". ОСОБА_1 було
завдано матеріальну шкоду, яку було ним сплачено за послуги особи, що
забезпечувала надання юридичної допомоги у розмірі 6000 грн., згідно довідки
від 01 липня 2006 року. Побиття працівниками міліції призвело до погіршення
стану здоров'я, було завдано психологічної травми.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню. З відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути у
відшкодування матеріальної шкоди 6500,14 грн., а у відшкодування моральної
шкоди - 2000 грн., зменшивши розмір моральної шкоди, як безпідставно завищену.
В іншій частині у задоволенні позову слід - відмовити.

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст. 12, 13 Закону України „Про міліцію",
ст. 1,2 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та
суду", ст. ст. 14, 57 - 59, 208,209,212,215,218,223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. - задовольнити
частково.

Стягнути з Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській
області та Військової частини №
3059, шляхом списання з відповідних рахунків в Державному казначействі України,
солідарно на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди - 6500, 14 грн., у
відшкодування моральної шкоди -2000
грн.

В іншій частині
у задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду
Полтавської області через

Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в
10-денний строк з
дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом

20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4

ст. 295
ЦПК України.