- 21 (2)                                                                     Свистунова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року грудня
25  дня колегія суддів  Судової палати  з
цивільних  справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:                           - Михайлів Л.В.

Суддів:                                      - Карнаух
В.В., Ляховської І.Є.

При
секретарі:                          -
Чубіній А.В.

За
участю: представника Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - ОСОБА_1, позивача
-ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 15 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, третя особа Державне підприємство «Рудоуправління
імені Кірова» про перерахунок щомісячних страхових виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 жовтня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, на його користь з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області
(далі Відділення фонду) стягнуто заборгованість по щомісячним страховим
виплатам за період з 23.02.2003р. по 01.06.2007р. у сумі 6128, 39 грн.;
щомісячно стягувати на його користь з 01.06.2007р. по 287, 24 грн. до зміни
обставин, які тягнуть перерахунок, або припинення страхових виплат.

В
апеляційній скарзі Відділення фонду ставить питання про скасування рішення суду
із направленням справи на новий розгляд оскільки ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції безпідставно притягнув Фонд соціального страхування до участі у
справі в якості відповідача, а не третьої особи; судом не враховані вимоги п.п.
1, 4, 5, 6, 12.1, 16 Положень ( стандартів) бухгалтерського обліку, затвердженого
Наказом Міністерства Фінансів України від 28.05.1999 року № 137; суд не взяв до
уваги, що виплата перерахунків потерпілим внаслідок вини підприємства з
01.04.2001 року є нецільовим використанням

бюджетних
коштів, судом незаконно зроблено перерахунок страхових виплат всупереч п.12
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003р. «Про внесення
змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р.
№ 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди», суд не дав належну правову оцінку економічному обґрунтуванню
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів та фактичної
заробітної плати, суд не застосував строк позовної давності, крім того судом
невірно визначена професія позивача.

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач працював помічником бурильника 5 розряду дільниці № 16
шахти Північна РУ ім. Кірова, 26.05.1975 року з ним стався нещасний випадок,
про що складено акт форми Н-1 від 27.05.1975 року. Висновком МСЕК від
08.04.1976 року позивачу встановлено 40% втрати профпрацезданості, при
наступних переоглядах ступінь втрати змінювався та з 01.04.1993 року
встановлено 15% безстроково.

Державне
підприємство "Рудоуправління імені "Кірова" наказом призначило
позивачу відшкодування шкоди з розрахунку середньої заробітної плати за
січень-квітень 1992 року у сумі 7134 крб., проте з 01.12.1995 року РУ ім.
Кірова стало йому неправильно відшкодовувати шкоду шляхом незастосування всіх
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахуванні позивачу сум
страхових виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту
реальної середньої заробітної плати, а не встановлені спільними постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд
соціального страхування також продовжив виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Колегія
суддів з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для
перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди погодитись не може, оскільки
змінюючи розмір щомісячних виплат, суд не перевірив, чи відбулося фактичне
підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про
нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний
період, тобто на час виплати відшкодування шкоди підприємством.

Крім
того, відповідно до пункту 28 Правил перерахований або нарахований розмір
втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної
працездатності не може бути більшим від середнього заробітку відповідного
працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом
повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць
роботи.

Вирішуючи
спір суд звернув увагу на зазначене положення, проте проведений судом перерахунок
на 100% втрати профпрацездатності не може бути прийнятий до уваги, оскільки
довідка про середній заробіток, яка долучена до матеріалів справи а.с. 128 не
відповідає вимогам абз. 6 п. 28 «Правил...».

Здійснюючи
перерахунок розміру щомісячних страхових виплат відшкодування шкоди виходячи з
відкоригованої заробітної плати по професії позивача, суд першої інстанції не
врахував положення п 3.7.2 Порядку № 83 «Про призначення та здійснення
страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого
Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України від 22.12.2005 року» згідно
якого відкоригована заробітна плата не може перевищувати максимальну величину,
з якої справляються страхові внески до Фонду соціального страхування на дату
проведення перерахунку.

Також,
ухвалюючи рішення, суд не встановив за якою професією працював позивач
визначивши її як прохідник 4 розряду, в той час як, згідно матеріалів справи
(акту про нещасний випадок Н-1 від 27.05.1975 року, трудової книжки)
вбачається, що позивач отримав ушкодження здоров'я працював на посаді помічника
бурильника 5 розряду.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням вимог
процесуального права і підлягає скасуванню в повному обсязі, з направленням
справи на новий розгляд в той же суд.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, п. 5 ч. 1 ст. 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 жовтня 2007 року скасувати.
Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.