РІШЕННЯ

Іменем України

04   квітня   2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді Іващенко В.В. Суддів Летягіної О.В. Сінані О.М. При секретарі Войциховської
Е.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Відкритого
акціонерного товариства „Пивобезалкогольний комбінат „Крим" на рішення
Залізничного районного суду М.Сімферополя від 25 грудня 2006
року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства „Пивобезалкогольний комбінат „Крим" про
стягнення винагороди за використання фотопортрету, за зустрічним позовом
Відкритого акціонерного товариства „Пивобезалкогольний комбінат „Крим" до ОСОБА_1 про визнання
договору недійсним,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся
з позовом до Відкритого акціонерного товариства Пивобезалкогольний комбінат
„Крим" про стягнення винагороди за використання фотопортрету згідно з
договором від 25.01.2002р. у сумі 82323
грн.82 коп., а також 3%
річних в зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань в строки, встановлені
договором.

Позов мотивовано тим, що відповідно до пункту 1.1 Договору на
використання фотопортрета ОСОБА_1,
укладеного між сторонами 25.01.2002р., предметом договору є надання права
на використання фотопортрета на етикетці з комплекту етикеток світлого пива
„Петрович" і у комбінованому знаку для товарів і послуг - комплекті
етикеток пива „Петрович" за свідоцтвом НОМЕР_1, заява НОМЕР_2
від 28.08.2000р. Пунктом 2.1
договору передбачено, що позивач дає згоду на використання свого
фотопортрета на етикетці з комплекту етикеток світлого пива „Петрович" і в
комбінованому знаку для товарів і послуг -
комплекті етикеток світлого пива „Петрович", а відповідач згідно з п. 2.2. договору з
дозволу позивача використовує на етикетці з комплекту етикеток світлого пива
„Петрович" та на зображенні комбінованого знаку для товарів і послуг за
свідоцтвом НОМЕР_1 його
фотопортрет.

Відповідно до п.2.3 Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання двічі
на рік (впродовж 10 днів
після закінчення 6-ті місяців) виплачувати позивачу винагороду у сумі 1,1% від суми
реалізованої продукції за рік, але їх не виконав.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства
„Пивобезалкогольний комбінат „Крим" винагороду за використання
фотопортрету згідно з договором від 25.01.2002р.
у сумі 8232382 грн., а
також 3% річних в
зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань в строки, встановлені договором.

Відкрите акціонерне товариства „Пивобезалкогольний
комбінат „Крим" звернулось до ОСОБА_1 із
зустрічним позовом про визнання договору недійсним.

Справа № 22-ц-23632007р.           Головуючий в 1 інстанції: Якушева Т.В.

Доповідач:
Іващенко В.В.

2

Зустрічний позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 не має
відношення до авторського договору: авторський проект розробки і оформлення
комплекту етикеток пива, зображення комплекту етикеток пива „Петрович",
оскільки авторами є ОСОБА_2, ОСОБА_3
і ОСОБА_4, які передали свої виключні майнові права на використання свого
твору підприємству.

На момент укладення договору позивач був генеральним директором
підприємства, за таких умов він дав не згоду на використання свого
фотопортрета, а розпорядження розмістити його фотопортрет на етикетці ще в 2000 p., зареєструвати її
в якості знака для товарів і послуг, а також підписати зазначений договір.

Об"єкт договору -
надання права на використання фотопортрета - не є об'єктом права інтелектуальної власності, автором
фотографії є фотограф ОСОБА_5

Зазначений договір було підписано технічним директором ОСОБА_2, який був
підлеглим позивача - генерального
директора.

З порушенням вимог п.9.5.14 Статуту товариства ( від
20.07.2001р.) ОСОБА_1 без
згоди Наглядової ради товариства передав частину своїх повноважень технічному
директору ОСОБА_2, підписавши
22.08.2001р. доручення на право підписувати цей договір.

Як убачається із змісту доручення ОСОБА_1
діяв на підставі Статуту, зареєстрованого у виконкомі Сімферопольської
міської ради 23.01.2002р. №
614, коли зазначений статут не існував

Укладення такого роду договорів з генеральним директором можливо тільки з
представником власника підприємства або головою Наглядової ради.

За таких обставин позивач за зустрічним позовом просив
визнати договір від 25.01.2002р. про стягнення винагороди за використання
фотопортрету, укладений між генеральним директором Відкритого акціонерного
товариства „Пивобезалкогольний комбінат „Крим" ОСОБА_1 і технічним
директором Відкритого акціонерного товариства „Пивобезалкогольний комбінат „Крим"
ОСОБА_2 недійсним
з моменту укладення з підстав ст. ст. 231,
241 ЦК України (
у редакції 2003р.).

Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя від 25 грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

З Відкритого акціонерного товариства „Пивобезалкогольний комбінат
„Крим" на користь ОСОБА_1
стягнуто 26047 грн. 39 коп. - суму винагороди,
а також 3% річних у
сумі 1432 грн. 60 коп., а всього 27479 грн. 99 коп. У задоволенні
іншої частини позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

У задоволені зустрічного позову Відкритого акціонерного товариства
„Пивобезалкогольний комбінат „Крим" до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено.

З ВАТ „Пивобезалкогольний комбінат „Крим" на користь ОСОБА_1 стягнуто 51 грн. - понесені ним
судові витрати, а також 224
грн. - судовий
збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1ставить
питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового рішення про
задоволення його позову у сумі 100036
грн. 98 коп.,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та на порушення судом норм процесуального
права.

Висновки суду про те, що кількість реалізованої продукції - пива: „Петрович Grand
Prix", „Петрович
легке", „Петрович Premium
", не може бути включено у розрахунок винагороди, оскільки
етикетки, використані на пляшках зазначеної продукції, не являються складовою
частиною знаку для товарів та послуг згідно зі свідоцтвом НОМЕР_1 та 3% річних
підлягають стягненню на його користь частково, тому що він, працюючи генеральним
директором, міг отримати винагороду, але не отримав її, - не відповідають,
на думку апелянта, обставинам справи і вимогам норм матеріального права.

Справа № 22-ц-23632007р.                Головуючий в 1 інстанції: Якушева Т.В.

Доповідач:
Іващенко В.В.

3

Всі
зазначені   марки   пива
є  пивом   „Петрович
світле",   що   відносяться
до асортиментного ряду за міцністю. Крім того висновки суду у цієї
частині суперечать п. п. 1.1,2.1,2.2
договору.

Фактично фотопортрет ОСОБА_1 використовувався з 25.01.2002р. до 31.12.2004р. на
продукції відповідача на загальну суму 8311913,
07 грн., з якої 1,1% складає 91431 грн.03 коп.

Пеня за несвоєчасну виплату винагороди за 2002, 2003, 2004 роки складає 8605 грн. 95 коп.

В апеляційній скарзі Відкрите акціонерне товариство „Пивобезалкогольний
комбінат „Крим" також ставить питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про відмову у позові ОСОБА_1 та задоволенні зустрічного позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального
й процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що відмовляючи у задоволені зустрічного
позову, суд не врахував, що дії генерального директора ОСОБА_1 по передачі
частини своїх повноважень ОСОБА_2
суперечили п.9.5.14 Статуту, згідно з яким він мав право за згодою
Наглядової ради товариства делегувати частину своїх повноважень будь-кому із
дирекції шляхом надання йому доручення; змісту самого доручення на право укладення
договорів та їх підпис на суму до 5тис. грн.; протоколам засідання Наглядової
ради, згідно з якими питання про передачу частки повноважень генерального
директора іншому члену дирекції не вирішувалось.

За таких обставин договір, укладений генеральним директором з перевищенням
його повноважень і особою, яка відповідно до Статуту товариства не мала права
підписувати цей договір, не відповідає вимогам закону і повинен бути визнаний
недійсним.

Суд не дав оцінки тому факту, що із змісту доручення вбачається, що ОСОБА_1 діяв на підставі
Статуту, зареєстрованого у виконкомі Сімферопольської міської ради 23.01.2002р.
№ 614, коли
зазначений статут не існував.

На момент укладення договору позивач був генеральним
директором підприємства, за таких умов він дав не згоду на використання свого
фотопортрета, а розпорядження розмістити його фотопортрет на етикетці ще в 2000 p., зареєструвати її
в якості знака для товарів і послуг, а також підписати зазначений договір.

Об"єкт договору - надання права на використання фотопортрета - не є об'єктом
права інтелектуальної власності. Автором фотографії є фотограф ОСОБА_5

Зазначений договір було підписано технічним директором ОСОБА_2, який був
підлеглим позивача - генерального
директора.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, ОСОБА_1, його
представника, представника Відкритого акціонерного товариства
„Пивобезалкогольний комбінат „Крим", проаналізувавши доводи апеляційних
скарг сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, а апеляційна скарга ВАТ „Пивобезалкогольний комбінат
„Крим" не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд виходив із
того, що ВАТ „Пивобезалкогольний комбінат „Крим" безпідставно відмовився
виконувати умови договору на використання фотопортрета ОСОБА_1, укладеного між
сторонами 25.01.2002р., предметом якого є надання права на використання
фотопортрета на етикетці з комплекту етикеток світлого пива „Петрович" і у
комбінованому знаку для товарів і послуг -
комплекті етикеток пива „Петрович" за свідоцтвом НОМЕР_1, заява НОМЕР_2 від 28.08.2000р.

Пунктом 2.1
зазначеного договору передбачено, що позивач дає згоду на використання  свого
фотопортрета на етикетці  з  комплекту
етикеток  світлого  пива

Справа № 22-ц-23632007р.             Головуючий в 1 інстанції: Якушева Т.В.

Доповідач:
Іващенко В.В.

4

„Петрович" і в комбінованому знаку
для товарів і послуг - комплекті
етикеток світлого пива „Петрович", а відповідач згідно з п. 2.2. договору з дозволу
позивача використовує на етикетці з комплекту етикеток світлого пива
„Петрович" та на зображенні комбінованого знаку для товарів і послуг за
свідоцтвом НОМЕР_1 його
фотопортрет.

Відповідно до п.2.3 Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання двічі на
рік (впродовж 10 днів
після закінчення 6-ті місяців) виплачувати позивачу винагороду у сумі 1,1% від суми
реалізованої продукції за рік, але їх не виконав.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги
позивача ґрунтуються на зобов'язаннях, що витікають з договору, які повинні
виконуватися належним чином, тому є обґрунтованими.

Суд правильно застосував норму матеріального права - 526 ЦК України ( у редакції
2003р.), що відповідає вимогам п.9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у
редакції 2003р.).

Проте, висновок суду про те, що зобов'язання відповідача щодо сплати
винагороди позивачу стосуються тільки продукції пива світлого „Петрович",
не відповідає обставинам справи.

Відповідно до пункту 1.1
Договору на використання фотопортрета ОСОБА_1,
укладеного між сторонами 25.01.2002р., предметом договору є надання права
на використання фотопортрета на етикетці з комплекту етикеток світлого пива
„Петрович" і у комбінованому знаку для товарів і послуг - комплекті
етикеток пива „Петрович".

З матеріалів справи вбачається, що такі марки пива як: „Петрович Grand
Prix", „Петрович
легке", „Петрович Premium
", - є пивом „Петрович світле", оскільки відносяться до
асортиментного ряду цієї марки за міцністю; етикетки, використані на пляшках
зазначеної продукції, являються складовою частиною знаку для товарів та послуг,
що відповідає пунктам 1.1,
2.1, 2.2 вищевказаного договору.

За таких обставин, колегія суддів змінює рішення суду у частині розрахунку
суми винагороди, яка підлягає стягненню на користь позивача, збільшивши суму
стягнення з 27479 грн. 99 коп. до 82323 грн. 82 коп. відповідно
до наступного розрахунку:

8311913 грн. 07
коп. - об'єм
реалізованої продукції: „Петрович світле", 0,5 л, „Петрович легке", 0,5 л., „Петрович Grand Prix", 1л. РЄТ,
„Петрович Grand Prix", 1,5 л. РЄТ, „Петрович світле", 0,5 л, з
фольгою, „Петрович Grand Prix", 0,5, „Петрович Premium",
0,5 л., - за період 2002р.-2004р. 91431 грн. 03 коп. - сума винагороди; 8605
грн. 95 коп. - розмір пені.

Але відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі наданих ними доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача
суму винагороди у розмірі 82323 грн. 82 коп.

В порядку, передбаченому ст. ст. 118-119
ЦПК України: з поданням додаткової позовної заяви, з оплатою судового
збору, - позивач
позовні вимоги не змінював.

За таких обставин колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції
тільки в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, тобто у сумі 82323 грн. 82 коп.

Відмовляючи у задоволені зустрічного позову ВАТ „Пивобезалкогольний
комбінат „Крим", суд виходив із того, що обставини, на які позивач за
зустрічним позовом, посилається як на підставу своїх вимог, не доведені ним.

Зокрема, не доведено того факту, що цей договір було підписано ОСОБА_2
внаслідок застосування до нього психічного тиску з боку ОСОБА_1

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки зазначені обставини
не підтвердив у судовому засіданні навіть сам ОСОБА_2, який у той

Справа № 22-ц-23632007р.                  Головуючий в 1 інстанції: Якушева Т.В.

Доповідач: Іващенко В.В.

5

час був
технічним директором підприємства і згідно з довіреністю від 22.08.2001р. мав
право підписувати всі договори.

Відповідно до підпункту 9.5.16 Статуту від 08.08.2001р. за відсутності генерального
директора його обов'язки, у тому числі й підписання договорів, виконує інший
член дирекції товариства. Про те, що на ОСОБА_2 були покладені ці функції
свідчить довіреність від 22.08.
2001р.

Довід апеляційної скарги про те, що дії генерального директора ОСОБА_1 по передачі
частини своїх повноважень ОСОБА_2
суперечили п.9.5.14 Статуту, згідно з яким він мав право за згодою Наглядової
ради товариства делегувати частину своїх повноважень будь-кому із дирекції
шляхом надання йому доручення; змісту самого доручення на право укладення
договорів та їх підпис на суму до 5тис. грн.; протоколам засідання Наглядової
ради, згідно з якими питання про передачу частки повноважень генерального
директора іншому члену дирекції не вирішувалось, колегія суддів не приймає до
уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач за зустрічним позовом не надав суду доказів, які б підтверджували,
що ОСОБА_2 на
підставі зазначеної довіреності діяв, в тому числі й підписував численні
договори від імені підприємства, протягом трьох років ( строк дії
довіреності) незаконно, без відома Наглядової Ради.

Крім того, зазначений довід апеляційної скарги суперечить
вимогам підпункту 9.5.16
Статуту від 08.08.2001р.

Пункт 9.4 Статуту
від 08.08.2001р. не обмежує права генерального директора передавати частину
своїх повноважень іншому члену дирекції по підпису договорів на суму, більш ніж
5 тис. грн. Цей
довід апеляційної скарги суперечить вимогам підпункту 9.5.10 Статуту від
08.08.2001р., а саме: генеральний директор має право укладати договори на суму,
еквівалентну до 100 000 доларів США.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом, не надав суду будь-яких
доказів, які б свідчили про те, що представник товариства діяв при укладенні
договору з перевищенням повноважень.

Як убачається з матеріалів справи позивач за зустрічним позовом просив
визнати договір від 21.01.2002р. недійсним з підстав ст. ст. 231, 241 ЦК України ( у редакції
2003р.).

Проте, відповідно до ст. 9
Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України ( у редакції 2003р.)
правила цього Кодексу застосовуються до договорів, що були укладені до
01.01.2004р. і продовжують діяти щодо підстав, порядку і наслідків зміни або
розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Що стосується визнання таких договорів недійсними з
моменту їх укладення, то в даному випадку застосовуються правила Цивільного
Кодексу України ( у
редакції 1963р.).

Колегія суддів відхиляє й довід апеляційної скарги про
те, що договір, укладений генеральним директором з перевищенням його повноважень
з особою, яка відповідно до Статуту товариства не мала права підписувати цей
договір, не відповідає вимогам закону і повинен бути визнаний недійсним саме з
цих підстав, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог, але
позивач за зустрічним позовом позовних вимог про визнання договору недійсним з
підстав ст. 48 ЦК України ( у редакції
1963р.) не заявляв. Позовні вимоги були заявлені з підстав ст. ст. 231, 241 ЦК
України ( у редакції 2003р.), що відповідає ст. ст. 57, 63 ЦК України ( у
редакції 1963р.) і з цих підстав суд розглянув заявлений позов.

Незрозумілим колегія суддів вважає і довід апеляційної
скарги про те, що об'єкт договору  -
надання  права  на
використання  фотопортрета -
не  є  об'єктом
права

Справа № 22-ц-23632007р.           Головуючий в 1 інстанції: Якушева Т.В.

Доповідач:
Іващенко В.В.

6

інтелектуальної
власності, оскільки    підставами
первісного позову не є обставини, пов'язані з захистом авторського права на
об'єкти інтелектуальної власності.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 303, 304, 314, 316 Цивільного Процесуального України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 25 грудня 2006 року змінити,
збільшивши суму винагороди, присудженої з ВАТ „Пивобезалкогольний комбінат
„Крим" на користь ОСОБА_1 з 27479 грн. 99 коп. до 82323 грн. 82 коп.

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Пивобезалкогольний
комбінат „Крим" відхилити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Пивобезалкогольний комбінат
„Крим" у дохід держави недоплачений судовий збір у сумі 548 грн. 23 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено
до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Справа № 22-ц-23632007р.           Головуючий в 1 інстанції: Якушева Т.В.

Доповідач:
Іващенко В.В.