Справа № 22ц-1371/2007р.                                                     Головуючий у першій
інстанції Яковенко С.Ю.
Категорія  39           Доповідач у апеляційній
інстанції Зотов B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 грудня 2007 року колегія судової
палати у цивільних справах

Апеляційного суду міста Севастополя в складі:

головуючого      -
Алєєвої Н.Г.,

суддів                                                   -  Зотова B.C., Колбіної Т.П.,

при секретарі - Благовідові А.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши У відкритому судовому засіданні в м.Севастополі апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2-ОСОБА_1 на рішення та ухвалу місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 29
травня 2007р. по цивільній справі за
позовом Державного підприємства „Укррибфлот" до ОСОБА_2 про відшкодування витрат по харчуванню і мешканню
на судні, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006р. Державне підприємство „Укррибфлот" (далі ДП „Укррибфлот") звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування витрат по харчуванню
і мешканню на судні.

Вимоги мотивовані тим, що відповідач був прийнятий на роботу старшим
матросом тралової команди на РТМА „Малахів Курган" на період промислового
рейса з оплатою праці згідно штатного розкладу.
У зв'язку з технічними несправностями судна, промисловий рейс був
закінчений 09 травня 2006р., члени екіпажа зняті з харчування, їм заборонено проживати на судні. Вказує, що ОСОБА_2 відмовився
виконати розпорядження^ капітана судна, який є представником ДП „Укррибфлот", самовільно залишився проживати на судні,
де забезпечувався харчуванням.

У зв'язку з
наведеними просить стягнути з відповідача заподіяний
збиток в розмірі 2 962,40 грн. та судові витрати.

Ухвалою місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 29
травня 2007р. в задоволені клопотання ОСОБА_2 про направлення справи за місцезнаходженням відповідача - відмовлено.

Рішенням
вказаного суду від 2 9 травня 2007р. позов ДП „Укррибфлот"
задоволений. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ДП „Укррибфлот" витрати за харчування на судні в розмірі 159,08 грн., за мешкання 2 803,32грн. Вирішено
питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення та ухвалу суду скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що суд
першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, висновки не відповідають
обставинам справи.

Судова  колегія,
заслухавши  доповідь  судді
-  доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає відхиленню
з таких підстав.

2

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, особливою формою
трудового договору є контракт, в якому строк
його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому
числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці
працівника, умови розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами України.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 був прийнятий на роботу старшим
матросом тралової команди на РТМА „Малахів Курган" на період
промислового рейса з оплатою праці згідно штатного розкладу. У зв'язку з технічними несправностями судна, промисловий рейс
був закінчений 0 9 травня 2006р.,
члени екіпажа зняті з харчування, їм заборонено проживати на судні.

ОСОБА_2
відмовився виконати розпорядження капітана судна, який є представником ДП „Укррибфлот", самовільно залишився проживати на
судні, де забезпечувався харчуванням.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що
ОСОБА_2 згідно із п.7 ст. 134 КЗпП України, несе
матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з
його вини підприємству, оскільки шкода завдана не при виконанні трудових обов'язків.

Доводи
ОСОБА_2 про те, що справа підлягає розгляду за місцем його  проживання,
правового  значення  для
справи  немає,  оскільки відповідно до ч. б ст. 110 ЩІК України позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть
пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

Таким чином,
судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які
призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ст. 314,315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 ОСОБА_1 відхилити.

Рішення та ухвалу місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 2 9 травня 2007р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.