Справа №22-4116/2007 р.
інстанції: Щербак А.А.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007
року   м. Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:   Приймака В.М.

суддів : Мануйлова
Ю.С. Подліянової Г.С.

при секретарі:
Батарейній О.О.

розглянувши
у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів в твердий
грошовій сумі, стягнення заборгованості та пені по аліментах, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2

про
визначення розміру аліментів в твердий грошовій сумі, стягнення заборгованості
та пені

по
аліментах.

Ухвалою
судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2007 року у
відкритті провадження по справі відмовлено з підстав передбачених ст. 122 ЦПК
України.

В
апеляційній скарзі на зазначену ухвалу суду, ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду
скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши
у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників

процесу,
перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і
обставини

справи в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга

підлягає
задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд
до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції посилався на
те, що є рішення, яке набрало законної сили, яким з відповідача стягнуто
аліменти на користь позивача. В обґрунтування своїх висновків, суд першої
інстанції послався на п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

З таким
висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить вимогам закону та
фактичним обставинам справи.

Відповідно
до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо, є таке, що набрало законної сили, рішення у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З
позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2
із новими позовними вимогами, які не були предметом розгляду при ухваленні рішення
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2002 року по справі №
2-2934/02. Зокрема, позивач заявила вимоги про стягнення заборгованості по
аліментам та стягнення пені.

На
зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, та постановив ухвалу
з порушенням норм процесуального права.

За таких
обставин оскаржена ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду
першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про відкриття
провадження по справі.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 312, 313, 314, 315, 317ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2007 року по
цій справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий
розгляд для вирішення питання про відкриття провадження по справі. Ухвала
оскарженню не підлягає..