АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2007
року

Апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді                                       Франовської
К.С.

суддів                                                               Жизневської
А.В.

Товянської О.В.
при секретарі судового

засідання                                                         Забеліній
О.О.

з участю  адвоката                                         ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_2, поданої на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27
лютого 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, та позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

Встановив:

У грудні 2005 р. ОСОБА_1
звернулася з даним позовом, просила суд стягнути з відповідачів в солідарному
порядку 22 тис.
грн. моральної шкоди та 8
грн. 50 коп.
державного мита.

Позивач
посилалась на те, що 15 вересня 2005 року близько 21 год. 30 хв. на
перехресті вулиць Шелушкова та Гоголівської в м. Житомирі, автомобіль Wolksvagen, державний номер НОМЕР_1, під керуванням
відповідача ОСОБА_2, врізався в автомобіль FORD Transit, державний номер НОМЕР_2, який
належить на праві приватної власності ОСОБА_6, за кермом якого вона
знаходилась. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні
ушкодження та змушена була пройти курс лікування. Вважає, що самим фактом ДТП,
що сталася не з її вини їй заподіяно моральну шкоду, вона перенесла біль,
страждання, порушені життєві зв'язки через необхідність стаціонарного
лікування.

ОСОБА_6 також
подав позов до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просив суд стягнути на його
користь з відповідачів в солідарному порядку 73615 грн. 48 коп. матеріальної та
3000

Справа № 22ц/948                                            Головуючий
у суді 1 -ї
інстанції Поліщук М.Г.

Категорія   19                                                     Суддя-доповідач
Франовська К.С.

2

грн. моральної шкоди, 744 грн. 50 коп.
сплаченого державного мита, а
всього 77359 грн. 98 коп.;
судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою судді
Корольовського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2005
р. позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_6 об'єднані в одне провадження.

30 грудня 2005
р. позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову у зв'язку з значним
розміром позовних вимог та тим фактом, що відповідачі добровільно не
відшкодували заподіяну з їх вини шкоду, просила суд накласти арешт на
автомобіль ГАЗ 330727,
1990 p.,
синій, ід-р НОМЕР_1,
дв. НОМЕР_2,  шас.НОМЕР_3, НОМЕР_5, свідоцтвоНОМЕР_4, дата видачі 17.09.05 p., що належить на
праві приватної власності ОСОБА_2 та на автомобілі ГАЗ 330210,1996 р.в., кузов НОМЕР_6, н/з НОМЕР_7 та AUDI
A6 2.6, 1994 р.в.,
н/з НОМЕР_8, що належать на праві приватної власності ОСОБА_3;
допустити негайне виконання ухвали.

Позивач ОСОБА_6
також подав заяву про забезпечення позову з тих же підстав, що і ОСОБА_1,
просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві приватної власності ОСОБА_3; допустити негайне виконання
ухвали.

Ухвалою
Корольовського районного суду м. Житомира від 03 січня 2006
р. з метою забезпечення позову накладено арешт на належну на праві
власності відповідачу ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1; на
належний на праві власності ОСОБА_2 ГАЗ 330727, 1990 p., ід-р
НОМЕР_1, № дв.НОМЕР_2, № шас.НОМЕР_9, НОМЕР_5, свідоцтвоНОМЕР_4, шляхом
заборони зняття його з обліку з метою відчуження; на належні на праві власності
відповідачу ОСОБА_3 автомобілі ГАЗ 330210, 1996 р.в., кузов НОМЕР_6, н/з
НОМЕР_7 та AUDI A6 2.6, 1994 р.в., н/з НОМЕР_8, шляхом
заборони зняття їх з обліку з метою відчуження.

В процесі
судового розгляду від позивачів надійшло клопотання з проханням залучити до
розгляду справи в якості співвідповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8   (а.с. 120).

Протокольною
ухвалою від 13.07.2006 р. клопотання позивачів задоволено, притягнуто до участі
в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

24 січня 2007 р.
від позивачів надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви в
частині вимог про стягнення збитків з ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Ухвалою
Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2007 р. позовну заяву
ОСОБА_1 та ОСОБА_6в частині заявлених ними вимог до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням
Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2007
р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_673615 грн. 48 коп. спричиненої
матеріальної шкоди, 2000
грн. моральної шкоди, 744
грн. 50 коп.
сплаченого на користь держави судового збору, 189 грн. понесених судових витрат на оплату проведення
авто-товарознавчої експертизи, а всього 76548
грн. 98 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000
грн. моральної шкоди, 08
грн. 50 коп.
сплаченого на користь держави судового збору, а всього 5008 грн. 50 коп. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.
Застосовані засоби забезпечення позовів скасовані.

Не погоджуючись з рішенням,
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

3

Апелянт
посилається на те, що суд не вирішив клопотання його представника про
призначення транспортно-технічної експертизи, так, як в судовому засіданні було
встановлено, що обставини, викладені в позовній заяві та в протоколі про
адміністративне порушення, при яких сталася ДТП, не відповідають дійсності. А
саме, вказує апелянт, ОСОБА_1 стверджує, що рухалась по головній дорозі, і на
перехресті вулиць Гоголя - Шелушкова зіткнулася з автомобілем під його
керуванням, на якому він рухався по вул. Шелушкова в напрямку вул. Київської,
перетинаючи вул. Гоголя. Твердження ОСОБА_1, на думку апелянта, протирічать
обставинам ДТП, так, як на перехресті вул. Гоголя-Шелушкова відсутній дорожній
знак, про те, що вул. Гоголя є головною. Суд на ці обставини уваги не звернув,
а послався на те, що на вул. Шелушкова при виїзді на вул. Гоголя розташований
дорожній знак "Стоп", але не зазначив, що даний знак в темну пору
доби не видно. При таких обставинах, коли неможливо визначитися , яка дорога є
головною, а знаки пріоритету відсутні, то відповідно до п.п. 16.12, 16.15 Правил
дорожнього руху водій повинен рахувати, що знаходиться на другорядній дорозі.
Апелянт вважає, що мав перевагу перед автомобілем позивача, оскільки пересікав
перехрестя справа, але більш об'єктивно цю ситуацію міг би розв'язати
експерт-автотехнік. Крім цього, суд необ'єктивно оцінив завдані позивачам
збитки. Оскільки на момент ДТП вартість автомобіля експертом визначена в
розмірі 72670 грн. 76 коп., а на день
купівлі автомобіля 07.07.2005
p., його
ринкова вартість складала за висновком експерта 25 тис. Судом безпідставно було відмовлено в задоволенні
клопотання про витребування із УДАІ в Житомирській обл. матеріалів по
оформленню ОСОБА_6 договору купівлі-продажу автомобіля і допиту в якості свідка
експерта-товарознавця ОСОБА_9, який оцінював автомобіль при складанні договору.
Суд при визначенні розмірів моральної шкоди не врахував принципів розумності та
справедливості, а визначив її в завищеному розмірі, шкода не підтверджена
потерпілими відповідними доказами.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає ,
виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що 15.09.2005
р. біля 21 год. 25 хв. на
перехресті вул. Шелушкова-Гоголівська в м. Житомирі сталось зіткнення двох
автомобілів : автомобіля «Фольксваген», яким керував ОСОБА_2 та автомобіля
«Форд Транзит», яким керувала ОСОБА_1 Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини
водія ОСОБА_2, який, рухаючись по вул.Шелушкова, яка є другорядною по
відношенню до вул. Гоголівської, при виїзді на перехрестя цих вулиць, не надав
перевагу автомобілю під керуванням позивача ОСОБА_1, який щодо нього рухався по
головній дорозі, чим порушив п.16.11 ПДР, внаслідок чого сталась ДТП із
механічним пошкодженням автомобілів та тілесними ушкодженнями ОСОБА_1

Постановою
Богунського районного суду від 6
березня 2006 року
встановлено факт порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, зокрема п. 16.11( на перехресті
нерівнозначних доріг, водій, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати
дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїздних
частин по головній дорозі), що стало причиною аварії, проте провадження у
адміністративній справі було закрито за спливом строку притягнення до
адміністративної відповідальності. Постанова ОСОБА_2 не оскаржена( а.с. 184).

Відповідно до
ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце
дії та чи вчинені вони цією особою.

У справі
відсутні будь-які докази про недотримання ОСОБА_1 Правил дорожнього руху у
процесі керування автомобілем.

За таких обставин суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про те, що винним у порушенні ПДР є
ОСОБА_2 і саме ці порушення стали причиною аварії та знаходяться у причинному
зв'язку із наслідками, що настали .

4

Що стосується
розміру відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, то висновки суду в цій
частині є обґрунтованими.

Відповідно до
висновку автотоварознавчої експертизи, яка проведена за ухвалою
суду(а.с.80-85), вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу у
результаті пошкодження його автомобіля «Форд Транзит» становить 73615грн.48
коп., причому, ця сума дорівнює ринковій вартості даного автомобіля на момент
пошкодження. За цим же висновком вартість відновлювального ремонту даного
автомобіля становить 108001,98
грн.

Згідно з п.8.2
Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства Юстиції, Фонду Держмайна України від 24.11.2003 р. №142, вартість
матеріального збитку, завданого власнику дорожнього транспортного засобу,
визнається такою, що дорівнює ринковій вартості ТЗ на момент пошкодження,
зокрема за умови, якщо сума вартості відновлювального ремонту не є меншою за
ринкову вартість ТЗ.

Виходячи з
наведеного доводи апелянта про необхідність врахування ринкової вартості
автомобіля на момент його придбання власником, є безпідставними.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду, викладених у рішенні, не спростовують.

Ухвалене судом
рішення є законним, обґрунтованим, підстав для його скасування апеляційний суд
не встановив.

Керуючись ст.
ст. 303-304, 307,   313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

Ухвалив:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_2   відхилити. Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 27 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.