Справа №22-ц-554
2007 p.                              Головуючий
5                                                     Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.,

суддів                  -  Ведмдь
Н.І., Ільченко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

та осіб, що
приймають участь у справі:
позивача ОСОБА_1., відповідача
ОСОБА_2. та їх адвокатів ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

розглянула
у  відкритому  судовому
засіданні у  приміщенні  апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного
районного суду м.Суми від 20
березня 2007 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні власністю,
стягнення моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа
- Перша Сумська
державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про
право власності на спадщину, усунення перешкод в користуванні власністю,

Встановила:

В липні 2006 року позивач
звернувся з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що він є власником 45/100 частин
домоволодіння з надвірними будівлями, розташованими за адресою АДРЕСА_1, а власником 55/100 частин цього
будинку є відповідач ОСОБА_2

Відповідач
навісив на вхідні двері, що ведуть до сараїв свій замок, забороняючи позивачу
користуватися допоміжними спорудами.

Вважає, що дії
відповідача порушують вимоги ч. 3 ст. 358
ЦК України щодо володіння та користування належною часткою сараїв.

Відповідач також
не дозволяє позивачу зробити дерев'яну перегородку, яка б відособлювала їхні
частини будинку на горищі та цегляну перегородку у підвалі. На звернення
усунути перешкоди не реагує, а тому просить постановити рішення , яким усунути
перешкоди з боку відповідача в користуванні власністю, покласти на відповідача
всі судові витрати.

В серпні 2006 року відповідач
ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою, мотивуючи вимоги тим, що
зазначені сараї не належать позивачу, оскільки згідно договору довічного утримання
він є власником зазначених сараїв.

Тому просить суд
відмовити позивачу ОСОБА_1.
в задоволенні вимог, а також визнати свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на ім'я ОСОБА_1.
від 15.12.2005 року
недійсним в частині належності останньому сараїв «Б», «Б-1» та «В» і усунути з
боку позивача перешкоди в користуванні даними сараями.

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 20
березня 2007 року у
задоволенні   позову ОСОБА_1. відмовлено за
необґрунтованістю, а зустрічний

2

позов ОСОБА_2
задоволено та визнано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я
ОСОБА_1. від 15 грудня 2005 року частково
недійсним в частині належності сараїв «Б», «Б-1», «В», розташованих в
домоволодінні АДРЕСА_1 і
зобов'язано ОСОБА_1. не
чинити перешкод в користуванні цими сараями ОСОБА_2.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. не погоджується з рішенням суду , просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення його позову і про відмову в задоволенні
зустрічного позову.

При цьому
апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи,
зокрема, зазначає, що ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання набув
права власності на 55/100
частин зазначеного домоволодіння, тобто 55/100 частин будинку, надвірних будівель та огорожі, а отже не
набував права власності на всю площу сараїв та погребу.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а рішення суду -
скасувати в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1від 15.12.2005
року в частині належності сараїв «Б», «Б-1», «В», розташованих в домоволодінні
за адресою АДРЕСА_1., з постановлениям
нового рішення , яким
відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, виходячи з таких підстав.

Із матеріалів
справи вбачається , що
ОСОБА_1. отримав
спадщину після померлої ОСОБА_5. на підставі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 15.122005 р. є власником 45/100
частин житлового будинку за АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних та побутових будівель.   ( а.с. 7).

Згідно договору
довічного утримання від 14.05.2004 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6.,
ОСОБА_2 є власником 55/100 частин даного житлового будинку з відповідною
частиною надвірних господарчих та побутових будівель.

Доводи апелянта
ОСОБА_1. про те, що ОСОБА_2 не набув права власності на всю площу спірних
сараїв та погребу, заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів
справи, зокрема, договору дарування від 3 листопада 1971 року, реєстр 1-7409
ОСОБА_6. подарував ОСОБА_7. та ОСОБА_5. в рівних частинах 45/100 частин
зазначеного вище будинку та відповідну частину надвірних будівель ( а.с.
21-23), а 55/100 частин будинку залишилось за ОСОБА_6. згідно свідоцтва про
право власності.

Тому судова
колегія не може погодитись з висновком суду про те, що спірне майно (сараї
Оформлялись завжди за 55/100 частиною домоволодіння, тобто , в даному випадку
за ОСОБА_2, оскільки такий висновок суду не відповідає обставинам справи,
оскільки із матеріалів інвентарної справи вбачається, що і 45/100 частин і
55/100 частин будинку відчужувались разом з відповідною частиною

3

надвірних
будівель.  Порядок користування
відповідними частинами надвірних будівель
склався  ще за життя попередніх
власників.

Суд І інстанції
наведені обставини не з'ясував, а тому колегія суддів вважає,

що рішення суду
в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на

спадщину за
заповітом на ім'я    ОСОБА_1. від 15.12.2005 підлягає
скасуванню, а в позові в цій частині відмовити.

В іншій частині
рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і доводи
апеляційної скарги не дають підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.
ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 3, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 20
березня 2007 року в
даній справі скасувати в частині визнання частково недійсним свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1від 15.12.2005 року

Відмовити
ОСОБА_2 в задоволенні його позовних вимог в частині визнання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1від 15.12.2005 року частково
недійсним.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення     набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.