Справа № 22-2429                                                        Головуючий в 1 інстанції -Павленко Л.Н.
Категорія 21                                                                                        Доповідач Барсукова О.І.
РІШЕННЯ Іменем України

13 березня 2007 року          Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого: Зубової Л.М.

суддів:             Соломахи Л.І.

Барсукової
О.І. при секретарі  Баклановій Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції
Фонду від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Київському районі м.Донецька на рішення Київського районного суду м.Донецька
від 16.03.2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до відділення
виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Київському районі м.Донецька про стягнення моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2006 року позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди і
просив стягнути на його користь 66 400 гр. на підставах, вказаних в Законі
України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» , посилаючись на те, що під час виконання трудових обов*язків
він отримав професійне захворювання, що підтверджено актом розслідування
професійного захворювання від 25.06.2003 р.( а.с.8). За висновком МСЕК від
10.07.2003 року йому було вперше встановлено втрату працездатності 30 % з
07.07.2003р. з приводу професійного захворювання (ас. 11-12).

Оскільки втрата працездатності
спричинила позивачеві фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зв*язків, необхідності
додавати додаткові зусилля до організації життя, то йому завдано
моральну шкоду, яку він просив відшкодувати на його користь за рахунок Фонду.

Рішенням Київського районного суду
м.Донецька від 16.03.2006 року позовОСОБА_1.
задоволено частково, на його користь із відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в Київському
районі м.Донецька стягнуто на відшкодування моральної шкоди 20 000гр.

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
і професійних захворювань України в Київському районі м.Донецька звернулось до апеляційного суду із апеляційною скаргою , в якій
просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

В судовому
засіданні представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в Київському районі м.Донецька, діюча за довіреністю Захара Я.В.,
доводи апеляційної скарги підтримала і
просила скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу
в задоволенні позовних вимог, бо суд дав невірну оцінку моральним
стражданням позивача, не

2

встановив факт спричинення йому такої шкоди. Крім того
ст.77 Закону України «Про державний бюджет
України на 2006 р.» зупинена дія ст.21 Закону України «Про загальнообо*язкове
державне соціальне рахування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Позивач, його
представникиОСОБА_2.,ОСОБА_3., просили відхилити апеляційну скаргу відповідача,
рішення суду залишити» без зміни.

Судом першої інстанції при розгляді
справи встановлено, що позивач тривалий час перебував у трудових відносинах з
підприємствами вугільної промисловості ( а.с. 5-6). При виконанні  трудових обов*язківним ним отримано професійне
захворювання, про що було складено Акт
розслідування професійного захворювання від 25.06.2003 р. ( а.с.8). За
висновком МСЕК від 10.07.2003 року йому було вперше встановлено втрату
працездатності 30 % з 07.07.2003р. з приводу професійного захворювання, 15% -з
приводу травми на виробництві, отриманої ОСОБА_1. на виробництві в 1995р., а за
сукупністю - 45% (а.с. 11-12).

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача і представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягають задоволенню за таких
підстав.

За змістом
ст.ст. 1, 21, 28, 34 Закону України „Про загальнообов*язкове соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладено
обов*язок відшкодовувати застрахованим особам моральну шкоду у зв*язку з
ушкодженням здоров*я, заподіяну умовами виробництва, при цьому сума страхової
виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати.

Як вбачається із
матеріалів справи, позивач перебував у трудових відносинах з підприємством
вугільної промисловості, де його підчас виконання трудових обо*язків було
травмовано. Висновком МСЕК від 10.07.03 року йому було вперше встановлена
втрата працездатності з приводу професійного захворювання - 30 %.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права
вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров*ю, за нормами Закону України
„Про загально обов*язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Визнаючи розмір
суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд урахував
конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань,
перебування останнього на лікуванні у зв*язку із професійним захворюванням,
втрату роботи, порушення нормального укладу життя.

Проте визначена
судом сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., на думку
апеляційного суду, є надмірною і не відповідає характеру та обсягу моральних
страждань позивача. При визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди,
суд не врахував, що позивач отримує щомісячне відшкодування шкоди.

Виходячи із
принципу справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав
людини і основних свобод, апеляційний суд вважає, що на користь позивача
підлягає стягненню сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 9 000
гривень.

Згідно ст. 309
ч. 1 п. 3 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Судова колегія
вважає, що вказані доводи дають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи,
і відповідно до ст.309 ЦК України, є підставою для
зміні судового рішення.

3

За таких обставин   рішення суду першої інстанції необхідно
змінити і зменшити суму відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст.304 п.1, 307, 309, 313, 314, 315,317,319 ЦПК України
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків   на виробництві та
професійних захворювань України в Київському районі м.Донецька-
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Донецька від 16.03.2006 року - змінити.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Київському районі м.Донецька на користь ОСОБА_1у відшкодування
моральної шкоди 9 000 гр. (дев*ять тисяч гривень), в іншій частині - залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення та

може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з

дня набрання
законної сили.