Справа № 2390                                                            Головуючий
в 1 інстанції - Полубан М.П.
Категорія-21                                                                Доповідач  Котушенко СП.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 квітня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Тамакулової В.О.

суддів - Лисичої
Н.М., Котушенко СП.

при секретарі - Чергенець CO. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області на рішення
Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Петропавлівському районі про стягнення страхової виплати
за моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Петропавлівському районі про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду, мотивуючи це тим, що він з 1981 до 2003
року знаходився у трудових відносинах з підприємством ВАТ «Павлоградвугілля»,
де захворів на професійні захворювання. Згідно висновку МСЕК від 9 квітня 2003
року йому встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3-ю групу
інвалідності безстроково.

Посилаючись на те, що в зв'язку з професійними захворюваннями він
переносить моральні страждання, позивач просив стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 75000 гр.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27
грудня 2006 року позов задоволено частково в розмірі 30000 гр.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду
як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, і
про ухвалення нового рішення. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач тривалий час знаходився
в трудових правовідносинах з ВАТ «Павлоградвугілля», де захворів на професійні
захворювання. За висновком МСЕК від 9 квітня 2003 року йому довічно встановлена
третя група інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності на 60%.

За таких обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку
про те, що позивачу, внаслідок професійного захворювання, спричинено моральну
шкоду і що, відповідно до вимог ст.
ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», страхову виплату за моральну шкоду повинен сплатити
відповідач.

Разом з тим колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції безпідставно зависив суму відшкодування і, враховуючи характер та
ступінь моральних страждань позивача, розмір втрати ним працездатності, групу
інвалідності, вважає за необхідне зменшити розмір страхової виплати за моральну
шкоду з 30000 до 20000 гр., частково задовольнивши апеляційну скаргу, і
змінивши в цій частині рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм
матеріального права протирічать рішенню Конституційного суду України від 17
січня 2004 року про обов'язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду при стійкій
втраті працездатності.

Безпідставним є посилання на відсутність доказів спричинення моральної
шкоди позивачу і вини відповідача, оскільки сам факт отримання позивачем
професійних захворювань і втрати при цьому працездатності свідчать про
наявність шкоди, яку відповідач відшкодовує як страхувальник, а не винна особа.

Посилання відповідача на зупинення в 2006 році дії Закону України "Про
загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в
частині відшкодування моральної шкоди не можуть бути прийняті

до
уваги, оскільки правовідносини між сторонами щодо відшкодування моральної шкоди
виникли до 2006 року.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої
інстанції вимог ст.74 ЦПК України не є підставою для її задоволення, оскільки
згідно ч.3 ст.309 вказаного Кодексу порушення норм процесуального права можуть
бути підставою для скасування рішення, тільки якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309,
313 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Петропавлівському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27
грудня 2006 року змінити в частині розміру страхової суми за моральну шкоду,
зменшивши його з 30000 до 20000 гр. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.