Справа №22ц -
835/07                                                          Суддя
першої інстанції Димитров
Категорія 44                                                       Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої:
Козаченка В. І.,

суддів: Довжук
Т.С., Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В., без участі сторін,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від
12 грудня 2006 р., ухвалене
за скаргою ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби у Ленінському районі м.
Миколаєва (далі - Ленінська ДВС) та бездіяльність державного виконавця цієї
служби,

ВСТАНОВИЛА:

04 серпня 2006 р. ОСОБА_1
звернувся до суду з указаним позовом, в якому за­значав, що 26 травня 2005 р.
Ленінський районний суд, на підставі свого рішення від 18 січня 2005 р., видав виконавчий
лист №2-7, яким зобов'язано Ленінську ДВС скасувати постанову державного
виконавця цієї служби ОСОБА_2 від 23 серпня 2002 р. про закінчення виконавчого
провадження по примусовому виконанню рішення суду від 14 грудня 1999 р. по
справі №2-2423 за 1999 рік та поновити виконавче провадження по даній справі.

Проте, 30 травня
2005 р. державний виконавець Ленінської ДВС ОСОБА_3 від­мовила як у прийнятті до провадження, так і в
відкритті виконавчого провадження по при­мусовому виконанню зазначеного
виконавчого листа, з посиланням на те, що виконавчий документ пред'явлено до
відділу ДВС з порушенням підвідомчості виконання рішення суду.

Вважаючи, що
своїми діями державний виконавець, а Ленінська ДВС - своєю безді­яльністю,
порушили вимоги Закону України „Про виконавче провадження" від 21 квітня
1999 р. (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон), позивач просив
суд визна­ти такі дії неправомірними та зобов'язати відповідачів прийняти до
провадження зазначе­ний виконавчий лист та примусово його виконати.

Рішенням
Ленінського районного суду від 12 грудня 2006 р. вимоги ОСОБА_1 повністю
задоволені.

В апеляційній
скарзі він же, посилаючись на можливість виникнення труднощів з виконанням
вказаного рішення, просив змінити його резолютивну частину, зазначивши в ній
які дії необхідно провести державному виконавцю при виконання рішення суду, а
та­кож зобов'язати Ленінський районний суд направити копію оскарженого рішення
Ленін­ській ДВС.

Заслухавши
суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вва­жає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вказаного Закону та Інструкції про проведення виконавчих дій, за­твердженої
наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р., рішення, ухвали
й постанови судів у цивільних справах підлягають виконанню за правилами
викладеними в цих нормативних актах.

2

У зв'язку з чим
відсутня потреба в уточненні резолютивної частини оскарженого по­зивачем
судового рішення.

Інші доводи
апеляційної скарги виходять за межі розгляду справи апеляційним су­дом,
визначеним ст. 303 ЦПК України, а тому теж не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 383 - 387, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ленінсь­кого районного суду від 12 грудня
2006 р. - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.