Справа №2-6/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 січня 2007 року      Тетіївський районний суд   Київської області в складі:

головуючого судді:                             Лісовенко П.І.

при секретарі:                                Ковальчук В.А.

з участю адвоката:                              ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за
позовом Українського державного підприємства поштового зв"язку
„Укрпошта"в особі Київської обласної дирекції УДППЗ „Укрпошта" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди нанесеної
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом в якому просить
стягнути з ОСОБА_2   12174 гривень 96 копійок посилаючись на те,що
останній перебуваючи з ними в трудових відносинах та керуючи автомобілем
„ЗІЛ-5301" державний номер НОМЕР_1,який належить позивачу,перевозячи пошту з м.Тетіїва до м.Києва,на 40 км.траси Київ-Одеса не доїзджаючи близько 100 метрів до дорожнього знаку „Стугна",не впорався з
керуванням автомобіля та допустив з"їзд автомобіля в
кювет,чим порушив п.п.1.5;12.1;12.3 правил дорожнього руху
України.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобільна ремонт
якого було витрачено 12174
грн. 96 коп..

Також просять стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 121 грн. 75 коп.сплочені ними при подачі позову до суду.

В судовому засіданні представники позивача Савчук Т.І та Єфімов І.М. позовні вимоги підтримали і вказують на те,що поскільки з
відповідачем було заключено договір про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність,то відшкодовувати він зобов"язаний весь
збиток,який наніс підприємству.

Відповідач ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_1з позовом не згодні,вказують на те,що дорожньо-транспортна пригода
сталася не з вини відповідача,а внаслідок того,що був технічно несправний
автомобіль,про що доповідалося керівництву
„Укрпошта",але мір з цього приводу ніяких прийнятих не було.Просять
відмовити в позові.

Суд,розглянувши
матеріали справи,заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню,а саме на відшкодування суми у межах середньомісячного заробітку.

Так згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року за №14 „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам,установам,організаціям їх
працівниками",суд розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на
підставі письмового договору,укладеного працівником з
підприємством,установою,організацією,про взяття на себе
повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача,зіпсуття),переданих
йому для зберігання або інших цілей (п.1 ст.134 КЗпП),зобов"язаний
перевірити,чи належить відповідач до категорії
працівників,з якими згідно зі ст. 135-1 може бути укладено такий договір та чи
був він укладений.

При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність,якщо
згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної
відповідальності у повному розмірі.

Як встановлено в суді,ОСОБА_2 наказом НОМЕР_2 був прийнятий на роботу ІНФОРМАЦІЯ_1.

Цього ж дня 07.02.2003 року між ОСОБА_2 та дирекцією ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений
договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Відповідно до постанови затвердженої Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС №447/24 від 28.12.1977 року „Про затвердження переліку посад і робіт,що заміщаються та виконуються
працівниками з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися
письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення
збереження цінностей,переданих їм для зберігання, обробки,
продажу,перевезення або застосування у процесі виробництва", дана постанова є чинною і продовжує діяти в Україні по
даний час, посада водія не підпадає під даний
перелік посад з якими можливо укладати договори про повну матеріальну
відповідальністьдому укладений договір між дирекцією ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 про повну матеріальну відповідальність від
07.02. 2003 року не має юридичної сили.

Оскільки,ОСОБА_2 працюючи ІНФОРМАЦІЯ_1 не був матеріально відповідальною
особою,а в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.02.2006 року вказано,що дорожньо-транспортна пригода
24.01.2006 року сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2п.п.1.5;12.1;12.3

правил дорожнього руху Українидобто з вини
ОСОБА_2 то збиток ОСОБА_2
зобов"язаний відшкодувати позивачу у розмірі прямої дійсної
шкоди,але не більше свого середнього місячного заробітку у відповідності до ст.132 КЗпП України,який становить 888 грн. 31 коп.згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від
18.01.2007
року НОМЕР_3.

Крім цього з відповідача на користь позивача у відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути 121 гривню 75 коп. судових витрат понесених позивачем при подачі позову до суду,а всього з
відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1010
грн.06 коп..

Керуючись СТ..СТ.15; 60; 208; 209; 212 - 215; 218; 294 ЦПК України, ст.ст. 132;134;135-1 КЗПП України,суд -

ВИРІШИВ:

Позов Українського державного підприємства поштового зв"язку „Укрпошта"в особі Київської обласної дирекції УДППЗ
„Укрпошта"задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Українського державного підприємства поштового зв"язку „Укрпошта"в особі
Київської обласної дирекції УДППЗ
„Укрпошта" 1010 (одну тисячу десять гривень) 06 копійок.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя   П.І.Лісовенко.