У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Житлово-будівельного
кооперативу “Маяк” до ОСОБА_1 про звільнення нежилого приміщення, за касаційною
скаргою Житлово-будівельного кооперативу “Маяк” на рішення Ніжинського міського
суду Чернігівської області від 18 грудня 2001 року та ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від 11 червня 2003 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2001 р. Житлово-будівельний кооператив “Маяк” (далі - ЖБК
“Маяк”) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звільнення нежилого
приміщення.

Позивач зазначав, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі кооперативу, а
підвальне приміщення в цьому будинку під № 2, в якому знаходяться комунікації
теплопостачання  будинку, знаходиться в
управлінні кооперативу.

Посилаючись на те, що відповідач, який не є членом кооперативу, самовільно
зайняв спірне підвальне приміщення і відмовився його звільнити, позивач просив
суд зобов'язати відповідача звільнити  це
приміщення.

Рішенням Ніжинського міського суду Чернігівської області від 18.12.2001 р.,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від            11.06.2003 р., у позові відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ЖБК “Маяк” посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та
направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи в позові, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено незаконність
використання відповідачем підвального приміщення, а також пропущено строк
звернення з позовом до суду.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 ЦПК України 1963 року, який діяв на час розгляду
справи,  рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 202-1 цього Кодексу - при ухваленні
рішення суд приймає рішення щодо:

1) наявності обставин (фактів), якими обгрунтовувались
вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються;

2) наявності інших фактичних даних (пропуск
строку  позовної давності
тощо),  які мають значення для вирішення
справи,  а також доказів на їх
підтвердження;

3) правовідносин, зумовлених встановленими фактами;

4) правової норми, яка регулює ці правовідносини.

При вирішенні спору суди виходили з того, що ОСОБА_1 проживає в квартирі
АДРЕСА_1, що належить на праві власностіОСОБА_2. Остання придбала цю квартиру
за договором купівлі-продажу від 9.01.1996 р. у
члена кооперативу ОСОБА_3, яка з часу заселення будинку в 1977 році
користувалася підвальним приміщенням, яким користується і відповідач.

Однак висновки судів щодо правомірності користування відповідачем нежилим
приміщенням зроблені з порушенням норм процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Так, при вирішенні справи судами не з'ясовано в якому порядку підвальні
приміщення будинку надавались в користування членам кооперативу, за ким із
членів кооперативу було закріплено спірне нежиле приміщення, чи було воно
закріплено за новим власником квартири № 4 вказаного будинку ОСОБА_2., чи
знаходилося спірне нежиле приміщення у спільному користуванні членів
кооперативу.

Крім того,  дійшовши висновку, що ЖБК
“Маяк” пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом
порушеного права, судами не з'ясовано з якого часу позивач дізнався, що спірне
приміщення відповідачем використовувалося незаконно.

Таким чином, суд першої інстанції не вжив передбачених законом заходів до
всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд на зазначені порушення закону уваги не звернув.

За таких обставин, ухвалені в справі судові рішення  не можна визнати законними і обґрунтованими,
а тому вони підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.ст.
336,  338   ЦПК
України,  колегія  суддів
Судової  палати   у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Маяк” задовольнити.

Рішення Ніжинського міського суду Чернігівської області від 18 грудня 2001
року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 11 червня 2003 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.І.  Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін