УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
лютого місяця 27 дня
колегія судців судової палати по цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді                                   Любобратцевої
Н.І.,

Суддів                                                                     Чистякової
Т.І.,

Даніла Н.М.,

При секретарі Бахтагарєєвої М.В.,

За участю
прокурора Туробової Г.С.,

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного Бюджету
України,

за апеляційним
поданням прокуратури м. Євпаторії на ухвалу Євпаторійського міського суду АРК
від 29.05.2003 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення з Державного бюджету
України на його користь у відшкодування моральної шкоди 10000000 грн. Вимоги
мотивовані тим, що працівниками правоохоронних і судових органів були порушені
його цивільні та конституційні права, що мало місце в період з червня 1994 р.
по 5.09.97 р. Заявник вказує, що з вини правоохоронних органів АР Крим,
Феодосійського міського суду, судової колегії у кримінальних справах Верховного
суду АР Крим його незаконно притягли до кримінальної відповідальності, а також
тримали під вартою в період з 8.06.94 р. по 12.01.95 р. та з 15.05.96 р. по
5.09.97 р. Приводом для його арешту і утримання під вартою з'явилося
притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.ст.86-2 ч.1, 86-2 ч.З,
142 ч.І КК України, немов би за скоєння ним тяжких злочинів у 1993-1994 роках.
Вироком Феодосійського міського суду від 15.05.96
р. його було визнано винним за вказаними статтями КК України і засуджено до
5 років
позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду АР Крим від 20.06.96 р. вирок
Феодосійського міського суду було залишено без змін. 5.09.97 р. постановою
Президії Верховного суду АР Крим за наведеними вище звинуваченнями позивача
було визнано невинним і кримінальну справу закрито за ст.6 п.2 КПК України.

Ухвалою Євпаторійського міського суду АРК від 29.05.2003 року
постановлено: Стягнути на користь ОСОБА_1 з Держави Україна 929625 грн. шляхом
списання цієї суми на його користь з єдиного казначейського рахунку Державного
Бюджету України. У решті частини заяву залишити без задоволення.

На вищевказану ухвалу суду першої інстанції прокуратура м. Євпаторії подала
апеляційне подання, в якому просить її скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції. Апелянт вказує, що судом порушено правила
підсудності, не притягнуто до участі у справі Державне казначейство України,
прокуратуру м. Євпаторії було позбавлено можливості брати участь у справі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, проаналізувавши
доводи апеляційного подання в межах ст.  303 ЦПК України,
дослідивши матеріали

Справа № 22-ц-842/07                                         Головуючий
у першій інстанції

Безвуляк І.І.

Доповідач Любобратцева Н.І.

2

справи,
колегія судців знаходить, що апеляційне подання підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 307
ЦПК України в редакції 1963
р. (закону, який діяв під час виникнення спірних правовідносин) рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу
розглянуто за відсутністю будь-кого

3  осіб, які беруть участь у справі,
належним чином не повідомлених про час і місце

судового засідання або суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які
не брали

участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Євпаторійського міського суду
від 19.05.2003 року
справа за заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 млн. грн. у зв'язку з
незаконним засудженням до позбавлення волі була прийнята у провадження и призначена до
розгляду на 29.05.2003 р. на 13 годин. У судове
засідання жодна із зацікавлених осіб не викликалася, Державне казначейство
України, з єдиного казначейського рахунку якого стягнуто гроші, до участі у
справі не притягувалося взагалі.

Відповідно до вимог ст. 14
Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і
суду" заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства чи прокуратури, на
вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за
місцем місцезнаходження відповідного органу дізнання, досудового слідства чи
прокуратури. З доручення, яке ОСОБА_1 5 березня 2003 року видав ОСОБА_2 на
ведення справи в усіх судових установах з усіма правами, якими наділені
позивач, відповідач, треті особи, зазначено, що він мешкає в АДРЕСА_1 (а.с.20).
Така ж адреса заявника, тобто м. Щелкино Ленінського району, зазначена у вироку
Феодосійського міського суду від 15.05.1996 р. (а.с.7), в постановах про
обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту від 31.05.1994 р.
(а.с.10); від 19.08.1994 р. (а.с.11), в постанові Президії Верховного суду
Автономної Республіки Крим від 5.09.1997 р. (а.с.13). Кримінальна справа проти
ОСОБА_1 була порушена СУ ГУВС Криму, місцезнаходження якого є м. Сімферополь,
арешт заявника санкціонував прокурор Ленінського району АР Крим. Таким чином,
заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди подано з порушенням правил підсудності.

За такими обставинами оскаржувану ухвалу суду не можна
визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи слід звернути увагу на те, що відповідно до ст. 2 Закону України
„Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", а також п. З
Положення про застосування вказаного Закону, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів
України від

4  березня 1996
р. № 6/5/3/41, право на
відшкодування шкоди в розмірах і порядку,

передбачених цим Законом, виникає у випадках постановления виправдувального вироку

суду, а також повної реабілітації незаконно засудженого громадянина.

На підставі викладеного та керуючись статтями 303, 307, 311, 312 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах

Справа № 22-ц-842/07                                          Головуючий
у першій інстанції

Безвуляк І.І.

Доповідач Любобратцева Н.І.

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційне подання прокурора міста Євпаторії
задовольнити. Ухвалу Євпаторійського міського суду від 29 травня 2003 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути

оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом

двох місяців.