АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________ АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ____________________
Справа № 22-ц-1880/2007                     Головуючий суду 1
інстанції - Захарова
Апеляційної інстанції - Кателін
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМУКРАЇНИ

14 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді: Шестакової Н.В.
Суддів: Філатової'Є.В., Кателіна В.П. При секретарі: Петренко Т.В.

розглянувши у
відкритому судову засіданні у м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Комунальне
підприємство „Житловик-2" про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_7 на рішення Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа - КП
„Житловик-2" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яка
розташована на першому поверху. Поверхом вище розташовані квартири
відповідачів, у яких вони постійно не проживають.

В зимовий період
водопостачання у квартирах відповідачів припиняється, а кран, який регулює
подачу води, і розташований на сходовій площадці першого поверху
перекривається. Система водопостачання є старою та в квартирах відповідачів має
пошкодження. 30 березня 2006 року в наслідок
того, що ОСОБА_6 без попередження інших власників квартир відкрив кран, сталася
аварія. Вода з пошкоджених труб потрапила з другого поверху у квартиру
позивачів. Після залиття квартири, позивачам була завдана матеріальна шкода,
були зіпсовані меблі та інше майно, а також їм була спричинена   моральна шкода.

Частково
матеріальна шкода відшкодована власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_8. Сума
невідшкодованої матеріальної та-моральної шкоди складає 15 308 грн. 50 коп., яку
позивачі просять стягнути з відповідачів.

Рішенням
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006 року, позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4
- задоволено частково.

2

Стягнуто з
ОСОБА_5 та ОСОБА_6
солідарно на користь позивачів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 857 грн., у рахунок
відшкодування моральної шкоди -
1 000 грн., судові витрати, які складаються зі сплати державного мита в сумі 30, 75 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн., оплата
праці експерта - 350 грн., а
всього стягнуто - 6 252,
75 грн.

Стягнуто з
ОСОБА_7 на користь позивачів в рівних частках у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди - 4
857 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн., судові
витрати, які складаються зі сплати державного мита в сумі 30, 75 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн., оплата
праці експерта - 350 грн., а
всього стягнуто - 7 252,
75 грн. В іншій частині позовних вимог позивачам відмовлено.

Не погодившись з
рішення суду першої інстанції, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 подали
апеляційні скарги, в яких просять рішення суду змінити в частині стягнення з
них матеріальної і моральної шкоди, в цієї частині ухвалити нове рішення про
відмову позивачам в позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в рахунок відшкодування
матеріальної та моральної шкоди на користь позивачів скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову в позову.

Відповідно до
роз'яснень п. 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992
року № 6 з
послідуючими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла,
за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено із матеріалів
справи, працівниками Комунального підприємства „Житловик-2", 30 березня 2006 року був
складений Акт про залиття квартири позивачів водою. Зазначений Акт свідчить про
те, що ОСОБА_6 відкрив кран холодного водопостачання, який встановлений на
загальному стояку холодної води, вода по трубам потрапила в квартири ОСОБА_8. і
ОСОБА_7. У металевої трубі, яка знаходиться у квартирі ОСОБА_8. утворилась
тріщина через яку вода потрапила на підлогу, а потім через плити перекриття
потрапила у квартиру позивачів, яка заходиться на першому поверсі. У зв'язку з
розривом гумового шлангу, який з'єднує раковину з металевою трубою холодного
водопостачання у квартирі ОСОБА_7, вода через плити перекриття також потрапила
у квартиру позивачів.

Відповідно до
висновку експерта № ОЕ-351
від 03 липня 2006 року, сума
матеріальних збитків, у результаті залиття квартири позивачів водою становить 14 541 грн. ОСОБА_8.
частково в добровільному порядку сплатила позивачам кошти за спричинену їм
матеріальну шкоду.

Судова колегія
погоджується з висновками суду щодо вини відповідача ОСОБА_7., оскільки як
встановлено із матеріалів справи, водопровідні труби в квартирах зазначеного
жилого дому, знаходились в незадовільному стані і підлягали заміни. Відповідно
до Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення у
містах і селищах України (зареєстрованих Міністерством юстиції України 22.07.1994 року за №165/374, введених в дію з
01 жовтня 1994 року), абонент
(квартиронаймач або власник квартири) повинен утримувати в технічному і
справному стані труби і обладнання внутрішніх водопровідних мереж, які
знаходяться на його балансі.

3

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідальність за спричинену матеріальну шкоду позивачам повинна нести
ОСОБА_6, оскільки вона в незадовільному стані утримувала обладнання і труби
внутрішніх водопровідних мереж. Позивачі не довели в суді те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 спричинили їм
матеріальні збитки у зв'язку з порушенням ними зазначених Правил, що є їх
обов'язком відповідно до засад змагального процесу за статтею 10 ЦПК України. При
цьому суд створив всі умови для засад змагальності сторін.

Виходячи із
характеру і обсягу заподіяних позивачам моральних страждань, ступені вини
відповідача і обставин їх заподіяння, колегія суддів вважає за необхідне
зменшити розмір суми відшкодування моральної шкоди до 500 грн.

За такими
обставинами, приймаючи до уваги, що по справі встановлені всі обставини, в
додаткових доказах потреби немає, припущена судом помилка в оцінці доказів, і у
зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне ухвалити нове рішення, яким
частково задовольнити позовні вимоги позивачів.

Керуючись
статтями 301, 303, 304, пунктом 2 статті 307, пунктом 3 статті 309, статтями 316, 317, 319 Цивільного
процесуального кодексу України, судова колегія судової палати, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні            скарги           ОСОБА_7

ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006 року скасувати.

Стягнути з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди в рівних частках 9
714 (дев'ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн., а також компенсацію моральної
шкоди в сумі 500 (п'ятсот)
грн.; судові витрати, які складаються зі сплати державного мита в сумі 61 грн. 50 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., оплату
праці експерта - 707 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили в касаційному
порядку до Верховного Суду України.