АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 22-ц-258-Ф/07                            Головуючий у першій
інстанції  Шкуліпа В.І.
Суддя-доповідач                   Соболюк М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у місті Феодосії в складі:

головуючого
судді:               Ломанової Л.А.

суддів:                                    Соболюка
М.М.,

Притуленко О.В.

при
секретарі:                        Апостолові
О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії АР Крим цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Управління Державтоінспекції Управління Міністерства Внутрішніх Справ
України в АР Крим, третя особа -
державний автоінспектор 4-го
міжрайонного відділу при УДАІ ОСОБА_2., про стягнення моральної та
матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2та Головного управління
Державтоінспекції Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в АР Крим на
рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Управління Державтоінспекції Управління
МВС України в АР Крим (далі -
УДАІ), третя особа -державний
автоінспектор 4-го міжрайонного
відділу при УДАІ ОСОБА_2.,
про стягнення моральної та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

У позові зазначив, що 24
лютого 2006 року він
керував автомобілем Audi A6,
належним йому на праві власності, рухаючись по автошляху Сімферополь - Керч. Близько 20
години 30 хвилин приблизно на 99 км. дороги він побачив на своїй смузі
автомобіль ФІАТ, на якому було ввімкнені фари дальнього освітлення, що його
осліпило, у зв'язку з чим він вимушений був негайно загальмувати та взяти
праворуч з виїздом на узбіччя, де знаходився без відповідних заходів безпеки
автомобіль МАЗ, на якому не було ввімкнено габаритне освітлення та
сигналізація, з яким він зіткнувся, а також зіткнувся із автомобілем ФІАТ,
оскільки не мав технічної можливості проїхати проміж автомашин.

Вважає, що причиною ДТП є порушення державним інспектором ОСОБА_2 правил
дорожнього руху, який поставив службовий автомобіль ФІАТ на смузі його руху, у
зв'язку з чим він вимушений був прийняти праворуч, де зіткнувся з автомобілем
МАЗ.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача були
заподіяні механічні ушкодження, внаслідок чого розмір матеріальних збитків
становить 92 285 грн. 89 коп. У зв'язку з неправомірними діями відповідача, які
призвели до пошкодження майна, втрати нормальних життєвих зв'язків, позивач
зазнав моральних страждань, тому у відшкодування моральної шкоди позивач
просить стягнути з відповідача 50 000 гр., а також судові витрати.

Рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 30
листопада 2006 року позовні вимоги були задоволені частково - з Головного
управління Державтоінспекції Управління МВС
України в АР  Крим  на користь
ОСОБА_1

2

стягнено
92 285 грн. 89 коп. збитків, 5 000 грн. моральної
шкоди, 17 500 грн. - надання правової
допомоги, 969 грн. 86 коп. - судові витрати,
а всього 115 754 грн. 89 коп.

У апеляційних скаргах державний інспектор 4-го міжрайонного відділу при УДАІ ОСОБА_2. та Головне
управління Державтоінспекції Управління МВС України в АР Крим просять скасувати
рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального
права, не повністю з'ясовані обставини, які мають суттєве значення для справи.

Апелянти вважають, що при прийнятті позовної заяви до
провадження та вирішенні спору суд порушив вимогу щодо підсудності справи,
необгрунтовано не призначив авто-технічну експертизу, а також не взяв до уваги
показання свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів, перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 24 лютого 2006 року на 99 км. автошляху
Сімферополь - Керч
сталася дорожньо-транспортна пригода, у наслідок якої зіткнулися автомашини Audi
A6 держномер НОМЕР_1під
керуванням позивача, службовий автомобіль ДАІ м. Феодосії ФІАТ держномер НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2 та автомашина МАЗ держномер НОМЕР_3під
керуванням ОСОБА_3
За наслідками ДТП органами
ДАІ була проведена перевірка та відкрита справа про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 (справа
про адміністративне правопорушення №
3-5915/06)

При розгляді адміністративної справи в суді була
призначена авто-технічна експертиза, згідно висновків якої водій ОСОБА_1 не мав
технічної змоги уникнути ДТП.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало невиконання водієм ОСОБА_2
правил дорожньо-транспортного руху, що має прямий зв'язок з наслідками, які
настали.

Постановою Керченського міського суду АР Крим від 29 травня 2006 року провадження
у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача було закрито на
підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України
про адміністративні правопорушення за відсутністю складу правопорушення.

Головою Апеляційного суду АР Крим 26 вересня 2006 року постанова
Керченського міського суду АР Крим від 29
травня 2006 року про
закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення залишена без
змін.

Відповідно до вимог статті 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду
у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
За таких обставин доводи відповідачів та третьої особи про винність позивача в
спричиненні ДТП обгрунтовано
не були взяті до уваги.

Колегія суддів також вважає, що висновки суду першої
інстанції щодо наявності вини водія ОСОБА_2 у даному ДТП є
обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, зокрема - протоколом огляду
місця події, згідно якого автомобіль, яким керував ОСОБА_2., знаходився на
смузі руху позивача, а ОСОБА_2 як водієм, не були належним чином забезпечені
заходи безпеки при знаходженні автомобіля на смузі зустрічного руху; висновком
авто-технічної експертизи від 12
травня 2006 року,
проведеної відповідно до ухвали суду від 25
квітня 2006 року
Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

На підставі наведеного не можуть бути взятими до уваги доводи апелянтів про
безпідставність непризначення судом першої інстанції авто-технічної експертизи
та про невзяття судом до уваги показань всіх свідків. При провадженні
авто-технічної експертизи

3

під час розгляду
справи про адміністративне правопорушення експертом бралися до уваги пояснення
усіх свідків, які були надані сторонами.

ОСОБА_2. знаходився при виконанні службових обов'язків, у
зв'язку з цим висновки суду щодо визнання відповідачем Управління
Державтоінспекції Управління МВС України в АР Крим колегія визнає обґрунтованими
на підставі статті 1187 Цивільного
кодексу України. Висновок суду про відшкодування моральної шкоди ,завданої
внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відповідає вимогам ст. 1167
Цивільного кодексу України.

Також колегія приходить до висновку, що розмір матеріальної та моральної
шкоди, судових витрат судом першої інстанції встановлені на підставі наданих
сторонами доказів, підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються
відповідачем та третьою особою.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог статті 169 Цивільного
процесуального кодексу України не можна визнати обґрунтованими, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що 28 і 30 листопада 2006 року у зв'язку з
неявкою належно повідомленого відповідача розгляд справи відкладався, а
клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи,
призначеного на 30 листопада 2006 року, у зв'язку з його хворобою (а.с. 100) не містить
доказів поважності причин його відсутності у судовому засіданні.

У зв'язку тим, що колегія суддів дійшла висновку про правильність вирішення
справи судом, доводи апелянтів про порушення правил підсудності, колегія вважає
неспроможними в якості підстави для скасування оскаржуваного рішення, оскільки
згідно з частиною 3 статті 309 ЦПК України
порушення норм процесуального права може бути підставою скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З таких підстав колегія судів вважає, що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню, а оскаржуване рішення -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303,
304, 307, 308, п.1 ч.1 ст. 314,
315, 317, 319, ЦПК України, судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги державного інспектора 4-го міжрайонного
відділу при УДАІ ОСОБА_2та Головного Управління Державтоінспекції Управління
МВС України в АР Крим - відхилити.

Рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2006 року- залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців.