Справа №22- 2527                           Головуючий
Категорія-   21                                  суддя-
Доповідач: суддя
РІ Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

16
березня     2007року                                         м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді Новодворської
О.І.

суддів:
Сукманової Н.В.,  Кіянової С.В.

при секретарі      Писаревій Ю.Г.

з участю    позивача ОСОБА_1,
його  представника
ОСОБА_2, представника   відповідача

Пишняк Р.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення апеляційного суду
в м. Донецьку цивільну справу по апеляційній скарзі Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Шахтарську Донецької області на рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України у м. Шахтарську   Донецької
області про відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійни х захворювань України у м. Шахтарську
Донецької області   подав апеляційну
скаргу на рішення Шахтарського
міськрайонного   суду Донецької
області    від 09 листопада     2006 року
, яким частково задоволені позовні вимоги позивача про
відшкодування   моральної шкоди, у
зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві.

Суд
стягнув з відповідача на   користь
позивача     в відшкодування моральної
шкоди 30000 гривень.

Відповідач вважає, що рішення підлягає скасуванню, по справі слід
постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному
обсязі , оскільки не доведений факт спричинення моральної шкоди, а крім того,
відповідно до с т. 77 Закона України « Про
Державний бюджет України на 2006 рік» зупинено дії абз.4 ст. 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам іх сімей), підпункту (є)
п.1 ч.1 ст.21, ч.З ст. 28, ч.З ст. 34, ч.5 ст. 47( в частині знижок та надбавок до розміру страхового внеску)
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності".

Крім того,
позивачем  пропущений  строк позовної давності при поданні  позовної заяви до

суду.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу
відповідача , в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
рішення суду без змін , оскільки, воно постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

2

Вислухавши доповідача, учасників процесу, перевіривши
матеріали цивільної справи , апеляційний суд, приходить до наступних висновків
.

З матеріалів справи вбачається, що позивач тривалий час
працював на підприємствах вугільної промисловості в тому числі на шахті „
Комсомолець Донбасу „, ТОВ „ Фірма Карбон „ гірничим робітником очисного забою
та отримав професійне захворювання - антрако-силікатоз.

Висновком МСЕК від 12.11.2001 року йому було встановлено
15 % втрати професійної працездатності по зазначеному професійному
захворюванню.

Висновком МСЕК від 31.05.2006 року йому було встановлено
50 % втрати професійної працездатності по зазначеному професійному захворюванню,
визнаний інвалідом Ш групи, безстроково.

У зв'язку з професійним захворюванням порушені нормальні життєві зв'язки
позивача , він терпить фізичний біль, у нього одишка, кашель, змушений постійно
проходити курси лікування , втрата працездатності призвела до обмеження його
можливості вести активний спосіб життя , внаслідок чого вимушений прикладати
додаткові зусилля для організації свого життя,
що спричинило моральну шкоду.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам незалежно
від відшкодування майнової втрати передбачено ст. 1 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності"(далі - Закон) і є одним із засобів захисту особистих
немайнових прав працівника. Обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди
застрахованим, як це передбачено підпунктом „є" пункту 1 частини першої
статті 21, частиною третьою статті 28 Закону, покладена на відповідача.

В п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-9/2004
р. зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання
трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності
спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

Факт заподіяння шкоди здоров'ю позивача підтверджений висновком МСЕК про
встановлення ступеню втрати працездатності, поясненнями позивача, медичними
документами.

Апеляційний суд не приймає довід відповідача про те, що для визнання факту
завдання позивачу моральної шкоди необхідно висновок МСЕК про наявність
заподіяння такої шкоди позивачу. Такий висновок МСЕК відповідно до вимог ст. 34
п. З Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" необхідний у разі відсутності стійкої втрати
працездатності.

Посилання відповідача наст. 77 Закона України « Про державний бюджет
України на 2006 рік» якою зупинено дії абз.4 ст. 1 ( в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам іх сімей), підпункту (є) п.1 ч.1
ст.21,ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 34, ч.5ст. 47( в частині знижок та надбавок до
розміру страхового внеску) Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності"- безпідставні,
оскільки , вони не поширюються на вищезазначені правовідносини.

Доводи відповідача стосовно того, що позивачем пропущений строк позовної
давності при поданні позовної заяви до суду, апеляційний суд не приймає до
уваги, оскільки вони не відповідають діючому
законодавству .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність
заподіяння позивачу моральної шкоди в результаті пошкодження здоров*я на
виробництві.

Однак, апеляційний суд вважає , що встановлений судом
першої інстанції розмір спричиненої позивачу моральної шкоди у сумі 30000
гривен є завеликим , оскільки , не в повній мірі     врахована глибина фізичних та моральних
страждань позивача, погіршення стану його

3

здоров'я,
а також те, що він є інвалідом Ш групи і якщо забажає то має змогу ще працювати
, за таких умов, апеляційний суд вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди
слід зменшити, змінивши рішення суду першої інстанції та постановити нове
рішення , яким стягнути з відповідача на користь позивача в відшкодування
моральної шкоди 10000 гривень, оскільки, судом першої інстанції неповно були
з*ясовані обставини, що мають значення для справи, а ця обставина відповідно до
ст. 309ч.1п.1 ЦПК України
є підставою для зміни рішення.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд дійшов висновку
про те, що вона підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.3,309
ч.1п.1 ,313-316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Шахтарську Донецької області -задовольнити частково.

Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада
2006 року -змінити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Шахтарську Донецької області на користь ОСОБА_1в відшкодування моральної шкоди
10000 (десять тисяч ) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржене протягом двох місяців до Верховного Суду України   з дня набрання законної сили.