Справа № 22ц-11 338/2007                    Головуючий в першій
інстанції - Грищенко Н.М.
№21(1)                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року липня 10      дня колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі:

головуючого
судді - МИХАЙЛІВ Л.В.

суддів - КАРНАУХ В.В.,  МИТРОФАНОВОЇ Л.В.,

при
секретарі -ЧУБІНІЙ А.В.,

за
участю: позивача - ОСОБА_1

та його
представника- ОСОБА_2,

представника
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі - Бершадської Людмили
Станіславівни ,

представника
відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»- Павлової Наталії Федорівни

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на рішення Дзержинського районного
суду м.  Кривого Рогу від 31 серпня 2006
року за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»
,  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області про перерахунок сум відшкодування шкоди,  щомісячних страхових виплат,  стягнення недоплати по відшкодуванню
шкоди,  страховим виплатам,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства «Суха Балка»,
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області з
позовом про перерахунок сум відшкодування шкоди,  щомісячних страхових виплат,  стягнення недоплати по відшкодуванню
шкоди,  страховим виплатам ,  посилаючись на те,  що під час роботи у важких та шкідливих
умовах праці підземним кріпильником на ш. «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» він
отримав професійне захворювання і частково втратив професійну працездатність.

У
зв'язку з втратою професійної працездатності він отримує щомісячно,  починаючи з 27.09.1999 року,  суми в рахунок відшкодування шкоди. Однак
вважає,  що ВАТ «Суха Балка» неправильно
розрахувало суму відшкодування шкоди,  що
в подальшому призвело до заборгованості перед ним як відкритого акціонерного
товариства «Суха Балка» так і Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області.

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 31 серпня 2006 року   позов
задоволено частково.

Стягнуто
на користь ОСОБА_1  з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
заборгованість по страховим виплатам в сумі 6500,  56 грн. за період з 01.09.2002 року по
01.07.2006 року та зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних

2

випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
виплачувати щомісячно,  починаючи з
01.07.2006 року по 880,69 грн.

В іншій частині
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі Дніпропетровської
області ставить питання про скасування рішення суду і направлення справи на
новий розгляд,  посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального закону. Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Кривому Розі повинно бути притягнуто до
участі як третя особа,  а не
відповідач,  неправильно застосований п.
28 «Правил відшкодування шкоди...»,  який
не встановлює розмір коефіцієнту або механізм перерахування суми відшкодування
шкоди,  а лише визначав,  що перерахування розміру відшкодування шкоди
повинно було вестись у разі підвищення тарифних ставок і окладів працівників
підприємств,  а також заробітної плати відповідно
до колективного договору,  не надана
правова оцінка економічному обґрунтуванню застосуванню або незастосуванню
коефіцієнтів,  порушено вимоги постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003 р. « Про внесення змін і
доповнень до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «
Про практику розгляду судами цивільних справ 'за позовами про відшкодування
шкоди»; де вказано,  що при вирішенні
спорів щодо перерахування розміру страхових виплат необхідно мати на
увазі,  що перерахування проводиться лише
у випадках,  встановлених  ст. 29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання,
які призвели до втрати працездатності"; не застосовано строк
позовної давності та не враховано роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди»,  згідно якого
виплати,  призначені,  але своєчасно не одержані потерпілим або
особою,  яка має право на їх
одержання,  а також вимоги про
перерахунок сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем,  підлягають задоволенню за час,  що не перевищує трьох років.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та
заявлених вимог,  колегія судців не знаходить
передбачених  ст. ст.309-311 ЦПК України
підстав для їх задоволення та скасування рішення.

Матеріалами
страви встановлено,  що позивач працював
у відповідача ВАТ «Суха Балка» підземним кріпильником.

Згідно
висновку МСЕК від 04.10.1999 року позивачу первинно встановлено 45 % втрати
професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням,  що підтверджувалося при повторних оглядах
10.10.2000 року,  23.10.2001 року,  23.10.2002 року. Висновком МСЕК від
05.10.2004 року встановлено 45 % втрати професійної працездатності та третю
групу інвалідності безстроково.

Відповідач
ВАТ «Суха Балка» призначив ОСОБА_1 виплачувати суму відшкодування шкоди з
розрахунку ступеню втрати працездатності та середнього заробітку по професії -
700 грн. 04 коп.,  що ВАТ «Суха Балка» не
оспорює.

З квітня
2000 року підприємство не підвищило позивачу розмір відшкодування шкоди,  не застосувавши до виплат коефіцієнти
підвищення тарифних ставок і окладів,  що
призвело до заборгованості.

3

Доводи відповідача про
неправильне застосування п. 28 «Правил відшкодування шкоди...» та порушення
судом вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003 р. «
Про внесення змін і доповнень до Постанови Пленуму Верховного Суду України від
27.03.Г992р. № 6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» є неспроможними ,
оскільки згідно п.28 «Правил відшкодування власником підприємства,  установи,
організації або уповноваженим ним органом збитку,  заподіяного працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням їм трудових
обов'язків»,  затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993року № 472 ,  які діяли на момент,  коли виникли між сторонами
правовідносини,  розмір відшкодування
збитку перераховується у випадку кожного підвищення тарифних ставок ( посадових
окладів) на підприємстві. Перерахунок провадиться шляхом множення розміру
відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок
(посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві.

Доводи
відповідача про неправильне застосування судом строку позовної давності не
можуть бути прийняті до уваги,  оскільки
рішення постановлено з урахуванням роз'яснень,
викладених в п.п. 1,  1-1,  1-2,
22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року
( з подальшими змінами),  «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  згідно з якими загальний строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права ( позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадках,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем( у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволені позову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Доводи
відповідача про те,  що Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області не
може бути відповідачем у цій справі,  є
необґрунтованими,  оскільки з набранням
чинності з 01.04.2001 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку та виробництві на професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності»,  обов'язок по
провадженню виплат потерпілим покладено на Відділення Фонду.

Таким
чином,  суд обґрунтовано стягнув з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
заборгованість по страховим виплатам в сумі 6500,  56 грн. за період з 01.09.2002 року по
01.07.2006 року та зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області виплачувати щомісячно,  починаючи з 01.07.2006 року по 880,  69 грн.

Колегія
судців вважає,  що висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються матеріалами справи,  поясненням сторін,  рішення постановлене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні,  тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись  ст. ст. 303,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів, -

4

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 31 серпня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання законної сили.