Справа
№22-1387                            Головуючий
Категорія-   21                                  суддя-Смєлік
Доповідач: суддя -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

ЗО березня
2007року                                         м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді Новодворської О.І.

суддів: Сукманової Н.В.,
Кіянової С.В.

при секретарі
Писаревій Ю.Г.

з участю представника позивача ОСОБА_3., представника
відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщення апеляційного суду в м. Донецьку
цивільну справу по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському районі м. Макіївки Донецької області та
представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у
Кіровському районі м. Макіївки Донецької області про відшкодування моральної
шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійни х захворювань України у Кіровському районі   м. Макіївки Донецької області   подав апеляційну скаргу на рішення
Кіровського районного суду   м. Макіївки
Донецької області    від 06 грудня 2006 року   ,
яким частково задоволені позовні вимоги позивача про відшкодування   моральної шкоди, у зв'язку з ушкодженням
здоров'я на виробництві.

Суд стягнув з
відповідача на користь позивача в відшкодування моральної шкоди 20000 гривень, тоді як
позивач просив стягнути на свою користь
60000 гривень.

Відповідач
вважає, що рішення підлягає скасуванню,
по справі слід постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі ,
оскільки , не
доведений факт спричинення моральної шкоди, а крім того, відповідно до с т. 77 Закона України « Про Державний
бюджет України на 2006 рік»
зупинено дії абз.4 ст. 1
( в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам іх сімей), підпункту (є)
п.1 ч.1 ст.21,ч.З ст. 28,
ч.З ст. 34, ч.5 ст. 47( в частині знижок
та надбавок до розміру страхового внеску) Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Представник
позивача   ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу в якій просив рішення суду скасувати та постановити нове задоволивши його
позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши
доповідача, учасників      процесу,
перевіривши матеріали цивільної справи ,
апеляційний суд, приходить до наступних висновків .

2

З матеріалів
справи вбачається, що позивач працював на ВАТ « Макіївський металургійний комбінат » електрогазозварником   по ремонту технічного обладнання.

15.03.2005 року під час
виконання робіт з позивачем стався нещасний випадок в результаті якого він
отримав травму .

Висновком МСЕК
від 07.07.2005 року
йому було встановлено 70
% втрати професійної працездатності по зазначеній травмі , визнаний
інвалідом П групи.

Висновком МСЕК
від 27.07.2006 року
йому було підтверджено 70
% втрати професійної працездатності по зазначеній травмі , визнаний
інвалідом П групи.

У зв'язку з травмою порушені
нормальні життєві зв'язки позивача ,
він терпить фізичний біль, змушений постійно проходити курси лікування , не може
виконувати практично ніяку фізичну роботу ні на підприємстві , ні в домашніх
умовах, втрата
працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб
життя , внаслідок
чого вимушений прикладати додаткові зусилля для організації   свого життя, що спричинило моральну шкоду.

Відшкодування
моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам незалежно від відшкодування
майнової втрати передбачено ст. 1
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності"(далі -
Закон) і є одним із засобів захисту особистих немайнових прав працівника.
Обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди застрахованим, як це передбачено
підпунктом „є" пункту 1
частини першої статті 21,
частиною третьою статті 28
Закону, покладена на відповідача.

В п. 4.1 рішення
Конституційного Суду України від 27.01.2004
р. № 1-9/2004 р.
зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання
трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності
спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

Факт заподіяння
шкоди здоров'ю позивача підтверджений висновком МСЕК про встановлення ступеню
втрати працездатності, поясненнями позивача, медичними документами.

Апеляційний суд
не приймає довід відповідача про те, що для визнання факту завдання позивачу
моральної шкоди необхідно висновок МСЕК про наявність заподіяння такої шкоди
позивачу. Такий висновок МСЕК відповідно до вимог ст. 34 п. З Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" необхідний у разі відсутності стійкої втрати
працездатності.

Посилання
відповідача наст. 77
Закона України «
Про державний бюджет України на 2006
рік» якою зупинено дії абз.4 ст. 1
( в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам іх сімей), підпункту (є)
п.1 ч.1 ст.21,ч.З ст. 28,
ч.З ст. 34, ч.5ст.
47( в частині знижок та надбавок до розміру страхового внеску) Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності"- безпідставні, оскільки , вони не поширюються на вищезазначені правовідносини.

Таким чином, суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність заподіяння позивачу моральної
шкоди в результаті пошкодження здоров'я на виробництві.

При встановленні
розміру відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції врахував глибину
фізичних та моральних страждань позивача, погіршення стану його здоров'я і
встановив його у розмірі 20000
гривен.

Перевіривши
доводи апеляційних скарг в межах оскарження, апеляційний суд дійшов висновку
про те, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і тому підстав для задоволення апеляційних     скарг сторін   немає.

Таким чином,
розглядаючи справу, суд всебічно, повно і об'єктивно, згідно з наданими
доказами розглянув спір, прийняв правильне рішення.

3

Керуючись ст.ст.
307ч.1.п.1,308,313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХ В А Л И В:

Апеляційні
скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Кіровському районі м. Макіївки Донецької області та представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2        -
відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 грудня 2006 року   залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду
України   протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.

Головуючий