Справа № 22-725/2007р.                             Головуючий
у 1  інст. Волоско І.P.
33                                                               Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року березня місяця 19
дня колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого:
Зубарєвої К.П.

суддів: Мікуш
Ю.Р., Павлишин О.Ф.

при секретарі:
Стружинській Л.М.

з   участю
сторін,   адвоката   ОСОБА_1.
на   стороні

відповідача

розглянувши   у
відкритому  судовому   засіданні
в   м.Львові   цивільну
справу  за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення
Сихівського районного суду м. Львова від 25
грудня 2006 року,
колегія суддів, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 25 грудня 2006 року частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна.
Виділено ОСОБА_2. у користування телевізор „Панасонік" вартістю 4800 грн.
та зобов'язано її сплатити ОСОБА_3половину його вартості 2400 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_2. та ОСОБА_3. про поділ майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя та повернення коштів відмовлено.

Рішення суду
оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що не згідна із рішенням суду першої
інстанції, вважає його таким, що постановлене з порушенням норм матеріального
та процесуального права. Судом проігноровано її заяву про накладення арешту на
спірний автомобіль марки „Шевроле
авео" д.н. НОМЕР_1 не призначено авто товарознавчу експертизу щодо
визначення ринкової вартості спірного автомобіля. Помилковим є висновок суду
про те, що автомобіль хоч і проданий під час перебування їх в шлюбі, однак, що
вона отримала свою частину вартості автомобіля та на продаж автомашини була її
згода.

Залишаючи їй, позивачці ОСОБА_2. телевізор „Панасонік" вартістю 4800 грн., суд
одночасно зобов'язав її сплатити відповідачу 2400 грн. вартості телевізора, не призначивши при цьому
товарознавчої експертизи для визначення вартості спільно придбаного телевізора.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про
стягнення з ОСОБА_3. на її користь половини вартості автомобіля „Шевроле авео" в сумі 25 250.00 грн. та про залишення
у її власності телевізора „Панасонік" вартістю 4800 грн. із сплатою
ОСОБА_3. 2400,00 грн.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення ОСОБА_2. та її представника на підтримання апеляційної скарги,
заперечення з приводу апеляційної скарги ОСОБА_3. та виступ його адвоката
ОСОБА_1. на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної
справи, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає до зміни.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторонами по справі було
придбано за час подружнього життя телевізор „Панасонік" вартістю 4800 грн. станом на 04.03.2003 року.

Постановляючи рішення, суд залишив у користуванні
позивачки ОСОБА_2. телевізор „Панасонік" вартістю 4800 грн.
зобов'язавши останню сплатити ОСОБА_3. половину його вартості, а саме 2400 грн.

Ухвалюючи дане рішення, суд виходив з вимог ст. 60 ч.1 СК України
про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності незалежно від того що один з них не мав з
поважної причини ( навчання,
ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного
заробітку (доходу).

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2. заперечила суму компенсації
відповідачу за спільно придбаний телевізор у 2003 році, зазначивши, що вартість такого не може бути вище 2 тис. грн. станом
на сьогоднішній день. Відповідач ОСОБА_3. не заперечив суму вартості телевізора
„Панасонік" 2 тис.
грн. та погодився з такою, не наполягаючи на призначенні товарознавчої
експертизи.

Згідно ст. 69 ч. 2 СК України, то
дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Виходячи із вище наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про залишення телевізора „Панасонік" у власності
ОСОБА_2., однак вважає за необхідне змінити рішення в частині стягнення з
останньої в користь ОСОБА_3. 1(одну) тис. грн. його вартості.

Щодо доводів позивачки ОСОБА_2. про придбання автомашини „Шевроле Авео" в 2005 році за
спільно придбані кошти та стягнення у її користь половину його вартості, то
колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги та вважає, що
такі не підлягають до задоволення.

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2. не могла назвати час ( рік, місяць)
придбання автомашини, згоди у письмовій формі, яка б була нотаріально
посвідчена на придбання та продаж автомашини не давала.

Згідно ч.3 ст. 65
СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального
посвідчення і ( або)
державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з
подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і ( або) державної
реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції не здобуто доказів,
що позивачка ОСОБА_2. давала згоду, яка б була нотаріально посвідчена на
придбання автомашини та її реалізацію, а відтак, суд приходить до висновку, що
автомашина „Шевроле Авео"
д.н. з. НОМЕР_1яка
належала ОСОБА_3. є його особистою власністю.

Відповідачем ОСОБА_3. представлено суду докази про придбання автомашини за
його особисті заощадження і заощадження батька, які останній передав синові для
придбання автомобіля.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду-

3

Підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення
нового рішення в частині поділу спірного автомобіля, колегія суддів не вбачає,
вважає, що таке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 307
ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3,
314 ч.2, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2. задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 грудня 2006 року в частині
поділу спільно придбаного телевізора „Панасонік" змінити, виклавши ч.1
оскаржуваного рішення у такій редакції: Виділити ОСОБА_2 у користування
телевізор „Панасонік" вартістю 2
(дві) тис. грн. станом на день постановления
рішення суду та зобов'язати ОСОБА_2. виплатити ОСОБА_3 половину його
вартості - 1(одну)
тис. грн..

В решті рішення
суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення вступає в законну силу з моменту його проголошення, може бути
оскаржене до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців.