Справа № 22ц-219 2007 p.                                                              Головуючий
Категорія                                                                                           Головко
Доповідач  Закарян К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Пузанової
Л.В. суддів: Закарян К.Г.

Орловської
Н.В. при секретарі Костеннікові Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Суворовського
районного суду м.Херсона від 29 листопада 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про розподіл спільно придбаного майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2006р. ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. в якому
просить виділити у власність ½  квартири
АДРЕСА_1, 2 гаражі у гаражному кооперативі „Паровозик" та виділити у
власність відповідачки 1А вказаної квартири, дачний будинок НОМЕР_2в
кооперативі „Таврія" с.Кохани Голопристанського району, автомобіль AUDI 100,
1983р.в., держ.номер НОМЕР_1, стягнути з відповідачки на його користь
компенсацію за перевищення долі виділеного їй майна в розмірі 24337,61грн.
посилаючись на те, що 25 березня 1980р. ним був укладений шлюб з відповідачкою.
На час звернення до суду сімейні стосунки припинені, відповідачка відмовляється
в добровільному порядку провести розподіл спільно придбаного майна.

Відповідачка в судовому засідання позов не визнала, посилаючись на те, що
квартира і автомобіль були придбані у шлюбі, але за її гроші. Також вказала, що
спільним майном вона вважає лише гаражі та дачний будинок, які і просить
поділити виділивши їй V%
частину вказаного нерухомого майна.

Рішенням Суворовського районного суду від 29 листопада 2006р. визнано за
ОСОБА_2. право власності на ½  квартири АДРЕСА_1, гаражі НОМЕР_3,НОМЕР_4у
гаражному кооперативі „Паровозик". Визнано за ОСОБА_1. право власності на ½  квартири АДРЕСА_1, дачний будинок НОМЕР_2в
кооперативі „Таврія" с.Кохани Голопристанського району, автомобіль AUDI 100,
Ї983р.в., держ.номер НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2.
компенсацію за перевищення долі виділеного майна та судові витрати в розмірі
5823.68 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить рішення суду скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків
суду дійсним обставинам справи.

При цьому вказується, що суд безпідставно включив до переліку спільного
майна придбаного в період шлюбу квартиру АДРЕСА_1, автомобіль AUDI
100, 1983р.в., держ.номер НОМЕР_1, які вона придбала за власні кошти.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2. її
доводів не визнав, вказавши на їх безпідставність та на законність судового
рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність та
обґрунтованість судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що сторони перебували у
шлюбі з 1980р. по 2005р. Під час шлюбу ними було придбане майно, а саме
квартира АДРЕСА_1, два гаражі в кооперативі „Паравозик", автомобіль AUDI
100,1983р.в., дачний будинок НОМЕР_2в кооперативі „Таврія" загальноїо
вартістю 35373 грн. 61 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що
відповідачка не надала доказів того, що не перебувала у шлюбі з позивачем чи
невела з ним спільного господарства.

Проте погодитись
із висновком суду не можна.

Відповідно до ст.57 СК України приватною власністю дружини, чоловіка є:
майно набуте нею, ним за час шлюбу але за кошти, які належали їй, йому
особисто, а також набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку
з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Заперечуючи проти позову відповідачка зазначала, що спірна квартира куплена
під час шлюбу але за її особисті кошти, а автомобіль AUDI 100 за
час окремого проживання з позивачем у зв'язку з припиненням шлюбних відносин.

На підтвердження своїх доводів щодо придбання автомобіля - відповідачкою
надані документи про придбання нею автомобіля у Республіці Молдова (а.с.
44-63).

На підтвердження факту придбання квартири за особисті кошти заявила
клопотання про оголошення по справі перерви для надання суду належних доказів.

Усупереч наведених вище вимогам матеріального закону та в порушення
процесуального закону ч.4 ст. 10 ЦПК України суд першої інстанції відмовив у
задоволенні клопотання і при ухвалені рішення зазначеного не врахував, тому
його відмову у задоволенні клопотання відповідачки та задоволення з цих підстав
позовних вимог позивача не можна визнати такою, що ґрунтується на законі.

Оскільки, передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в
апеляційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, збирати нові
докази або додатково їх перевіряти, а допущені судом помилки в застосуванні
норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення
спору, колегія суддів вважає, що ухвалене судове рішення по справі підлягає
скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції з
наведених вище підстав.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги
викладене в ухвалі, вжити всіх передбачених законом засобів для всебічного
повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, прав і обов'язків сторін і
залежно від встановленого та у відповідності до чинного законодавства вирішити
спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,314,315 ЦПК України
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 29 листопада 2006р.
скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її
проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.