Справа №22-3632                                     Головуючий
- 39                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року.                          Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
судці:                             Курило
В.П.

суддів:                                                   Санікової
О.С.

Шамрило
Л.Г.

при
секретарі:                                       Степаненко
В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 23
лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до Державного підприємства „Шахта
„Постніковська" про стягнення заборгованості по лікарняному листу,  компенсації втрати частини заробітку,  середнього заробітку за час затримки
розрахунку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить змінити рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 23 лютого 2007 року,
яким його позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з Державного
підприємства „Шахта „Постніковська" на користь ОСОБА_1. суму,  яка не виплачена за лікарняними листами за
березень,  вересень 2005 року в розмірі
716 грн. 07 коп. і компенсація втрати частини заробітку у зв'язку з порушенням
строків виплати в розмірі 116 грн. 51 коп.,
а всього 832 грн. 58 коп.,  а
також судовий збір на користь держави 51 грн. і на рахунок УДК у Донецькій
області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.;
в іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено,  - та постановити нове рішення,  яким задовольнити його позовні вимоги в
частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку і моральної шкоди
в сумі 3000 грн.

В
обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на неповно з'ясовані
обставини,  які мають значення для
справи,  неправильне застосування норм
матеріального права,  внаслідок чого
висновки суду не відповідають обставинам справи і,  зокрема на те,  що Закони України,  які гарантують йому право на своєчасне
отримання винагороди за труд,  не повинні
підмінятися постановою KM України від 7 липня 2005 року,  на яке послався в своєму рішенні суд; судом
залишений поза увагою той факт,  що
найменування підприємства відповідача змінено формально,  все інше залишилось,  тому посилання відповідача на те,  що новостворене підприємство не несе
відповідальності за несвоєчасний розрахунок колишнім підприємством,  безпідставне; судом також безпідставно не
прийнято до уваги,  що у зв'язку з
неотриманням належних йому сум після звільнення йому спричинена моральна шкода.

У
судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної
скарги,  просив її задовольнити.

Представник
відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги,  вважаючи рішення законним і обгрунтованним.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
перебував у трудових відносинах з відповідачем з 1985 року по грудень 2005
року. На період знаходження на лікарняних у березні та вересні 2005 року
позивач перебував у трудових відносинах з ВП „Шахтоуправління
„Шахтарське-Глибоке" та ВП „Шахта „Постніковська" ДП
„Шахтарськантрацит",
правонаступником якого є відповідач згідно наказу Міністерства палива та
енергетики України № 546 від 26 жовтня 2005 року і який зобов'язаний
здійснювати оплату лікарняних листів у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю як
страхувальник згідно Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  обумовленими народженням та похованням".
Проте на порушення  ст. 23 зазначеного
Закону

2

підприємствами,  правонаступником яких є відповідач,  при їх ліквідації не був зроблений повний розрахунок
по сплаті страхових внесків до Фонду. Відповідачу були передані суми
заборгованості по лікарняним листам за 2005
рік без забезпечення грошовими коштами.

Судом
також встановлено,  що відповідачем при
звільненні позивача і до наступного часу не виплачена заборгованість по
лікарняним листам у розмірі 716
грн. 07 коп.
із-за відсутності грошових коштів,
оскільки постановою KM України від 7 липня 2005 року №544 ДП „Шахта
„Постніковська" включена у число шахт,
що закриваються,  тому її
фінансування повністю здійснюється зі спеціального фонду державного
бюджету,  яким не передбачено погашення
заборгованості по фонду соціального страхування.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги в межах оскарження,
апеляційний суд вважає,  що скарга
задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи,  суд
правильно встановив правовідносини,  які
склалися між сторонами та надав їм відповідну оцінку.

Відповідно
до ч.1  ст. 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116
цього Кодексу,  при відсутності спору
про їх розмір підприємство,
установа,  організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за всеь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Згідно  ст.  237-1 КЗпП України
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При
цьому,  як роз'яснено у п.5 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31
березня 1995 року (з
подальшими змінами та доповненнями) особа (фізична чи юридична) звільняється
від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди,  якщо доведе,
що остання заподіяна не з її вини.

Як
вбачається з матеріалів справи заборгованість по лікарняним листам ОСОБА_1.
виникла за березень 2005
року,  коли він працював на
підприємстві ВП „Шахтоуправління „Шахтарське-Глибоке" ДП , Донецька
вугільна енергетична компанія" Міністерства палива та енергетики України
та вересень 2005 року,  коли позивач працював на ВП „Шахта
„Постніковська" ДП „Шахтарськантрацит" Міністерства палива та
енергетики України. Звільнений позивач у грудні 2005 року з підприємства ДП
„Шахта „Постніковська",  яке створено
шляхом виділення із складу ДП „Шахтарськантрацит" згідно наказу
Міністерства палива та енергетики України від 26 жовтня 2005 року. Постановою KM України
№ 544 від 7 липня 2005 року шахта включена в перелік шахт (розрізів),  вуглепереробних та торфодобувних
підприємств,  які передаються до
закриття,  у зв'язку з чим знаходиться на
100% бюджетному фінансуванні із спеціального фонду державного бюджету.

Таким
чином,  розглядаючи справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін,  встановленим фактам
і доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обгрунтованного висновку про
відсутність вини відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем при його
звільненні у зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача
середнього заробітку за за час затримки розрахунку і моральної шкоди. Висновки
суду грунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам закону,  а саме
ст.  ст.  117,  237-1 КЗпП України.

При
цьому апеляційний суд вважає безпідставним посилання суду на  ст.  1167 ЦК України,  оскільки правовіднисини,  які склалися між сторонами регулюються
спеціальним законодавством,  а саме КЗпП
України,  яке і повинно бути застосовано
при вирішенні зазначеного спору.

3

Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Рішення
суду відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства і підстав
для його скасування немає.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  303,
, 307 ч.1 п.1,  308 ч.1,  314
ч.1 п.1,  315 ЦПК
України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.