АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 квітня  2007
року                                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду

Одеської області
в складі:

головуючого
-                                              Панасенкова В.О.

суддів:                                                            Парапана
В.Ф.,

Драгомерецького М.М.,

при
секретарі:                                               Бондаренко
Н.В.

за участю:
позивачки ОСОБА_1., відповідача
ОСОБА_2., його представника ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2на
рішення Суворовського  районного суду м.
Одеси  від 23

листопада 2006 року

за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
поділ спадкового

майна та
усунення перешкод у користуванні власністю та

за зустрічним
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1,
Восьмої Одеської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтв про право
на спадщину за законом недійсними, встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права

власності на 3/4
частини спадкового майна, поділ спадкового майна та зобов'язання видати

свідоцтва про
право на спадщину за законом,

встановила:

18 січня 2006 року ОСОБА_1. звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2. про поділ жилого будинку, визначення порядку
користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні власністю.
В заяві позивачка ОСОБА_1. зазначала, що її чоловіку ОСОБА_4 на праві приватної
власності належав жилий будинок з надвірними будівлями, розташований на
земельній ділянці площею 468
кв.м. за адресою:АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1її
чоловік ОСОБА_4. помер. Після його смерті вона набула право на Уг частину
спадкового майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 жовтня 2003 року. Інша 1/2
частина спадкового майна належить сину померлого, відповідачу ОСОБА_2.

Після смерті чоловіка вона залишилася проживати у жилому будинку і
користується приміщеннями у жилій будівлі: 1-1 жила пл.10,4 кв.м., 1-2
жила пл. 6,1

Головуючий у
першій інстанції   Погрібний М.О.                                        Справа №
22ц-193807

Доповідач
апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                        Категорія
ЦП: 26

2

кв.м., 1-3 коридор пл. 5,1 кв.м., 1-4 кухня пл. 4,4
кв.м., 1-5 ванна пл. 5,2 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2. користується іншими приміщеннями, які за розмірами є
більшими ніж ті якими користується вона.

Крім того, відповідач ОСОБА_2. фактично користується усім двором і
надвірними будівлями. Провести поділ будинку і визначати порядок користування земельною
ділянкою відмовляється.

Посилаючись на ці обставини, та на ст.
ст. 355, 358, 364 ЦК України, позивачка ОСОБА_1.
просила суд поділити жилий будинок АДРЕСА_1,
визначити порядок користування земельною ділянкою площею 468 кв.м. відповідно
до часток у праві власності на домоволодіння та зобов'язати відповідача
ОСОБА_2. не перешкоджати їй у користуванні спадковим майном згідно її частки у
власності.

Відповідач ОСОБА_2. проти позову заперечував і 02 березня 2006 року звернувся
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1.,
Восьмої Одеської державної нотаріальної контори про визнання шлюбу та
свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку
недійсними (а.с. 46-47).

Ухвалою суду від 31 травня 2006 року вимоги
ОСОБА_2. про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та
шлюбу роз'єднані, вимоги про визнання недійсними свідоцтва про право на
спадщину виділені в окреме провадження і передані для вирішення питання про
об'єднання зазначених вимог із справою про поділ спадкового майна в натурі
(а.с. 45).

ЗО жовтня 2006
року ОСОБА_2. уточнив зустрічні вимоги і просив суд встановити факт
прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5., визнати право власності на % частини
спадкового майна, визнати свідоцтва про право на спадщину за законом
недійсними, провести поділ будинку та зобов'язати видати свідоцтва про право на
спадщину, посилаючись на те, що 19
серпня 2004 року
йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька
ОСОБА_4. разом з відповідачкою ОСОБА_1., дружиною померлого. Згідно з цього
свідоцтва жилий будинок та надвірні будівлі було розділено між ними в рівних
долях. На його думку, такий поділ спадкового майна проведено невірно без
урахуванням наступних підстав.

Спадкове майно придбано під час шлюбу ОСОБА_4. з ОСОБА_5, його матір'ю.
ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_5. померла. Він не звертався з заявою про прийняття спадщини
після її смерті, оскільки фактично прийняв спадщину, так як фактично володів і
управляв спадковим майном яке досталося йому після смерті матері. Між його
батьком ОСОБА_2. та ним була досягнута усна домовленість про порядок поділу
жилого будинку та користування земельною ділянкою.

Тому він вважав,
що має право на 3/4 частини спадкового майна.

Рішенням суду першої інстанції первісний позов ОСОБА_1. задоволено, у
задоволенні зустрічного позову відмовлено. Суд провів поділ жилого будинку АДРЕСА_1, розташований
на земельній ділянці площею 468
кв.м., між сторонами по справі, виділивши у власність позивачки ОСОБА_1. в жилому будинку
під літ. "А" -
жилу кімнату 1-1 площею 10, 4 кв.м., жилу
кімнату 1-2 площею 6, 1 кв.м., коридор 1-3 площею 5, 1
кв.м., кухню 1-4 площею 4, 4 кв.м., ванну кімнату 1-5 площею 5, 2 кв.м., підвал
площею 8, 1 кв.м., крильце , коридор -1 площею 10, 3 кв.м., мансардне
приміщення площею 12, 1 кв.м., мансардне приміщення площею 8, 6 кв.м., солярій,
драбину, а також надвірні будівлі: гараж літ. "Б", сарай літ.
"Ж", цистерну, частину

Головуючий
у першій інстанції   Погрібний М.О.                                        Справа № 22ц-193807

Доповідач
апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                        Категорія
ЦП: 26

3

огорожі та
мощення, що складає 23/50
частини від всього домоволодіння. Вхід у виділені приміщення збережений
через існуючі двері в приміщення 1-3.

У власність відповідачу ОСОБА_2. суд виділів в жилому будинку літ.
"А" -кухню 2-1 площею 10, 8 кв.м., жилу
кімнату 2-2 площею 6, 4 кв.м., жилу
кімнату 2-3 площею 7, 0 кв.м., жилу
кімнату площею 2-4 площею 16, 1 кв.м., крильце,
мансардне приміщення площею 10, 3 кв.м., балкон, а також надвірні будівлі:
майстерню літ. "Г", коптильню літ. "З", навіс літ.
"К", теплицю -
ІУ, частину огорожі і мощення, що складає 27/50 частини від усього домоволодіння. Вхід у виділені
приміщення збережений через існуючи двері в приміщення 2-1, вхід в мансардне
приміщення площею 10,3 кв.м.
організований на ново влаштованій драбині на балкон.

Суд встановив порядок користування земельною ділянкою площею 468 кв.м. між
сторонами по справі, виділивши в користування позивачки ОСОБА_1. ізольовану
земельну ділянку площею 204
кв.м. Вхід на земельну ділянку збережений існуючий з боку вул. Наклонній.

Відповідачу ОСОБА_2. суд виділив в користування ізольовану земельну ділянку
площею 264 кв.м.
Вхід на виділену земельну ділянку організований з вул. Наклонній.

Суд встановив
межі, що розділяють земельні ділянки.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2. просить рішення суду першої
інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
первісного позову та задоволенні зустрічного позову, мотивуючи тим, що рішення
суду першої інстанції є незаконним і необгрунтованим, оскільки суд неповно
з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, а обставини, які суд
вважав встановленими, не доведені.

Представник Восьмої Одеської державної нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, але про розгляд справи сповіщений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦГОС України
його неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2.,
пояснення на апеляцію позивачки ОСОБА_1.,
відповідача ОСОБА_2., його представника ОСОБА_3., перевіривши матеріали
справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача ОСОБА_2. задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне домоволодіння АДРЕСА_1, що розташовано
на земельній ділянці площею 468
кв.м., належало ОСОБА_2на підставі свідоцтва про право приватної власності
на жилий будинок від 23 березня 1991 року (а.с. 18,19).

Спірне домоволодіння складається з приміщень у жилої
будівлі літ. "А": 1-1 жилого пл. 10,4 КВ.М., 1-2 жилого пл. 6,1
кв.м., 2-2 жилого пл. 6,4 кв.м., 2-3 жилого пл. 7,0 кв.м., 2-4 жилого пл. 16,1
кв.м., всього загальною жилій будівлі площею 47, 0 кв.м.,, 1-3 коридору пл. 5,1
кв.м. 2-1 коридору пл. 4, 7 кв.м., 1-4 кухні пл. 4,4 кв.м., 2-5 кухні пл. 5,2
кв.м., 1-5 ванної пл. 5, 2 кв.м., 2-5а пл. комори пл. 0, 4 кв.м., 2-6 туалету
пл. 0, 8 кв.м., І льоху пл. 8, 1 КВ.М., мансарди площею 41, 3 кв.м., а також
надвірних споруд: майстерні літ. "Г", гаражу літ. "Б",
сараю літ. "В" і теплиці (а.с. 6-8,10-13).

Головуючий у
першій інстанції   Погрібний М.О.                                        Справа
№22ц-193807

Доповідач апеляційної
інстанції Панасенков В.О.                                        Категорія
ЦП: 26

4

У зазначеному жилому
будинку проживали його
власник ОСОБА_4. з дружиною ОСОБА_5 та сином, відповідачем ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_5. померла.

Після її смерті відповідач ОСОБА_2. не звертався до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини і не оспорював право власності батька ОСОБА_4. на
жилий будинок.

01 лютого 2002 року ОСОБА_4.
зареєстрував шлюб з позивачкою ОСОБА_1.
(а.с. 14).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4. та позивачка ОСОБА_1. стали проживати
у спірному жилому будинку, користуючись приміщеннями квартири № 1, яка складається
з 2- х жилих
кімнат загальною жилою площею 16, 2 кв.м., коридору площею 5, 1 кв.м., кухні
площею 4,4 кв.м., ванної площею 5,2
кв.м., мансардою та надвірними спорудами.

Іншою частиною жилого будинку, а саме приміщеннями квартири № 2: яка складається
з коридору пл. 4, 7 кв.м.,
трьох жилих кімнат загальною жилою площею 29, 5 кв.м., кухні пл. 5, 2 кв.м.,
комори пл. 0, 4 кв.м., туалету пл. 0, 8 кв.м. користувався відповідач ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1власник будинку ОСОБА_4. помер
(а.с. 15).

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді спірного
домоволодіння та земельної ділянки.

Сторони по справі ОСОБА_1.
та ОСОБА_2., як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_4. в рівних частках: по 12 частині кожний.

Вони звернулися до Восьмої Одеської державної нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини.

26 жовтня 2003 року позивачка ОСОБА_1. отримала
свідоцтво про право на спадщину за законом на 12 частину спадкового майна і 01 грудня 2003 року
зареєструвала право власності у КП "ОМБТІ та РО" (а.с. 9).

29 листопада 2004 року відповідач
ОСОБА_2. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 12 частину
спадкового майна і 14 липня 2005 року
зареєстрував право власності у КП "ОМБТІ та РО" (а.с. 20,21).

У березні 2006 року
відповідач ОСОБА_2. став оспорювати право власності позивачки ОСОБА_1. на спадкове майно і
відмовився від поділу майна у відповідності до часток у праві власності на
майно (а.с. 47).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 червня 2006 року, залишеним
без зміни ухвалою колегії суддів в цивільних справах апеляційного суду Одеської
області від 05 жовтня 2006 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2. до ОСОБА_1.
про визнання шлюбу недійсним, відмовлено (а.с. 48).

Висновком
судової будівельно-технічної експертизи №
1871/1872/1873 від 14
квітня 2006 року
встановлено, що дійсна вартість спірного домоволодіння складає 102 234 грн. і
запропоновано варіант поділу домоволодіння з незначним відступленням від
рівності часток у праві власності і визначення порядку користування земельною
ділянкою площею 468 кв.м.
(а.с. 28-35).

Головуючий у
першій інстанції   Погрібний М.О.                                        Справа № 22ц-193 807

Доповідач
апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                        Категорія
ЦП: 26

5

За таких обставин,
вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те,
що відповідач ОСОБА_2. відмовився від прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_4. сторони набули право спільної часткової
власності на спадкове майно у встановленому законом порядку в рівних часках: по 1/2 частині кожний.
Свідоцтва про право на спадщину за законом видані сторонам по справі у
відповідності до вимог закону і законних підстав для визнання їх недійсними
немає.

При визначенні варіанту поділу спірного домоволодіння і визначення порядку
користування земельною ділянкою, суд першої інстанції правильно виходив з того,
що варіант поділу запропонований вказаною експертизою відповідає вимогам закону
та не порушує прав і законних інтересів співвласників домоволодіння, сторін по
справі.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам ст. ст. 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР
(1963 року), який був чинний при виникненні спірних правовідносин, ст. ст. 356, 357, 358, 364, 1225,
1267, 1296, 1297, 1298, 1299, 1301 ЦК України (2004 року),
роз'ясненням Пленумів Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами України справ про спадкування" від 24 червня 1983
року (з наступними змінами), викладеними у п. п. 4, 6, 8, 9 постанови,
"Про практику застосування судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок" від 04 жовтня 1991 року,
викладеними у п. п. 6,
7, 8, 18, і фактичним обставинам справи, які доведені у судовому
засіданні.

Твердження відповідача, ОСОБА_2. в апеляційній скарзі про те, що рішення
суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не
містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом
норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому законних підстав для скасування рішення суду першої
інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні первісного
позову та задоволенні зустрічного позову немає.

Керуючись ст. ст. 303,
307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити, рішення Суворовського районного суду м.
Одеси від 23 листопада
2006 року
залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою.