Справа № 22 -ц- 230                                                Головуючий
Категорія - 40                                                             Суддя-доповідач:
УХВАЛА іменем України

29 березня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.,

суддів               - Ведмедь Н.І.,
Данильченко Л.О.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко АЛ.,

та осіб, які
приймають участь у справі -
ОСОБА_1., представника СТГО «Південна залізниця»,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області
від 13 грудня 2006 року

в справі за позовом
ОСОБА_1 до Статутного територіально-галузевого

об'єднання «Південна залізниця» про зобов'язання
негайного працевлаштування, стягнення

середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за
затримку розрахунку при звільненні,

стягнення боргу по зарплаті та відшкодування моральної
шкоди, -

встановила:

Рішенням
Тростянецького районного суду Сумської області від 13 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто із СТГО «Південа залізниця» на
користь ОСОБА_1. 90 грн. 57 коп.
недонарахованої заробітної плати, а також стягнуто 51 грн. судового
збору на користь держави і 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - на користь ТУ
ДСА.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1., посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, і порушення норм матеріального права, просить змінити вказане
рішення, задовольнивши її позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що
відповідно до вимог ст. 170
КЗпП України відповідач повинен був перевести її на легшу роботу згідно
медичного висновку, але на обстеження у МСЕК для отримання цього висновку її не
направляли. Вказує, що суд необгрунтовано стягнув середній заробіток лише за 3 дні, в той час
як їй не донараховано зарплату за 9
робочих днів. А також вважає, що відмова у стягненні на її користь
середнього заробітку за час вимушеного прогулу не відповідає вимогам ст. 117 КЗпП України.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_1. працювала в СТГО «Південна залізниця» з 02 грудня 1992 року
мийником-прибиральником вантажних вагонів на пункті технічного огляду вагонів
ст. Баси та Наказом № 534/ос
від 25 листопада
2005 року
була звільнена з роботи за п. 2
ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі через стан
здоров'я.

Згідно висновку
медичного огляду від 12 жовтня 2005 року ОСОБА_1.
визнана непридатною до праці мийником-прибиральником рухомого складу, їй
протипоказана робота на висоті, біля вогню, біля води, рухомих механізмів, з
електрорухомим обладнанням, та рекомендовано працевлаштування без перерахованих
протипоказань.

Профспілковим
комітетом вагонного депо Основа 25
листопада 2005 року
дана згода на звільнення мийника-прибиральника рухомого складу ПТО Баси
ОСОБА_1. за п.2 ст. 40 КЗпП
України в зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі через стан
здоров'я.

2

На час звільнення позивачки у Вагонному депо Основа та на Південній
залізниці була відсутня можливість працевлаштування на робочі місця, які б
виключали роботи на висоті, біля вогню, біля води, рухомих механізмів, з
електрорухомим обладнанням.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін виходячи з наступного.

Суд першої
інстанції вірно з'ясував правовідносини, повно, всебічно встановив обставини,
що мають значення для справи, дослідив всі наявні докази в справі і дав їм
оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому
їх дослідженні на підставі ст. 212
ч. 1 ЦПК
України.

Судом першої
інстанції вірно встановлено, і це знайшло підтвердження при апеляційному
перегляді справи, що згідно висновку попереднього (періодичного) медичного
огляду від 12 жовтня 2005 року (а.с. 127 том І) мийнику - прибиральнику
рухомого складу ОСОБА_1. було визначено, що їй протипоказана робота на висоті,
біля вогню, біля води, пов'язана з механізмами, а також праця, яка пов'язана з
обслуговуванням потягів та на залізничних коліях. Крім того, ОСОБА_1.
направлялась до консультативного відділення ЦКЛ Укрзалізниці м. Харків для
вирішення питання щодо профпридатності (а.с. 126 том І). І за висновком ЦКЛ за діагнозом : «Наслідки
закритої черепно - мозкової
травми (1997 рік) у
вигляді лікворно-вінозної дістензії, одиничного вторинногенералізованого
епілептичного нападу (30
березня 2005 року)»
згідно Інструкції № 2006-У - хвора визнана
непридатною до роботи, також протипоказана праця на висоті, біля вогню, води,
робота на діючому електроустаткуванні.

За таких
обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що згідно п.2 ч.І ст. 40 КЗпП України
СТГО «Південна залізниця» мало право на розірвання трудового договору,
укладеного з позивачкою на невизначений термін, в зв'язку з виявленою
невідповідністю її виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, враховуючи, що
її неможливо було перевести на іншу роботу.

При цьому
колегія судців вважає, що відповідачем доведено відсутність можливості такого
переводу ОСОБА_1. на іншу роботу на день звільнення, в той час як доводи
апелянта на протилежне носять загальний характер і жодними конкретними доказами
всупереч вимог ч.І ст. 60
ЦПК України не підтверджені.

Так, при
апеляційному перегляді справи колегією судців вивчено штатний розпис вагонного
депо Основа Південної залізниці на 2005
рік та встановлена відсутність в ньому будь-якої вакантної посади, робота
на якій не була б пов'язана з факторами, що протипоказані позивачці за медичним
висновком, що свідчить про неможливість її переведення на ці посади та
правомірність дій відповідача під час її звільнення.

Посилання
ОСОБА_1. на те, що суд необгрунтовано стягнув з відповідача на її користь
середній заробіток лише за 3
дні, в той час як їй не донараховано заробітну плату за 9 робочих днів,
колегія судців вважає безпідставним, оскільки таке твердження матеріалами
справи не підтверджується і на його обґрунтування апелянтом будь-яких доказів
не надано.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином,
рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі та відповідає вимогам
норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його зміни чи
скасування не вбачається.

з

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307 ч.І п.1,
308, 314 ч.І п.1,
315   ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 13 грудня 2006 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
з цього часу може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий Судді: