Справа №2-97/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 березня 2007 року      Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді                                 - Сорокіна К.В.,

при секретарях                                     - Стаднікової
А.В., Сороченко О.І.,

за участю: позивача                               - ОСОБА_1,

представника відповідача - Чудновець Г.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Тірас" про стягнення грошової компенсації за
невикористану щорічну відпустку, та середнього заробітку за весь час затримки
розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача Чудновець
Геннадій Миколайович, у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав.

Позивач ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, пояснивши, що у ТОВ „Тірас" він працював 15 місяців. При
написані заяви про звільнення, він звернувся до директора підприємства з
нагадуванням про виплату йому компенсації за відпуску, на що йому відповіли, що
розрахунок отримає повністю. Однак, на
момент розрахунку, позивачу було виплачено усе, крім компенсації за відпустку.
З питанням про виплату грошової компенсації за відпустку, він також звертався до
бухгалтерії підприємства, але звідси його направили до директора. Після чого,
позивач направив замовний лист з повідомленням до ТОВ „Тірас" с проханням
вислати йому грошову компенсацію за відпустку, однак відповіді на отримав. У
зв'язку з чим, позивач надав до суду позовну заяву до ТОВ „Тірас"
стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, та
середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 14341 грн., який він
встановив приблизно, з суми 762
грн. щомісячного окладу. Після звільнення на облік у Центр зайнятості він
не становився та по теперішній час ні де працював.

Представник
позивача пояснив, що заяву про звільнення позивач написав 14.09.2004р. Вже з
15.09.2004р. він був звільнений з підприємства і у цей же день з позивачем
провели розрахунок тільки по заробітній платі. А оскільки, на той час грошей по
виплаті компенсації за відпуску у касі не було, позивача прохали прийти на
слідуючий день для отримання грошової компенсації за відпустку. Однак, на
слідуючий день позивач не прийшов і бухгалтерія наприкінці 2004р. направила
позивачу лист щодо отримання грошової компенсації за відпустку, про що є
відмітка в журналі вихідної кореспонденції. Але після цього позивач знову не
приїхав. Приблизно на початку 2005р. від позивача був отриманий лист з
проханням розрахувати його. Отже у січні 2006р. бухгалтерія повторно надіслала
позивачу лист в отриманні грошової компенсації, про що є повідомлення з
підписом позивача про отримання листа. Хоча, підприємство повинно було позивача
розрахувати у день звільнення, але оскільки позивач був повідомлений в
отриманні

грошової компенсації за відпустку, і сам не захотів
приїхати, отже своєї провини відповідач не вбачає.

Судом в ході судового розгляду
справи були дослідженні:

·
трудова книжка ОСОБА_1 де стоїть запис, що 11.06.2003р.
ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ТОВ „Тірас" на посаду будівельника, а
15.09.2004р. звільнений за власним бажанням;

·
довідка ТОВ „Тірас" за № 2 від 04.01.2005р. в тому,
що ОСОБА_1 працював в ТОВ „Тірас" з 11.06.2003р.
по 15.09.2004р. за його заробітна плата за останні 12 місяців складає 8820 грн., і
компенсація за невикористану відпустку в кількості 30 календарних днів
нарахована у розмірі 745
грн. 20 коп.;

·
доповнення до позовної заяви ОСОБА_1 від 23.03.2006р. про
стягнення з ТОВ „Тірас" на його користь 14341 грн.;

·
бухгалтерська довідка ТОВ „Тірас" за вих. № 15 від
14.03.2006р., що у вересні 2004р. після звільнення, ОСОБА_1 була нарахована
компенсація на невикористану відпустку за період роботи з 11.06.2003р. по
15.09.2004р. у сумі 745 грн.,
сума до виплати склала 625
грн. 40 коп.,
яка до теперішнього часу не виплачена, у зв'язку з тим, що після дворазового
запрошування за належної

. суми до
виплати, позивач не з'явився;

·
повторний лист ТОВ „Тірас" за вих. № 3 від 24.01.2006р.
адресований ОСОБА_1, в якому запрошується в отриманні компенсації за
невикористану відпустку;

·
копія поштової квитанції про відправку листа ОСОБА_1 з
поштовим штемпелем від 24.01.2006р.;

·
копія повідомлення про вручення листа ОСОБА_1 за його
підписом від 25.01.2006р.;

·
записка ТОВ „Тірас" про надання відпустки ОСОБА_1
від 30.12.2004р., в якої надається компенсація за невикористану відпустку за
період з 11.06.2003р.
по 15.09.2004р. на 30 календарних
днів, де стоїть підпис начальника підприємства, підпис працівника відсутня;

·
розрахунок сплати відпустки до виплати у сумі 625 грн. 34 коп.;

журнал операцій за четвертий квартал с початку року на
ОСОБА_1. з утриманням за харчування та виплати авансу;

·
довідка ТОВ „Тірас" за вих. № 142 від 07.12.2006р.
в тому, що ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ „Тірас" з 11.06.2003р. по
15.09.2004р. будівельником, та його заробітна плата за останні шість місяців
2004р. складає: квітень -
700,00 грн.; травень -
700,00 грн.; червень -
800,00 грн.; липень -
850,00 грн.; серпень -
900,00 грн.; вересень -
320,00 грн.;

·
журнал вихідної кореспонденції ТОВ „Тірас" за
2004р., де під № 32 від 30.12.2004р.
стоїть запис, про відправку ОСОБА_1 виклику в отриманні компенсації;

·
розрахунок по заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2004р. - 745 грн., а до
виплати 625 грн. 40 коп.

Судом в ході
судового розгляду справи було встановлено, що позивач наказом № 45-К від
11.06.2003р. був прийнятий на роботу в якості будівельника в ТОВ „Тірас".
15.09.2004р. наказом №
96-5 позивач був звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.
При звільненні, позивачу не була виплачена компенсація за невикористану
відпустку за весь період роботи, яка склала 745 грн. Однак, у зв'язку із затримкою виплати належної йому
компенсації за невикористану відпустку, позивач просить стягнути з ТОВ
„Тірас" на його користь середньомісячний заробіток по день розгляду справи
у суді.

Вивчивши
матеріали справи та надані документи, вислухавши пояснення сторін, суд  приходить
до  висновку,  що
позовні  вимоги  позивача
підлягають  частковому

задоволенню, оскільки
заборгованість виплати грошової компенсації за невикористану відпустку у розмірі 14341 грн. не знайшли належного підтвердження у судовому
засіданні. Згідно ст. 116
ч. 1 КЗпП
України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник
в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Згідно ст. 117
ч. 1 КЗпП
України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України,
при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Враховуючи
вищенаведене, на момент звільнення позивача 15.09.2004р., заборгованість
підприємства перед ОСОБА_1 по виплаті грошової компенсації за невикористану
відпустку згідно бухгалтерської довідки ТОВ „Тірас" за вих. № 15 від
14.03.2006р., склала у сумі 745
грн. 30.11.2004р. Однак, згідно журналу вихідної кореспонденції ТОВ „Тірас" за 2004р. під № 32 від 30.12.2004р. позивачу був направлений лист
щодо запрошення ОСОБА_1 для отримання належної йому грошової компенсації за
невикористану відпустку, але позивач не з'явився. Також, 24.01.2006р. ТОВ
«Тірас» повторно надіслало ОСОБА_1 листа з запрошенням щодо отримання грошової компенсації за невикористану відпустку, та
15.03.06р. представник відповідача у судовому засіданні намагався
вручити гроші позивачу. Однак, як пояснив ОСОБА_1 він вже хотів отримати всю
суму за період розгляду справи у суді.

Тому суд вважає,
що позивні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнув з відповідача
грошову компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток по час
першого повідомлення ТОВ «Тірас» -
30.12.2004р. Враховуючи те, що за останні два місяці заробітна плата
ОСОБА_1 склала 1750 грн.,
робоча неділя у позивача складала -
б(шість) днів, робочих днів у липні 2004р - 27, у серпні 2004р. -
26, суд встановив, що середньоденна заробітна плата Мички М.П. - 33 грн. 01 коп. Отже,
заборгованість ТОВ «Тірас» перед позивачем за період з 15.09.2004р. по
30.12.2004р. (91 робочий
день) складає - 3003грн.
91 коп.

Керуючись ст.ст.
3,10, 11, 60, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.ст. 116,
117 КЗпП України,

ВИРІШИВ:

1.  Позов
ОСОБА_1 до ТОВ „Тірас" про стягнення грошової

компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за
весь час

затримки розрахунку- задовольнити частково.

2.   Стягнути
з ТОВ „Тірас" на користь ОСОБА_1 грошову

компенсацію
за невикористану щорічну відпустку 745
(сімсот сорок п'ять) грн.

3.    Стягнути
з ТОВ „Тірас" на користь ОСОБА_1 середній

заробіток за час затримки розрахунку з 15.09.2004р. по 30.12.2004р. у сумі 3003 (три

тисячі три) грн. 91 коп.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.