Справа № 22-2197                Головуючий в 1 інстанції
Категорія    19                       Доповідач
РІШЕННЯ Іменем
України

2007р. квітня 10 дня. Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого
Лоленко А.В.

суддів
Бондаренко Л.І., Шамрило Л.Г.

при секретарі
Артамоновій CO.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу за скаргою ВВД Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві в м.Селидове.

на рішення
Селидівського міського суду від 25 грудня 2006р.

за позовом ОСОБА_1 до   ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві
у м. Селидове про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши    доповідача,    пояснення
представника    відповідача,
перевіривши матеріали справи, апеляційний суд,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві в м.Селидове про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те,
що тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості.

У зв"язку з шкідливими умовами праці він отримав професійне хронічне
захворення.

Висновком МСЕК від 10 листопада 2004р. йому була
встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 45 % з 10
листопада 2004р.

Просив стягнути
моральну шкоду в розмірі 45.000 грн.

Рішенням
Селидівського міського суду від 25 грудня 2006р. стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в м. Селидове на користь ОСОБА_1
моральна шкода в розмірі 25.000 грн.

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань в м.Селидове звернулось до апеляційного суду із
апеляційною скаргою на рішення суду.

В апеляційній скарзі ВВД Фонд ставить питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог через
недоведеність доказів заподіяння моральної шкоди.

Крім того, посилається на те, що суд не врахував положення Закону України
„Про Державний бюджет України на 2006 рік", яким зупинено на 2006 рік дію
статей Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково,
рішення - зміни.

Суд, розглядаючи вимоги позивача ОСОБА_1 та задовольняючи їх частково,
виходив з того, що позивач під час роботи на шахті - в небезпечних умовах
одержав професійне захворення.

Згідно висновку МСЕК від 10 листопада 2004р. йому була встановлена стійка
втрата професійної працездатності в розмірі 45 % з 10 листопада 2004р.
безстроково.

З висновком суду про покладання обов'язків на відповідача відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 25.000 грн. погодитись не можна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 p. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних
позивачеві моральних страждань і фізичних страждань, з урахуванням у кожному
конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров"я
потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначивши розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в
рішенні відповідні мотиви.

Ухвалюючи рішення про стягнення з Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Селидове на користь позивачу ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, суд не
навів відповідних мотивів визначення саме такого розміру відшкодування, а тому
апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір, стягнутої суми, до 12.000
грн., ураховуючи характер захворювання, відсутності зміни в емоційному,
фізичному стані позивача.

Доводи в апеляційній скарзі про те, суд не врахував положення Закону
України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", яким зупинено на 2006
рік дію статей Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", не підставою для скасування рішення
суду та відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачу ще у 2004р.
була встановлена втрата професійної працездатності, а тому цій закон не можу бути
застосований по даній справі.

Рішення
суду відповідає нормам матеріального, процесуального права, підстав для
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
в м.Селидове задовольнити частково.

Рішення
Селидівського міського суду від 25 грудня 2006р. змінити.

Стягнути
з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань в м. Селидове на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 12.000 грн.

Рішення суду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна
скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції-Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення апеляційного
суду.