РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ      справа № 2-716/07р.

21 березня 2007
року Оболонський районний суд м. Києва

у
складі: головуючого судді                   Махлай
Л.Д.

при
секретарі                          Москаленко
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

у грудні 2006 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на те, що
відповідач являється її батьком, але коштів на її утримання не надає. Аліменти
просила стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів його заообітку, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У січня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_3 пославшись на те,
що донька знаходиться на його утриманні, а її мати не надає їй матеріальної
допомоги. Аліменти просив стягнути в розмірі 1/4 частини всіх її доходів.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримала заявлений основний
позов з підстав, викладених в позовній заяві та просила його задовольнити.
Зустрічний позов не визнала, вказавши, що після подачі позову до суду про
стягнення аліментів позивачці були нанесені тілесні ушкодження середньої
тяжкості та ОСОБА_2 погрожує їй вбивством. Позивачка ж приймає участь в
утриманні дочки, їздила  нею осінню 2006
року на відпочинок за власні кошти, сплачує благодійні внески в міську
громадську єврейську організацію, яку відвідує дочка по програмі
декоративно-ужиткового мистецтва.

Відповідач у судовому засіданні зустрічний позов
підтримав, а основний позов не визнав та пояснив, що півтора року проживав з
дочкою, а ОСОБА_1 проживала окремо. Осінню 2006 року остання вселилася до них у
квартиру, щоб налагодити відносини з дитиною, проте у січні 2007 року після
нанесення їй побоїв залишила квартиру та дитина знову залишилася проживати з
ним та перебувати на його утриманні. Сама донька не знаходить спільної мови з матір'ю
та бажає проживати саме з ним.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до
висновку, що обидва позови не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони з 6 листопада 1996 року по 1 серпня 2006 року
перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про одруження, про розірвання шлюбу та свідоцтвом
про народження дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 цього ж Кодексу за способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між
батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у
її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька
і у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони проживають за однією
адресою та разом з ними проживає їх дочка, ОСОБА_3 та обоє з батьків беруть
участь в утриманні дитини. Так, дитина їздила на відпочинок як батьком так і з
матір'ю за власні кошти кожного з них. Щоденне забезпечення дитини також
здійснюють обоє батьків, оскільки відповідач

одноособово не в змозі забезпечити дитину
через низький рівень заробітної плати 200 грн. на місяць.

Той факт, що ОСОБА_1. з січня 2007 року проживає окремо, не впливає на
висновки суду, оскільки таке роздільне проживання викликане тим, що їй було нанесені
тілесні ушкодження другом ОСОБА_2, що викликало тривалий розлад її здоров'я.
Крім того, як вказав у судовому засіданні ОСОБА_2 з грудня 2006 року по січень
2007 року з ним у квартирі проживала «його дівчина».

За таких обставин, коли обоє з батьків проживають разом з дитиною та беруть
участь в утриманні дитини, позови задоволенню не підлягають, оскільки за
рішенням суду аліменти стягуються з того, хто не бере участь у витратах на
утриманий дитини на користь того, з ким проживає дитина.

На підставі викладеного та керуючись ст.
ст. 180. 181 СК України, ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний
суд м. Києва протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.