УХВАЛА

Іменем   України

„ 1
" серпня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді    Головчук С.В.

суддів:                                               Забродського
М.І.,

Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання        Прищепа О.А.,

з участю:                                          представників
відповідача та ДВС

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в  залі
суду в

м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Коростенського
міськрайонного суду від 3 квітня 2007

року

у  справі  за
позовом  ОСОБА_1  до
СТОВ

„Грозинориба"
про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 9 липня
2004 року задоволено позов ОСОБА_1. На його користь із СТОВ „Грозинориба"
стягнуто 7281 грн.25 коп. заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою того ж суду від 20 вересня 2005 року змінено спосіб та порядок
виконання вказаного вище рішення суду шляхом передачі ОСОБА_1 у власність
нежилих приміщень СТОВ „Грозинориба" на суму 6958,52 грн., які знаходяться
в АДРЕСА_1, а саме: будівлю старої контори вартістю 506,25 грн., будівлю нової
контори вартістю 1814,17 грн., гараж - 1745,73 грн., склад-башню вартістю
2893,37 грн.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 2 серпня 2006 року ухвалу
від 20 вересня 2005 року скасовано у зв"язку з нововиявленими обставинами.

За результатами
нового розгляду заяви ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 3 квітня
2007 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про зміну способу виконання
рішення суду від 9 липня 2004 року.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1.
порушує питання про скасування зазначеної ухвали, посилаючись на те, що
судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки

Справа №22ц/1293                                       Головуючий
у суді 1 -ї інст.Ольшевська Н.В.

Категорія 3                                                     Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

суду не відповідають
обставинам справи. Зокрема вважає, що суд допустив до участі у справі
арбітражного керуючого, який не мав повноважень представляти інтереси
відповідача.На думку апелянта, вартість майна не є'нововиявленою обставиною.
Вважає, що суд мав провести експертизу для визначення вартості переданих йому
приміщень на момент їх передачі, оскільки на їх поліпшення він затратив значні
кошти.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Із змісту ст.373 ЦПК випливає, що суд може змінити чи встановити спосіб і
порядок виконання рішення за наявності обставин, що утруднюють виконання
рішення (хвороби боржника або ч.1енів його сім"ї, відсутності присудженого
майна в натурі, стихійного лиха тощо).

Зміст поняття „спосіб виконання рішення" випливає з аналізу ст.16 ЦК, яка містить
перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, п.5 цього
переліку передбачає примусове виконання обов"язку в натурі. При вирішенні
питання про зміну способу виконання суд повинен з"ясовувати обставини, що
свідчать про неможливість виконання рішення саме у такий спосіб.

Тому, вирішуючи питання про обгрунтованість заяви ОСОБА_1., з"ясуваню
підлягає, чи були вжиті державним виконавцем всі необхідні заходи для виконання
рішення суду, чи дотриманий ним порядок виконання судового рішення і які
обставини перешкоджають цьому.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і
зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і
обов"язки суб"єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Порядок виконання судових рішень передбачений Законом України „Про
виконавче провадження".

Зокрема із змісту ст.ст.63,64,66 цього Закону випливає,
що, виконуючи рішення про стягнення грошей, державний виконавець в першу чергу
мав з"ясувати, чи є у боржника кошти на рахунках у відповідних установах
банку. При відсутності таких коштів або при недостатності їх для покриття
заборгованості, стягнення звертається на майно, належне боржникові. Арештоване
майно має реалізовуватись з прилюдних торгів.

Проте, як пояснив в апеляційному суді представник ДВС Коростенського району
та свідчить досліджене судом виконавче провадження, зазначений порядок не був
дотриманий виконавчою службою в ході виконання рішення суду від 9 липня 2004
року, яким стягнуто на користь ОСОБА_1. 7281 грн.25 коп. заборгованості по
заробітній платі та не вжиті всі передбачені законом заходи щодо примусового
виконання вказаного судового рішення. Обставини, які перешкоджали виконанню у
спосіб, передбачений зазначеним рішенням, не встановлені.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зміни
способу виконання рішення суду. Доводи апеляційної скарги щодо незаконності
перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є безпідставними,
оскільки ці обставини встановлені ухвалою суду від 2 серпня 2006 року, яка є
чинною і позивачем не оскаржена.

Разом з тим,
апеляційний суд зазначає, що судом в резолютивній частині оскаржуваної ухвали
допущена описка щодо зазначення дати рішення суду, яка може бути виправлена
судом в порядку ст.219 ЦПК.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,307,312-315 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного
суду від 3 квітня 2007 року

Залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду

України протягом
двох місяців з дня її проголошення.