УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня      2007 року                                                                                     м.
Ужгород

Судова
колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого - Власова C.O.,
суддів- Мацунича М. В.,
Собослой Г.Г.,  при секретарі -
Бобик О.І.,

з участю: представника позивача старшого помічника прокурора Перечинського
району Андришина Олександра Володимировича,
представника Туричківської сільської ради Шахайда Д.М. , представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційним поданням старшого помічника прокурора Перечинського

району Андришина О.В. на ухвалу Перечинського районного суду від 2  липня   2007   року
по   цивільній   справі

за      позовом   прокурора Перечинського   району
заявленого   в    інтересах
держави   в   особі Туричківської    сільської ради до ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування державного акту на право   приватної власності на земельну ділянку , -

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2007 року прокурор Перечинського району в порядку  ст.  45
ЦПК України,   ст.  20 Закону України " Про прокуратуру "
в інтересах Туричківської сільської ради звернувся до районного суду зі
вказаною позовною заявою. Просив скасувати державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЗК № 014030 від 07.08. 2003 p.,
який був виданий громадянину ОСОБА_1 на підставі
розпорядження № 172 голови Перечинської РДА від 2 червня 2003 року. Згідно
цього акту відповідачу передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,
25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в АДРЕСА_1.

Справа №
22-131707                                                               Номер
рядка статистичного звіту: 33

Головуючий у
першій інстанції: Мишинчук Н.С.

Доповідач: Власов С. О.

Позов
прокурора мотивовано тим,  що виділена
ОСОБА_1 спірна земельна ділянка не належала до земель Туричківської сільської
ради. Земля в урочищі "Драча" перебувала в державному лісовому фонді
Перечинської райдержадміністрації,  з
якою не було попереднього погодження про надання відповідачу земельної ділянки
під забудову та для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки
розпорядження яке слугувало видачі ОСОБА_1 державного акта про право власності
на земельну ділянку за протестом прокурора Перечинською РДА скасовано,  то прокурор просив і скасувати в судовому
порядку державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну
ділянку.

В ході
розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 подав письмове клопотання про
залишення позову прокурора без розгляду із-за відсутності підстав прокурора на
представництво інтересів дерлсави в особі Туричківської сільської ради,  яка є юридичною особою,  а не органом державної влади і не позбавлена
можливості сама звернутися до суду.

Заяви
або клопотань про заміну сторони в судовому процесі в інтересах якої заявлено
позов на належну сторону позивачем та іншими учасниками процесу у суді не
заявлено.

Ухвалою
Перечинського районного суду від 2 липня 2007 року позов прокурора залишено без
розгляду.

В     апеляційному    поданні старший    помічник
прокурора Перечинського району просить ухвалу Перечинського районного
суду від 2 липня 2007 року скасувати і направити справу на новий судовий
розгляд.

При
цьому вказується на порушення районним судом норм процесуального права,  зокрема,
ч.2  ст.  З та
ст.  45 ЦПК України,  згідно яких прокурор вправі звернутися до
суду за захистом інтересів інших осіб,
або державних чи суспільних інтересів.

У своїх
запереченнях на подане апеляційне подання представник відповідача його не
визнав,  просив ухвалу суду залишити без
змін посилаючись на її законність і обгрунтованість.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  що з'явилися,       перевіривши   матеріали
справи   і   обговоривши     підстави апеляційного подання
прокурора,  вважає за необхідне в його  задоволенні відмовити.

Залишаючи
позовну заяву прокурора без розгляду,
районний суд обґрунтовано виходив з того,  що відповідно до  ст.
36-1 Закону України "Про прокуратуру ",  представництво прокуратурою інтересів
дерлсави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних
та інших дій,  спрямованих на захист у
суді інтересів держави у випадках,
передбачених законом.

В даному
випадку прокурор звернувся в суд із позовом в інтересах Туричківської сільської
ради яка є органом місцевого самоврядування і яка представляє відповідну
територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції та
повноваження місцевого самоврядування.

Туричківська
сільська рада Перечинського району не є органом державної влади та не є органом
місцевого самоврядування,  який
уповноважений державою здійснювати функції у даних правовідносинах,  що є предметом позову.

З
матеріалів справи вбачається,  що
земельна ділянка,  яка передавалась у
приватну власність ОСОБА_1 належала до земель державного лісового фонду
Перечинської районної державної адміністрації і прокурор в її інтересах повинен
був звернутися в суд із відповідним позовом.

За таких
обставин справи районний суд дійшов обгрунтованого висновку,  що Туричківська сільська рада не є органом державної
влади і вона не уповноважена державою здійснювати функції у даних
правовідносинах,  тому на підставі  ст. 207 ч.1 п. 2 ЦПК України залишив позовну
заяву без розгляду,  що не перешкоджає
прокурору повторному зверненню із заявою до суду в інтересах держави в особі
Перечинської райдержадміністрації і залученням до справи Туричківського
лісництва у віданні якого перебувала спірна земельна ділянка.

Керуючись    ст.
ст.  303, 304,
307,  п. 1  ст.
312,   ст.  313,
317, 319 ЦПК України,  судова
колегія судової палати , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне
подання старшого помічника прокурора Перечинського району Андришина О.В.    відхилити.

Ухвалу
Перечинського районного суду від 2 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної до суду
касаційної інстанції.