УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2007 року                                                                                м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої
- Боднар О. В.

суддів -
Белякова 1.1.,
Ігнатюка Б.Ю.

при секретарі - Махмутовій В.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2. та їх
представників ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1до виконкому Чомської сільської ради, ОСОБА_2та Берегівського
РБТІ про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме
майно та визнання права власності на сарай та за зустрічним позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1, Чомської сільської ради про визнання частково недійсним державного
акту на право приватної власності на землю, -

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Берегівського районного суду від 9 лютого 2007
року первісний позов задоволено, а у зустрічному - відмовлено. Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Чомської сільської ради 23
грудня 2003 р. ОСОБА_2. в частині права власності на сарай під літерою «Б»
визнано недійсним та визнано на цей сарай право власності за ОСОБА_1.
Зобов'язано Брегівське РБТІ внести відповідні зміни у правововстановлюючі.
документи ОСОБА_1. та ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 58
грн.50 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2., посилаючись на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом
норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, а у первісному -
відмовити.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали
справи, апеляційний суд визнав, що скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено, що належні сторонам на праві власності
будинки № 78 та 80 «а» по АДРЕСА_1 представляють собою одноповерхові будинки
блокового типу.

Справа №: 22ц-617/07                                                       Номер
рядка статистичного звіту: 5

2

ОСОБА_1.
з сім'єю проживав у будинку № 80»а» з 1979 р. і приватизував його згідно з
Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» в 1994 p., що стверджується
свідоцтвом про право власності на житло від 3.08.1994 р. (а.с.8). Згідно
державного акту серії НОМЕР_1, виданого Чомською сільською радою

23.03.2002 р.
ОСОБА_1. для обслуговування жилого будинку та,ведення підсобного

господарства передана у приватну власність земельна
ділянка площею 0,625 га. .

ОСОБА_2 проживав у будинку № 78 з 1982 р. і придбав його
разом з надвірними спорудами у власність від Закарпатського НДІ АПВ згідно
договору купівлі-продажу від 26.04.1988 p.,
посвідченого Гечанською сільською радою (а.с.25). На момент укладення договору
купівлі-продажу загальна площа будинку № 78 становила 28,3 кв.м. Після
придбання будинку ОСОБА_2. провів добудову та побудував господарські споруди, у
зв'язку з чим у 2003 р. був складений акт прийняття домоволодіння в
експлуатацію, затверджений рішенням виконкому Чомської сільської ради від
19.12.2003 р. № 32. Згідно цього акту загальна площа будинку № 78 становить
135,4 кв.м., а житлова- 63,6 кв.м..Господарські будівлі складаються з сараю,
вбиральні, свинарника, курятника, гаража, огорожі (а.с.27-28). На підставі акту
та рішення від

19.12.2003 р.
виконкомом Чомської сільської ради ОСОБА_2. було видано свідоцтво

про право власності на нерухоме майно, в якому однак було
вказано, що до жилого

будинку відноситься сарай під лат. «Б», вбиральня «В»,
сарай «Г». свинарник «Д»,

курятник «Е», гараж «Ж», огорожа 1-4, криниця 5 (а.с.6).

Проте судом встановлено, що сараєм під літ «Б», який
значить у виданому ОСОБА_2. свідоцтві про право власності на нерухоме майно,
ОСОБА_2. ніколи не користувався. Зазначений сарай використовувався ОСОБА_1. з
1979 р. для утримання великої рогатої худоби, а в 2002 р. земельна ділянка під
цим сараєм була приватизована ОСОБА_1. разом з присадибною земельною ділянкою.
Твердження ж ОСОБА_2. про те, що після поселення в будинок № 78 в 1982 р. він
передав сарай під літ. «Б»у користування ОСОБА_1., однак у 1988 р. купив його
за договором купівлі-продажу вірно при вирішенні спору судом першої інстанції
не були взяті до уваги, оскільки є голослівними і не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, відповідає вимогам ст.ст.213-215 ЦПК України і
передбачених ст.ст.309-311 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

Доводи, які наведені апеляційній скарзі, судом першої
інстанції перевірялись і вірно не були взяті до уваги з мотивів, наведених у
рішенні суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК
України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Берегірського районного суду від 9 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.