УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007р.                                                                                м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Меленко
О.Є., Вакарук В.М., Шишка А.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на будівлю, визнання недійсними заповіту та
договору довічного утримання ,
за касаційною скаргою ОСОБА_3, що діє за дорученням ОСОБА_1 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 3 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Закарпатської області від 24 лютого 2005 року,-

встановила:

ОСОБА_3., що діє
за дорученням ОСОБА_1. звернувся з касаційною скаргою на Мукачівського міськрайонного
суду від 3 грудня 2004 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 24 лютого 2005 року, яким відмовлено в позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного 20
березня 2002 року між ОСОБА_4. та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом
Другої Мукачівської державної нотаріальної контори за реєстром № 11-484,
заповіту ОСОБА_4, посвідченого 25 березня 2002 року державним нотаріусом Другої
Мукачівської державної нотаріальної контори за реєстром № 11-523 та про
визнання за ОСОБА_1. права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в м.
Мукачево.

В обгрунтування
касаційної скарги ОСОБА_3, посилається на порушення судами норм процесуального
права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, у зв"язку з чим ставить
питання про скасування судових рішень з направленням справи на новий судовий
розгляд у суд першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у
позові ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що ініціатором укладення
договору довічного утримання та складання заповіту на користь ОСОБА_5 була саме
ОСОБА_4., яка розуміла суть і правові наслідки вчинених нею дій. Позивачем не
було надано жодного доказу на обґрунтування своїх вимог, зокрема того, що
укладення договору та складання заповіту мало місце внаслідок помилки з боку
ОСОБА_4

Справа № 33-ц-285кс/07р.                                    Головуючий у
1 інстанції Слюсарчук
В.М.

Категорія 19                                                            Доповідач
Меленко О.Є.

Апеляційний суд
обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив його
рішення без змін.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що
не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК
України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних
скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3, що діє за дорученням ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 3
грудня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 24 лютого 2005 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.