УХВАЛА

Іменем   України

31
травня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апе­

ляційного
суду Житомирської області у складі:

головуючого
- судді                                        Франовської
К.С.

суддів                                                    Товянської
О.В.

Широкової
Л.В. при секретарі судового

засідання                                           Забеліній
О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в  залі суду в
м.Житомирі справу за матеріалами заяви закритого акціонерного товариства
комерційно­го банку
"ПриватБанк" про видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ЗАТ КБ "ПриватБанк"

на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської
області від 27 бе­резня 2007 року, -

встановила:

У березні 2007
року представник ЗАТ КБ "ПриватБанк"
звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1.
за­боргованості за кредитним договором в розмірі 2618 грн. 72 коп. та 40 грн.
50 коп. судових витрат. Зазначав, що ОСОБА_1. в порушення умов дого­вору, укладеного 29.07.2006р.,
ст.ст.526, 527, 530 ЦК України,
не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення чергової частини суми
кредиту, тому борг, який складається з 2070 грн. 08 коп. - заборгованості по
кредиту, 391 грн. 55 коп. - по відсотках за користування кредитом, 123 грн. 08
коп. -комісійних за користування коштами, 34 грн. 01 коп. - пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань, слід стягнути з позичальника в судовому
порядку.

Ухвалою судді
Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2007 року
відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В апеляційній
скарзі ЗАТ КБ "ПриватБанк"
посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених
суддею, просив ух­валу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції
для прийняття заяви. Суд повинен був згідно п.1 ч.1 ст.9б ЦПК України, винести судовий наказ, оскільки вимога про
стягнення боргу ґрунтується на правочині у ви­гляді кредитного договору, розмір
підтверджується письмовими розрахунка­ми.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав Відповідно до п.1
ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ
може бути   ви­дано, якщо    заявлено вимогу, яка ґрунтується на
правочині, вчиненому в письмовій формі.

Справа № 22ц/
1238                                         Головуючий
у суді 1-ї інстанції: Гриб О.С.

Категорія 18                                                                                Суддя-доповідач
Товянська О.В.

2

При цьому слід зазначити, що вимоги, перелічені у ч.1 вищевказаної статті, мають бути
документально підтверджені та безспірні, тобто не може викликати сумнівів ні
момент настання права вимоги, ні сума грошових ко­штів. У наказному провадженні
не може розглядатись спір про право.

Виходячи зі змісту заяви про видачу судового наказу,
матеріалів, долу­чених до неї, викликають сумнів вимоги щодо права на стягнення
заборгова­ності по відсотках за користування кредитом, по комісійних виплатах
та на--   рахування пені за
несвоєчасність внесення коштів.

Крім того,
докази, що подаються заявником, мають бути безспірними, оскільки тільки такі
докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність підстав у їх
дослідженні. В матеріалах, надісланих до суду, дока­зів, в частині нарахування
та стягнення вищевказаних платежів, немає.

А тому ухвала
судді є законною, підстав для її скасування чи зміни коле­гія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2
ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 314, 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну   скаргу
закритого   акціонерного   товариства
комерційний банк «ПриватБанк" залишити без задоволення.

Ухвалу судді Радомишльського
районного суду Житомирської області від 27 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою Апеляційного суду.