УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007р.                                                                        м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                           Бойчука
І.В.,

суддів                                                      Проскурніцького
П.І,  Пнівчук О.В.,

секретаря                                                Сем'янчук
С. Й.

з участю
сторін:     ОСОБА_1,  представників Конюшківської сільради та
управління земельних ресурсів,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Конюшківської сільради,  Рогатинської
райдержадміністрації про визнання права на земельну частку (пай) у порядку
спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського
районного суду від 10 жовтня 2007 року,  -

встановила:

Рішенням
Рогатинського районного суду від 10
жовтня 2007 року
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до виконкому Конюшківської
сільради,  Рогатинської
райдержадміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у
порядку спадкування за законом.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав,  що
суд не взяв до уваги,  що його покійна
дружина при житті працювала у колгоспі,
а згодом у бібліотеці села. Після виходу на пенсію у 1996 році
Конюшківською сільрадою їй було видано земельний сертифікат. У 2000 році проходив
обмін земельних сертифікатів на сертифікати державного зразка. Тоді

Справа № 22-ц-1372/2007р.                                      Головуючий
у 1 інстанції Лошак О.О.

Категорія
33                                                                Доповідач
Бойчук І.В.

сільський
голова не включив його дружину у списки на їх отримання,  незаконно позбавивши їх права на земельний
пай.

Суд
виніс незаконне рішення,  яке просить
скасувати,  ухваливши нове,  яким задовольнити його позовні вимоги.

В засіданні суду
апелянт підтримав доводи скарги з мотивів,
наведених у ній.

Представники
Конюшківської сільради та управління земельних ресурсів Рогатинського району
доводів апеляційної скарги не визнали і пояснили,  що вимоги позивача є безпідставними,  тому суд постановив правильне рішення.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено,  що дружині позивача
ОСОБА_2,  1934 р.н.,  у березні 1996 року було видано
сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної
частки на підставі рішення Конюшківської сільради від 03.02.1996р. у розмірі 65, 14 умовних
кадастрових одиниць,  який підлягав
заміні на Державний акт,  що посвідчує
право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості (а.с.
8). Однак,  у списки
осіб,  що додавалися до Державного акта
на право колективної власності на землю ОСОБА_2
внесена не була.

Також
вона не працювала і не була членом спілки власників селянських господарств
ім.  Шевченка та не була зайнята у
соціальній сфері села,  що стверджується
витягом з її трудової книжки. З цих підстав її не було внесено у списки
осіб,  що мають право на земельну частку
(пай),  що додавалися до Державного акту
на право колективної власності на землю.

У
відповідності до вимог Указу Президента України від 08.08.1995р. №720 визначено,  що право на земельну частку (пай) мають члени
сільськогосподарського підприємства,  в
тому числі пенсіонери,  які раніше
працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства відповідно до
списку,  що додається до Державного акта
на право колективної власності на землю. Тобто,
для набуття права на земельну частку (пай),  згідно п.2 даного Указу необхідна наявність
двох обставин: членство у колективному с/г підприємстві та внесення до списку
осіб,  що додається до Державного акта.

ОСОБА_2  не набула за життя права на земельну частку
(пай) у СГВК ім.  Шевченка,  тому суд обгрунтовано відмовив у задоволенні
позову ОСОБА_1

Колегія
суддів вважає,  що судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального
права,  тому підстав для його скасування
з мотивів,  наведених у скарзі,  не встановлено.

Керуючись
ст.
ст.  307,  308,
313-315,  317 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Рогатинського районного суду від 10
жовтня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному
порядку.