Машівський районний суд  Полтавської
Справа № 2- 457/
2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:
судді                                                                                                   ДРОБОТЕНКО Ю.
секретарі                                                                                       ТКАЧ Н.М.
на попередньому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Машівської   селищної ради Машівського району Полтавської
області  про визнання  права власності на нерухоме майно ,-
Позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої
позовні вимоги слідуючим:
В грудні 2006 року він звернувся до Машівської селищної ради з заявою про
передачу йому в оренду будівлі гуртожитку, розташовану АДРЕСА_1, для
господарського використання та надав проект договору оренди.
Відповідно до ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21.05.1997 року № 280/97 -ВР - органи місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочні
щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної
власності, в тому числі, виконують усі майнові операції, можуть передавати
об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування
юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати,
використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження.
Виходячи з цього, на пленарному засіданні Машівської селищної ради 29
грудня 2006 року була розглянута подана ним заява з проектом договору оренди з
Так як будівля гуртожитку була визначена не придатною для проживання  в ній, а тому переведена в нежиле приміщення
з подальшим переобладнанням для інших цілей, було вирішено передати йому в
користування на умовах договору оренди з правом викупу, про що підписати з ним
відповідний договір. Йому також був наданий дозвіл на переобладнання та
перепланування вказаної будівлі, проведення в ній капітального ремонту.
Даний договір не був нотаріально посвідчений та зареєстрований
,оскільки  укладався на 11 місяців.
10 січня 2007 року на виконання
рішення сьомої позачергової сесії п'ятого скликання Машівської селищної
ради, був підписаний договір оренди майна комунальної власності з правом викупу
і не житлова будівля була передана йому за актом приймання -передачі.

Відповідно до п.5.6 Договору Оренди з правом викупу він набув права
викупити спірну будівлю шляхом внесення її вартості, передбаченої експертною
оцінкою та п.1.2. Договору. За умовами п.2.5 договору право власності на
будівлю переходить до нього, якщо він внесе всю її вартість, визначену в
договорі.

Відповідач - Орендодавець, за договором оренди взяв на себе зобов”язання
переоформити право власності на будівлю за ним після надходження коштів на його
рахунок.

Право на викуп будівлі він набув протягом 11 місяців з часу укладення
договору оренди.

01.02.2007 року він сплатив орендну плату в розмірі 1000,00 грн., а 6
листопада 2007 року вніс на рахунок селищної ради банківським переказом грошові
кошти в розмірі 58600,00 грн. Таким чином сплатив за період з 10.01.2007 року
по 06.11.2007 року повну вартість будівлі.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права
власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не
заборонених законом.

Стаття 328 ЦК України вказує - право власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття право власності встановлена судом.

Таким чином, сплативши повну вартість не житлової будівлі, він правомірно
набув права власності на неї, що передбачено і договором оренди з правом
викупу.

Але право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідач же ухиляється від оформлення права власності за ним, внаслідок
чого державна реєстрація права власності не проводиться, і як наслідок його
право власності на вказану будівлю не визнається.

Незважаючи на те, що в будівлі ним проведено капітальний ремонт, вона
використовується ним для господарських цілей і приведена в належний санітарний
стан, викрадені конструкції ним відновлені, в будівлі встановлені вікна та
двері, відновлена підлога, системи водо-теплопостачання, грошові кошти ним
сплачено повністю, однак він позбавлений можливості розпоряджатися вказаною
власністю на власний розсуд.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов
про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Пунктом 8.5 Договору оренди з правом викупу передбачено також, що якщо одна
із сторін ухиляється від виконання умов договору , спір вирішується в місцевому  Машівському суді, що і змушує його звернутись
до суду.

Зазначені ним обставини підтверджуються доданими до заяви документами.

В судовому засіданні
позивач   ОСОБА_1 наполягає на
задоволенні позову з підстав, зазначених в позовній заяві, просить визнати  за ним право власності на не житлову будівлю
, розташовану АДРЕСА_1  Машівського
району Полтавської області  в цілому .

Представник відповідача Пасічник Т.М
не заперечує проти задоволення позову, пояснивши, що ОСОБА_1 умови
договору оренди виконав в повному обсязі, сплативши на рахунок селищної ради
обумовлену договором суму.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню з слідуючих підстав:

Згідно
ст. 328 ЦК України - громадянин набуває права власності на майно,
одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених
законом.

Як встановлено в судовому
засіданні і підтверджується матеріалами справи
ОСОБА_1 дійсно  отримав  від
відповідача в оренду з правом викупу не житлову будівлю АДРЕСА_1,
вартість якої згідно експертної оцінки становить  59 600 грн. Вказану  вартість позивач  сплатив 6 листопада 2007 року , що
підтверджується квитанцією  № 50  від 06.11.2007 року ( а.с. 11). Тобто
фактично  відбулося   виконання умов договору  оренди з правом викупу і позивач  правомірно набув права власності на неї , але
відповідач ухилився від  оформлення  права власності на нежитлову будівлю

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, такий договір в судовому порядку може бути визнаний
дійсним.

Відповідно до ст. 334 ч. 3 ЦК України право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання
договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 328,392 ,  , ЦК України,
ст.ст. 10,60, ,212,213,215,218  ЦПК
України, суд

В  И
Р  І  Ш
И  В :

Позов  ОСОБА_1     -    з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за   ОСОБА_1  право власності на   нежитлову будівлю, площею 851.8 кв.м.
розташовану АДРЕСА_1.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду   може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі
двадцяти днів після подання  заяви про
апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ:  ( підпис)

Копія вірна: Голова Машівського
районного суду
Ю.Б.ДРОБОТЕНКО