Справа № 2-1698/07p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року
Автозаводський райсуд
м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Чихариній
В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ліквідатора арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича
до ОСОБА_1 та Управління житлово-комунального господарства Кременчуцького
міськвиконкому про виділ частки квартири, що перебуває у спільній власності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року в суд
звернувся ліквідатор - арбітражний керуючий Бончак С.А. з позовом до ОСОБА_1.
та УЖКГ Кременчуцького міськвиконкому про виділ в натурі частки квартири із
спільної сумісної власності.

Зазначав, що постановою
господарського суду Полтавської області приватний підприємець ОСОБА_1. визнаний
банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура і позивач призначений ліквідатором.

Відповідач ОСОБА_1. має
податковий борг на загальну суму 596 446,50 грн. Майно відповідача складається
з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1. Для продажу частки квартири з метою задоволення
вимог кредитора просив 1/4 частку квартири виділити в натурі та
зобов"язати УЖКХ міськвиконкому видати йому свідоцтво про право власності
на 1/4 частку, належну ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1. позов
не визнав, суду пояснив, що спірна квартира складається з двох кімнат загальною
житловою площею 30,5 кв.м., знаходиться на 2-му поверсі багатоповерхового
будинку, тому виділ його частки в натурі є неможливим.

Притягнута до участі у
справі в якості співвідповідача ОСОБА_2., діюча у власних інтересах та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.,
позов не визнала, зазначила, що виділ в натурі 1/4 частки квартири є
неможливим, крім того, призведе до невиправданого погіршення житлових умов її
та дітей.

Представник відповідача -
УЖКГ Кременчуцького міськвиконкому -проти позову заперечив; вважав, що
відповідно до ст.26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" об"єкти житлового фонду, складовою якого
є квартири, що належать громадянам на праві власності, не входять до складу
ліквідаційної маси, тому на частку квартири не можна звернути стягнення.

Представник органу опіки та
піклування - виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука - просив у
позові відмовити. Вважав, що на об"єкти житлового фонду не може бути
накладено стягнення та зазначав, що виділ частки квартири зменшить та обмежить
права неповнолітніх дітей на спірну квартиру, що неприпустимо.

Суд, вислухавши сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних
вимог.

Так, судом встановлено, що
постановою господарського суду від 14.12.2005 року у справі №9/109 приватний
підприємець ОСОБА_1. визнаний банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура,
ліквідатором призначений арбітражний керуючий Бончак С.А.

Відповідно до ч.1 ст.25
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" ліквідатор реалізує майно банкрута для задоволення вимог,
включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

На підставі договору міни,
укладеного 25.08.1998 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. В обмін вони передали в
тих же частках (п.3 договору міни) квартируАДРЕСА_2, яка належала їм на
підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Кременчуцьким УЖКГ
06.09.1996 року. Іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, ОСОБА_1. не
має.

Згідно із ст.371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній
сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути
звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в
натурі для звернення стягнення на неї.

Виділ частки із майна, що є
у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у
порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

У разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.372 ЦК
України).

Відповідачі не довели, що
між ними існувала домовленість про нерівні частки у спільній квартирі, тому
суд, вирішуючи спір, виходить із того, що частки кожного із 4-х співласників
спірної квартири є рівними і відповідачу ОСОБА_1 належить право власності на
1/4 частку квартири.

Спірна квартира складається
з двох ізольованих жилих кімнат загальною жилою площею 30,5 кв.м. та
знаходиться на 2-му поверсі багатоповерхового будинку.

За таких умов неможливо
виділити 1/4 частку як ізольоване житлове приміщення з окремим виходом, тому у
цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.364, 366, 367 ЦК України,
ст.ст.209, 212-218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ліквідатора
арбітражного керуючого Бончака С.А. задовільнити частково.

Визначити, що ОСОБА_1
належить право власності на 1/4 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні інших
позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Автозаводський райсуд

В разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, рішення набирає чинності після закінчення десятиденного
терміну з дня проголошення рішення, а в разі неподання апеляційної скарги -
після закінчення двадцятиденного терміну.