Справа № 22ц-3 012/2007                                                   Головуючий
Категорія - 41                                                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 березня 2007
року                                                                                   м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючої - Гурової О.М., суддів - Могутової Н.Г.,
Шевченко В.Ю., при секретарі - Гармаш О.В., за участю - ОСОБА_1 та прокурора -
Конакової В.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора м. Макіївки на ух­валу
Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 8 лютого
2007 ро­ку за заявою прокурора м. Макіївки в інтересах ОСОБА_1до Комунального
підприємства „Жилцентр № 3" про стягнення заборгованості по заробітній
платі,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Макіївки звернувся до Апеляційного суду Донецької області з
апеляцій­ною скаргою на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Макіївки
від 8 лютого 2007 ро­ку, якою відмовлено у прийнятті його заяви про видачу
судового наказу щодо стягнення забор­гованості заробітної плати, яка підлягає
виплаті ОСОБА_1

В апеляційній
скарзі прокурор просив скасувати зазначену ухвалу, посилаючись на її
незаконність, оскільки відповідно до вимог ст. 121 Конституції України і з
урахуванням рішен­ня Конституційного Суду України від 08.04.99 p., прокурор у
даному випадку має право на зве­рнення до суду з заявою в інтересах особи, яка
неспроможна захистити своє порушене право на одержання заробітної плати через
фізичний стан, що підтверджується заявою ОСОБА_1 до прокуратури м. Макіївки від
01.02.07 р, копією її пенсійного посвідчення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового
наказу про­курору м. Макіївки, виходив з того, що у даному випадку прокурор не
належить до категорії осіб, яким належить право вимоги про стягнення заробітної
плати.

Заслухавши доповідача суддю Гурову
О.М., пояснення прокурора та ОСОБА_1, пе­ревіривши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала
суду - скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи
в прийнятті заяви прокурора про видачу судового наказу, суд виходив з того, що
прокурор не належить до осіб, яким належить право вимоги про стягнення
заробітної плати.

Апеляційний суд вважає, що з таким висновком суду неможливо погодитись,
виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 45 ЦПК України, у випадках,
встановлених законом, прокурор, ор­гани державної влади, фізичні та юридичні
особи можуть звертатися до суду із заявами про за­хист прав, свобод та
інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати

2

участь у
цивільних справах. Прокурор здійснює у суді представництво інтересів
громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими
законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного
процесу.

Законом України „Про прокуратуру" (ст. 36-1) передбачено, що прокурор
здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді і однією з
форм цього представницт­ва є звернення до суду з позовами або заявами про
захист прав і свобод іншої особи, невизначе-ного кола осіб, прав юридичних
осіб, коли порушуються їх права.

З матеріалів справи вбачається, що права громадянки ОСОБА_1 були порушені
неви­платою їй заробітної плати Комунальним підприємством „Жилцентр № 3",
тому вона зверну­лась до прокурора м. Макіївки з письмовою заявою про захист її
прав (а.с.8), т.я. є особою, що неспроможна захистити своє порушене право через
фізичний стан здоров"я (а.с.7).

Процесуальним законодавством України передбачено право сторони, третьої
особи, осо­би, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси
інших осіб можуть брати участь у цивільній справі особисто або через
представника (ст. 38 ЦПК України). Органи та ін­ші особи, які відповідно до ст.
45 цього Кодексу звернулись до суду в інтересах інших осіб або державних чи
суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов"язки особи, в
інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду, як
зазначено в ч. 1 ст. 46 ЦПК Укра­їни.

На підставі викладеного, Апеляційний суд вважає, що прокурор має право
звернення до суду в інтересах особи, яка неспроможна захистити своє порушене
право на одержання заробіт­ної плати, тому відмова суду в прийнятті заяви
прокурора є незаконною.

Що ж стосується доводів ухвали про наявність спору про право, то вони не
ґрунтуються на законі, оскільки п.2 ст. 96 ЦПК України передбачає можливість
видачи судового наказу в разі заявления
вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми
заробіт­ної плати. З довідки КП „Жилцентр № 3" від 29.01.2007 р. (а.с.5)
вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 станом на
29.01.2007 р. становить 1523,48 грн., що підтверджує відсутність спору про
право.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а
ухвала су­ду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.
ст. 312,315 ЦПК України, Апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу прокурора м. Макіївки задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від
8 люто­го 2007 року скасувати. Справу повернути в той же суд для розгляду по
суті заявлених вимог.