Справа
№ 22ц - 6745
2007 рік                                Голов, в 1-й інстан.
Категорія 12                                                              Доповідач Пономарьова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 вересня 2007
року                           Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді   Пономарьової О.М.

суддів                                        Прокопчук
Л.М., Біляєвої О.М.,

при секретарі                            Бєжині В.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну справу
за позовом орендного підприємства „КВАНТ"( далі ОП „КВАНТ") до
Регіонального відділення Фонду Держмайна по Донецькій області, ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу від 7 липня 2003 року, укладеного
між ОСОБА_1 та Регіональним відділенням Фонду Держмайна України по Донецькій
області, -

встановив:

ОП „КВАНТ"
звернувся до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на
рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 9 липня 207 року, яким
відмовлено в задоволені позовних вимог ОП „КВАНТ" до Регіонального
відділення Фонду Держмайна по Донецькій області, ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу № 4244 від 7 липня 2003 року (нотаріально посвідченого
8 липня 2003 року), укладеного між Регіональним відділенням Фонду Держмайна
України по Донецькій області та ОСОБА_1.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового
рішення про задоволення вимог позивача, оскільки суд першої інстанції зробив
висновки, які не відповідають обставинам справи, дав неправильну оцінку
дослідженим доказам, неправильно застосував норми матеріального права, неповно
з'ясував обставини, які мають значення у справі, і всі ці порушення призвели до
ухвалення неправильного та незаконного рішення.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції представники позивача Кольчик Д.І. та Кольчик
І.К. підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, скасувати
рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Представник
Регіонального відділення Фонду Держмайна по Донецькій області Лисенко Л.М. заперечувала
проти доводів апеляційної скарги і вважала рішення суду правильним і законним,
просила його залишити без змін.

Представник
відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_2
просила відхилити апеляційну скаргу позивача, оскільки рішення суду
відповідає вимогам матеріального і процесуального закону і підстави для його
скасування і задоволення вимог позивача відсутні.

Суд першої
інстанції встановив, що 1 квітня 2002 року балансоутримувач будівлі,
розташованої по проспекту Гурова,
2 в м. Донецьку, - державне підприємство „Науково-технічний центр проблем
енергозбереження" уклав договір оренди з суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1. на приміщення п'ятого поверху в зазначеній будівлі площею
101,0 кв.м., що складає 1,7/100 часток.

17 квітня 2002
року ОСОБА_1звернувся письмово до орендодавця з проханням узгодити проведення
ремонтних робіт оспорюваного приміщення, необхідність яких була зумовлена
здійсненням реконструкції та поліпшенням предмету договору, на що
орендодавець     погодився.

Орендарем
проведені ремонтні роботи згідно кошторису на капітальний ремонт кровельної
рулонної покрівлі від 24 квітня 2002 року, вартість яких склала 6122,00 грн.,
що становить 29,23 % від залишкової вартості орендуємого вбудованого
нежитлового приміщення.

На підставі п.51
Закону України „Про Державну програму приватизації на 200-2002 рік"
орендар звернувся до Регіонального відділення Фонду Держмайна по Донецькій
області з проханням включити орендоване приміщення в перелік об'єктів, що
підлягають приватизації шляхом викупу.

Наказом Фонду
державного майна України № 633 від 14 квітня 2002 року спірний об'єкт включений
до переліку об'єктів державної власності груп А, що підлягають приватизації
шляхом викупу. Інформація про прийняття рішення про приватизацію вказаного
об'єкту опублікована в офіційному виданні державного органу приватизації
-Відомостях приватизації від 23 квітня 2003 року № 15(252) і було проведено
відбір претендентів на право здійснення оцінки об'єкта приватизації, яка
проведена в період з 28 травня по 10 червня 2003 року і затверджений висновок
про вартість майна не житлового приміщення загальною площею 101,0 кв.м. станом
на 31 травня 2003 року.

На підставі
проведеної оцінки 7 липня 2003 року між регіональним відділенням Фонду
державного майна по Донецькій області та фізичною особою ОСОБА_1. укладено
договір купівлі-продажу за вбудованого приміщення площею 101,0 кв.м. за адресою
м. Донецьк, проспект Гурова,
будинок 2, який 8 липня 2007 року посвідчений нотаріально.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про визнання вищезазначеного договору
купівлі-продажу недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що при
укладенні вказаного договору дотримані всі вимоги діючого законодавства.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду -залишенню
без змін з таких підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 1 квітня 2002 року державне
підприємство „Науково-технічний центр проблем енергозбереження", яке є
балансоутримувач будівлі, розташованої по проспекту Гурова, 2 в м. Донецьку,
уклало договір оренди з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. на
приміщення п'ятого поверху в зазначеній будівлі площею 101,0 кв.м., що складає
1,7/100 часток, а в подальшому за клопотанням орендаря вказане приміщення було
включено в перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу і,
відповідно до проведеної оцінки, 7 липня 2003 року, між регіональним
відділенням Фонду державного майна по Донецькій області та фізичною особою
ОСОБА_1. укладено договір купівлі-продажу вбудованого приміщення площею 101,0
кв.м. за адресою м. Донецьк, проспект Гурова,
будинок 2.

Розглядаючи
позовні вимоги і відмовляючи в їх задоволенні, суд повно та всебічно встановив
та дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку і правомірно зробив
висновок про відмову в задоволенні вимог про визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

Доводи позивача про те,
що приватизація оспорюваного об'єкта проведена всупереч приписам абзацу 3 п.1.
ст. 11 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств" є
необгрунтованими, оскільки приватизація оспорюваного об'єкту проведена згідно з
приписами абзацу другого п.1. ст. 11 вказаного закону, а саме „включених до
переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу".

Відповідно до
Закону України „Про Державну програму приватизації на 200-2002 рік" та ст.
7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств",
наказом Фонду державного майна України № 633 від 14 квітня 2002 року спірний
об'єкт включений до переліку об'єктів державної власності груп А, що підлягають
приватизації шляхом викупу.

Посилання
позивача на порушення регіональним відділенням Фонду державного майна по
Донецькій області п.51 Закону України „Про Державну програму приватизації на
200-2002 рік" щодо права викупу саме ОСОБА_1. спірного приміщення, не
відповідають дійсності.

Статтею 8 Закону
України „Про приватизацію державного майна" встановлено, що покупцями
об'єктів приватизації можуть бути юридичні та фізичні особи. Оскільки ОСОБА_1
на момент приватизації не мав статусу суб'єкта підприємницької діяльності,
оспорюваних об'єкт був викуплений фізичною особою ОСОБА_1. за договором купівлі-продажу
№ 4244 від 7 липня 2003 року .

Враховуючи
викладене, досліджені судом першої інстанції докази, вимоги законодавства,
апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні підстави для визнання
договору купівлі-продажу недійсним.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив
надані сторонами докази, яким дав належну правову оцінку. Наведені в
апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни
оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд
визнає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального
права, тому на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОП „КВАНТ" відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 9 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення , але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.