Справа №2-614/2007
РІШЕННЯ ІМ"ЯМ  УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року
Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді
Соколової К.А., при секретарі Щербак
Л.Ч., за участі адвоката ОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог зазначила,
що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.
За вказаною адресою в будинку 02.04.2004
року вона прописала свого племінника ОСОБА_2. Він мешкав в цивільному шлюбі
з жінкою, яка мала 3-х дітей.
Одного з них, ОСОБА_3. вона прописала в своєму будинку 06.08.2004 року. Всі вони вели аморальний спосіб життя, за
комунальні послуги ніколи не платили. Восени 2005
року виїхали на постійне місце проживання в с. Берестовеньки Красноградського
району Харківської області, де мешкають до теперішнього часу. Але на її
неодноразові прохання виписатися з її будинку ніяких заходів не вживали, і тому
вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду.

Визнання ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
особами, які втратили право на житло необхідно
в зв"язку з тим, що позивачка сплачує комунальні послуги понад кількості
осіб, які фактично мешкають в будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримала і просить задовольнити позовні вимоги.

Оскільки
відповідачі ОСОБА_2. і ОСОБА_3 мешкають в Красноградському районі Харківської
області, в Красноградський районний суд Харківської області було направлено
судове доручення про їх допит в якості відповідачів. Згідно протоколу судового
засідання від 10.04.2007
року ОСОБА_2., ОСОБА_3 позов визнали і не заперечують проти розгляду справи
в їх відсутності.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки, розглянувши матеріали судового доручення,
дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким,
що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом від 21.12.2004 року (реєстр № 3822) ОСОБА_1 набула
право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1( а.с. 9-11). Згідно записів
домової книги в зазначеному будинку з 02.04.2004
року прописаний племінник ОСОБА_1 ОСОБА_2. і з 06.08.2004 року ОСОБА_3,
який являється сином цивільної дружини ОСОБА_2. (а.с. 12-14).
Восени 2005 року всі
вони виїхали на постійне місце проживання в с Берестовеньки Красноградського району Харківської області
і з того часу в будинку ОСОБА_1 не мешкають. На адресу ОСОБА_2. і

Справа №2-614/2007

РІШЕННЯ ІМ"ЯМ  УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року
Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді
Соколової К.А., при секретарі Щербак
Л.Ч., за участі адвоката ОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог зазначила,
що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.
За вказаною адресою в будинку 02.04.2004
року вона прописала свого племінника ОСОБА_2. Він мешкав в цивільному шлюбі
з жінкою, яка мала 3-х дітей.
Одного з них, ОСОБА_3. вона прописала в своєму будинку 06.08.2004 року. Всі вони вели аморальний спосіб життя, за
комунальні послуги ніколи не платили. Восени 2005
року виїхали на постійне місце проживання в с. Берестовеньки Красноградського
району Харківської області, де мешкають до теперішнього часу. Але на її
неодноразові прохання виписатися з її будинку ніяких заходів не вживали, і тому
вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду.

Визнання ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
особами, які втратили право на житло необхідно
в зв"язку з тим, що позивачка сплачує комунальні послуги понад кількості
осіб, які фактично мешкають в будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримала і просить задовольнити позовні вимоги.

Оскільки
відповідачі ОСОБА_2. і ОСОБА_3 мешкають в Красноградському районі Харківської
області, в Красноградський районний суд Харківської області було направлено
судове доручення про їх допит в якості відповідачів. Згідно протоколу судового
засідання від 10.04.2007
року ОСОБА_2., ОСОБА_3 позов визнали і не заперечують проти розгляду справи
в їх відсутності.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки, розглянувши матеріали судового доручення,
дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким,
що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом від 21.12.2004 року (реєстр № 3822) ОСОБА_1 набула
право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1( а.с. 9-11). Згідно записів
домової книги в зазначеному будинку з 02.04.2004
року прописаний племінник ОСОБА_1 ОСОБА_2. і з 06.08.2004 року ОСОБА_3,
який являється сином цивільної дружини ОСОБА_2. (а.с. 12-14).
Восени 2005 року всі
вони виїхали на постійне місце проживання в с Берестовеньки Красноградського району Харківської області
і з того часу в будинку ОСОБА_1 не мешкають. На адресу ОСОБА_2. і

ОСОБА_3. 24.01.2007
року були направлені претензії, в яких зазначалося про необхідність
виписатися з домоволодіння в АДРЕСА_1(а.с. 15, 16). Повідомлення
вони отримали, але ніяких дій щодо добровільної виписки із вказаного будинку не
вжили ( а.с. 17, 18).

Відповідно до ст. 71 Житлового
кодексу України при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім"ї за ним зберігається житлове приміщення протягом
шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні по
поважним причинам більше шести місяців, цей
термін за заявою відсутнього може бути подовжений наймодавцем, а в разі
спору- судом.

Згідно ст. 72 Житлового
кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в результаті цієї особи більше
встановлених строків відбувається в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 без поважних причин не мешкають в спірному
приміщенні понад шести місяців, ці обставини підтверджуються матеріалами
справи. Самі вони цих обставин не заперечують.

Витрати,
пов"язані зі сплатою державного мита та по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи, суд покладає на
відповідачів у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст..
11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст..ст..
15, 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу
України" № 2 від 12.04.1985 року із змінами
і доповненнями, суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати ОСОБА_2
і ОСОБА_3 особами, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати за інформаційно- технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 8,00
грн.

Стягнути з
ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати за інформаційно- технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 8,00
грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги.