Справа № 22-410-2007р.                                              Рішення ухвалено
Категорія:   5                                                                  Сілакова
РІШЕННЯ

Апеляційного суду Вінницької області

від 21 лютого 2007 року

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької об­ласті в складі:

Головуючого:
Камзалова В.В.

Суддів:
Колодійчука В.М., Іванюка М.В.

При
секретарі: Руденко О.М.

Розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну
справу за апеляційною скаргою приватного малого виробничого підприємства «Леза»
на заочне рішення Старо-міського районного суду м. Вінниці від 19 вересня 2006
року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21. ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ­ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 до арбітражного
керую­чого ЗАТ по агропромисловому будівництву «Вінтшчрайміжколгоспбуд»,
приватного підприємства «Виробниче об'єднання «Елна-Сервіс», приватного малого
виробничого підприємства «Леза», Вінницького обласного відділення постійного
діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація
спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» - про визнання права
власності; про визнання правочинів недійс­ними: біржового контракту №05/135 від
28.10.2005 року; договору купівлі-продажу від 12.12.2005 року № 130; про
скасування рішення Вінницького обласного відділення по­стійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація
спеціалістів в аграрній сфері» «Третейська ініціатива» від 6.03.2006 року по
справі № 11/03.02,-

ВСТАНОВИЛА:

6 березня 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3на підставі
доручення звернулися до суду з зазначеним позовом в інте­ресахОСОБА_4. та
інших, посилаючись на те, що їх довірителі - колишні працівники ЗАТ по
агропромисловому будівництву «Вінницярайміжколгоспбуд» і знаходилися на об­ліку
на підприємстві, як потребуючі поліпшення житлових умов.

2

Для своїх працівників зазначене ЗАТ розпочало будівництво
тридцяти двох квар­тирного будинку по АДРЕСА_1на земельній ділянці площею - 0,6
га на землях Лука-Мелешківської сільської ради. Будівництво здійснювалось за
власні кошти сімей працівників вказаного підприємства, які знаходились на
обліку потребуючих поліпшення житлових умов, з матеріалів, які виписувались за
рахунок заробітної плати майбутніх ме­шканців вказаного будинку, з вкладенням
їх праці в будівництво, про що складались акти виконання робіт. Майбутні
мешканці будинку також залучали за власні кошти до будів­ництва найманих
працівників і будівельну техніку.

В 1996 році в ЗАТ «Вінницярайміжколгоспбуд» склалася
скрутна фінансова ситуа­ція і підприємство стояло на межі банкрутства.
Враховуючи ці обставини, 30 грудня 1996 року було проведено спільне засідання
правління ЗАТ «Вінницярайміжколгоспбуду», профспілкового комітету і
працівників. Було прийнято рішення про підготовку документів на профком про
внесення пропозиції щодо розподілу квартир між працівниками ЗАТ
«Вінницярайміжколгоспбуд», що знаходились на обліку потребуючих поліпшення
житло­вих умов і було вирішено, що продовження будівельних робіт у 32-х
квартирному будин­ку надалі буде проводитися вже виключно за кошти і сплати
працівників, які знаходилися на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

3.07.2000 року на черговому спільному засіданні правління
ЗАТ «Вінницярайміж­колгоспбуд», профкому та працівників підприємства було прийняте
рішення № 3 про пе­редачу квартир у 32-х квартирному будинку особам, що
знаходяться на обліку потребую­чих поліпшення житлових умов з відповідним
складанням акту передачі. Також було ви­рішено зняти цей будинок з балансу ЗАТ
і передати його майбутнім мешканцям зазначе­ного будинку, що було зроблено
актом від 5.07.2000 року. Доказом того, що вказаний бу­динок був знятий з
балансу зазначеного ЗАТ та переданий майбутнім мешканцям будинку є те, що
1.02.2001 року Вінницькою міжрайонною державною податковою інспекцією цей
будинок не був описаний та не був внесений до переліку майна вказаного ЗАТ і на
нього не був накладений арешт.

Постановою господарського суду
Вінницької області від 27.05.2004 року ЗАТ

«Вінницярайміжколгоспбуд» було
визнано банкрутом і була відкрита ліквідаційна проце­

дура-

13 квітня 2005 року інвентаризаційною комісією в складі
голови ОСОБА_34., членів комісії - ОСОБА_35. та ОСОБА_36 було складено акт контрольної
перевірки Інвентаризації ЗАТ «Вінницярайміжколгоспбуд», де зазначався житловий
4-х поверховий будинок. Але станом на 13 квітня 2005 року ОСОБА_36 не був і не
міг бути матеріально-відповідальною особою, оскільки 28.05.2004 року
ліквідаторомОСОБА_37 був звільне­ний з посади голови правління.

28 травня 2005 року Подільська універсальна
товарно-сировинна біржа зареєстру­вала біржовий контракт №05-135 (договір
купівлі-продажу), згідно якого член цієї біржі СПД ОСОБА_38 провів торги майна
ЗАТ «Вінницярайміжколгоспбуд», а ПП «Виробни­че об'єднання «Елна-сервіс» в
особі Коломійчука М.М. здійснило договір купівлі-продажу на біржових торгах
майна зазначеного ЗАТ у вигляді незавершеного будівництва 32-х квартирного
житлового будинку, готовністю - 56 %, розташованого за адресою м. Вінни­ця,
вул. Примакова-б/н, розташованого на земельній ділянці, площею - 0,6 га, на
землях Лука-Мелешківської сільради.

3

Під час розгляду справи представники позивачів збільшили
позовні вимоги і зазна­чили, що в травні 2006 року їм стало відомо про рішення
Вінницького обласного відді­лення постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській організації «Асоціація спеціалістів в аграрній
сфері» якими було визнано дійсним договір купівлі-продажу № 130 від 12 грудня
2005 року. За приватним підприємством «Леза» було визна­но право власності на
об'єкт незавершеного будівництва 32-х квартирного житлового бу­динку готовністю
- 56%, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Примакова-б/н, роз­ташованого
на земельній ділянці, площею - 0,6га на землях Лука-Мелешківської сільради.
Зазначене рішення від 6.03.2006 року. Позивачі просили це рішення скасувати.

Згідно рішення 31 сесії 4 скликання Лука-Мелешківської
сільської ради від 31.01.2006 року ПП «Виробниче об'єднання «Елна-Сервіс» був
наданий дозвіл на скла­дання проекту землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки з подальшим наданням її в оренду, терміном на 5 років, загальною площею
- 0,8га за рахунок земель Лука-Мелешківської сільської ради. Позивачі просили
визнати незаконним та скасувати зазна­чене рішення сільської ради.

В подальшому під час розгляду справи від представників
позивачів до суду надій­шла заява про уточнення позовних вимог та відмови від
частини позовних вимог, а саме:

1.         Визнати
недійсним біржовий контракт №05/135 (договір купівлі-продажу) неза­

вершеного будівництва 32-х квартирного житлового будинку,
готовністю - 56%, розташо­

ваного за адресою: м. Вінниця, вул. Примакова, б/н, розміщеного
на земельній ділянці,

площею 0,6га на землях Лука-Мелешківської сільради, який
укладений 28.10.2005 року на

Подільській універсальній товарно-сировинній біржі;

2.          Визнати
недійсним договір купівлі-продажу № 130 незавершеного будівництва

32-х квартирного житлового будинку, готовністю - 56%,
розташованого в м. Вінниці, по

вул. Примакова, б/н, розміщеного на земельній ділянці,
площею - 0,6га на землях Лука-

Мелешківської сільради, укладений 12.12.2005 року між
приватним підприємством «Ви­

робниче об'єднання «Елна-Сервіс» та приватним малим
виробничим підприємством «Ле­

за»

3.
Скасувати рішення Вінницького обласного відділення
постійно діючого третей--ського суду при Всеукраїнській громадській організації
«Асоціація спеціалістів в аграрній сфері» «Третейська ініціатива» від 6.03.2006
року по справі №11/03.02

4.
Визнати право власності за позивачами на квартири, які
розташовані в недобудо­ваному 32-х квартирному житловому будинку, що
знаходиться поАДРЕСА_1

Позивачі відмовилися від позову в частині визнання
недійсними дій арбітражного керуючого по включенню спірного будинку до
ліквідаційної маси ЗАТ «Вінницярайміж-колгоспбуд» по акту контрольної перевірки
інвентаризації цінностей від 13.04.2005 року «Перша група основних засобів».

Також позивачі відмовилися від позову в частині
скасування рішення 34 сесії 4 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від
31.01.2006 року.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 19
вересня 2006 року позов задоволено.

4

Визнано недійсним біржовий контракт №05/135 (договір
купівлі-продажу) незаве­ршеного будівництва 32-х квартирного будинку,
готовністю - 56%, розташованого за ад­ресою: АДРЕСА_1, розміщеного на земельній
ділянці площею - 0,6 га, на землях Лука-Мелешківської сільської ради, укладений
28.10.2005 року на Подільсь­кій універсальній товарно-сировинній біржі між СПД
ОСОБА_38 в інтересах ЗАТ по аг­ропромисловому будівництву
«Вінницярайміжколгоспбуд» та ФОП ОСОБА_39., в інтересах приватного підприємства
«Виробниче об'єднання «Елна-Сервіс».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу №130
незавершеного будівництва 32-х квартирного житлового будинку, готовністю 56%,
розташованого за адресою: м. Вінни­ця, вул. Примакова б/н, розміщеного по
земельній ділянці, площею - 0,6 га на землях Лу­ка-Мелешківської сільської
ради, укладений 12.12.2005 року між приватним підприємст­вом «Виробниче
об'єднання «Елна-Сервіс» та приватним малим виробничим підприємст­вом «Леза».

Скасовано рішення Вінницького обласного відділення
постійно діючого третейсь­кого суду при Всеукраїнській громадській організації
«Асоціація спеціалістів в аграрній сфері»Третейська ініціатива» від 6.03.2006
року по справі №11/03.02.

Визнано право власності за: ОСОБА_27. - на однокімнатну
квартируНОМЕР_1на пер­шому поверсі; ОСОБА_23 - на двокімнатну квартиру НОМЕР_2
на першому поверсі; ОСОБА_10. - на трикімнатну квартируНОМЕР_3на першому
поверсі; ОСОБА_9. - на од­нокімнатну квартиру НОМЕР_4.на другому поверсі;
ОСОБА_5 - на двокімнатну квартиру НОМЕР_5 на другому поверсі ОСОБА_22. - на
трикімнатну квартируНОМЕР_6на другому поверсі; ОСОБА_33. - на двокімнатну
квартиру НОМЕР_7 на третьому поверсі;ОСОБА_31. -на трикімнатну
квартируНОМЕР_8на третьому поверсі; ОСОБА_29. - на однокімнатну квар­тируНОМЕР_9
на четвертому поверсі; ОСОБА_19 - на двокімнатну квартиру НОМЕР_10на четвертому
поверсі; ОСОБА_16. - на трикімнатну квартиру НОМЕР_11 - на третьому поверсі;
ОСОБА_18 - на трикімнатну квартиру НОМЕР_12 на першому поверсі; ОСОБА_21 на
чотирикімнатну квартиру НОМЕР_13на першому поверсі; ОСОБА_25. на трикімнатну
квар­тиру НОМЕР_14на другому поверсі; ОСОБА_6на чотирикімнатну квартируНОМЕР_15
на другому поверсі; ОСОБА_30. - на трикімнатну квартиру НОМЕР_16 на третьому
поверсі; ОСОБА_13. - чотирикімнатнуНОМЕР_17на третьому поверсі;ОСОБА_26. - на
трикімнатну квар­тиру НОМЕР_18 на четвертому поверсі; ОСОБА_12. - на
чотирикімнатну квартируНОМЕР_19 на четвертому поверсі; ОСОБА_20 - на
трикімнатну квартиру НОМЕР_20.на першому поверсі; ОСОБА_11. - на двокімнатну
квартиру НОМЕР_21 на першому поверсі;ОСОБА_17- на од­нокімнатну квартиру
НОМЕР_22на першому поверсі;ОСОБА_4. - на трикімнатну квартируНОМЕР_23;
ОСОБА_14. - на двокімнатну квартируНОМЕР_24на другому поверсі; ОСОБА_15. - на
однокімнатну квартиру НОМЕР_25 на другому поверсі; ОСОБА_8- на трикімнат­ну
квартируНОМЕР_26на третьому поверсі; ОСОБА_28 - на двокімнатну квартиру
НОМЕР_27 на третьому поверсі; ОСОБА_7 - на однокімнатну квартиру НОМЕР_28 на
третьому повер­сі; ОСОБА_24 - на трикімнатну квартируНОМЕР_29 на четвертому
поверсі; ОСОБА_32 на двокімнатну квартируНОМЕР_30. на четвертому поверсі,
розташованих в недобудованому 32-х квартирному будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1

Стягнуто з відповідачів на користь позивачів судові витрати
по оплаті судового збору в розмірі - 1700 гривень.

Ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 14
вересня 2006 року при­йнято відмову позивачів від позову в частині визнання
недійсним дій арбітражного керу­ючого по включенню спірного будинку до
ліквідаційної маси «ЗАТ «Вінницярайміжкол-

5

госпбуд» до акту контрольної перевірки інвентаризації
цінностей від 13,04.2005 року «пе­рша група основних засобів, та по скасуванню
рішення 3 сесії 4 скликання Лука-мелешківської сільської ради від 31.01.2006
року.

Не погодившись з рішенням суду, приватне мале виробниче
підприємство «Леза» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати,
посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, постановити
нове рішення, яким в позові відмовити.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та до­водів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до задово­лення з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що 3.07.2000 року на спільному засіданні правління ЗАТ по
агропромисловому будівництву «Вінницярайміж-колгоспбуд», профспілкового
комітету зазначеного ЗАТ та працівників цього підприємст­ва було прийнято
рішення №3 про передачу квартир у 32-х квартирному будинку особам, що
знаходилися на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. За актом
прийому-передачі від 5.07.2000 року спірний об'єкт нерухомого майна був
переданий позивачам та знятий з балансу товариства. Тому з урахуванням норм ст.
128 ЦК України
(в редакції 1963 p.),
з 5.07.2000 року позивачі набули права власності на спірний будинок, і
станом на 28.10.2005 року ЗАТ по агропромисловому будівництву
«Вінницярайміжколгоспбуд» не було власником незавершеного будівництвом 32-х
квартирного житлового будинку, гото­вністю 56%, розташованого за адресою: м.
Вінниця, вул. Примакова,
б/н, розміщеного на земельній ділянці площею - 0,6 га на землях
Лука-Мелешківської сільради і згідно ст. 658 ЦК України (в редакції 2004 року) не могло бути продавцем за
біржовим контрактом №05/135 від 28.10.2005 року.

Також суд першої інстанції вважав, що продаж спірного
житлового будинку, який відбувався в межах проведення ліквідаційної процедури
ЗАТ «Вінницярайміжколгосп­буд», відкритою постановою Господаоського суду Вінницької
області від 27.05.2005 року проведений з порушенням ст. 26 Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, оскільки у
вказаній статті зазначено, що усі види майнових активів банкрута, які належать
йому на праві власності або повного господарсь- кого відання на дату відкриття
ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються
до складу ліквідаційної маси, яка підлягає продажу для задово­лення вимог
кредиторів, за винятком об'єктів житлового фонду, які в разі банкрутства
підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних територіальних громад.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки на дату
відкриття ліквідаційної процеду­ри справ про банкрутство зазначеного ЗАТ, тобто
станом на 27.05.2005 року, незавершене будівництво 32-х квартирного житлового
будинку вибуло 5.07.2000 року з майнових ак­тивів ЗАТ і не належало цьому ЗАТ,
спірний об'єкт нерухомого майна неправомірно від­несений до ліквідаційної маси.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції зроблено
висновок про те, що 28.10.2005 року під час укладання біржового контракту
№05/135 порушено вимоги ст. 658 ЦК
України (в редакції 2004 року) з приводу власності ЗАТ
«Вінницярайміжколгоспбуд» на незавершеного будівництвом 32-х квартирного
житлового будинку, що є підставою не­дійсності такого біржового контракту у
відповідності до ст. 215 ЦК
України.

6

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вважав, що
відповідно до ст. 216 ЦК
України (в редакції 2004 р.) недійсний договір не створює юридичних
наслідків, тому за біржовим контрактом №05/135 від 28.10.2005 року приватне
підприємство «Виробниче об'єднання «Елна-Сервіс» не набуло права власності на
спірний будинок і не мало права на його відчуження ПМВП «Леза» за договором
купівлі-продажу №130 від 12.12.2005 ро­ку, з підстав передбачених ст. 658 ЦК України (в
редакції 2004 року).

Рішення Вінницького обласного відділення постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація
спеціалістів в аграрній сфері «Тре­тейська ініціатива» від 6.03.2006 року по
справі №11/03.02, яким визнано право власності на незавершене будівництво 32-х
квартирного житлового будинку готовністю 56% за ПМВП «Леза», суд першої
інстанції вважає, що підлягає до скасування, оскільки це рі­шення прийнято з
порушенням ст. 53 Закону України «Про третейські суди», згідно якої коли
позивач по третейській справі відмовляється від позову, то в цьому випадку
третей­ським судом виноситься ухвала про припинення третейського розгляду, а не
винесення рішення.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції не можна
погодитися з наступ­них підстав.

Оскільки по даній справі цивільні відносини виникли до
набрання чинності Циві­льним Кодексом України в редакції 2004 року і
продовжують існувати після набрання ним чинності, колегія суддів вважає, що при
розгляді зазначеної справи, слід керуватися нор­мами Цивільного кодексу України
в редакції 2004 року.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно
бути законним і обгру­нтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, ви­рішив справу згідно з законом.

Обгрунтуваним є рішення, ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування об­ставин справи, на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень, під­тверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

В основу рішення покладена та обставина, що позивачі є
власниками спірного бу­динку і це є підставою, згідно ст. 215 ЦК України (2004 р)
для визнання біржового конт­ракту № 05/135 від 28.10.2005 року недійсним.

Недійсність біржового контракту, згідно ст. 216 ЦК України (2004
р.) тягне за со­бою недійсність договору №130 від 12.12.2005 року.

Рішення третейського суду від 6.03.2006 року визнано судом
першої інстанції неза­конним і скасовано, оскільки при його постановлені
порушені вимоги ст. 53 Закону Укра­їни « Про третейські суди».

Однак, з
таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Підставою, визнання права власності позивачів на спірний
будинок і квартири в ньому, суд першої інстанції вважав рішення № 3 від
3.07.2000 року, прийняте на спільно­му засіданні правління ЗАТ «
Вінницярайміжколгоспбуд», профспілкового комітету цьо­го ЗАТ та працівників
цього підприємства про передачу квартир у 32-х квартирному бу-

7

динку
особам, що знаходяться на обліку потребуючих поліпшення житлових
умов і за ак­том прийому - передачі від 5.07.2000 року спірний будинок був
переданий позивачам та знятий з балансу товариства.

З посиланням на ст. 128 ЦК України ( в редакції 1963 р.) в рішенні суду зазначено, що позивачі набули права
власності на спірний будинок і квартири в ньому.

Однак з
таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Відповідно до ст. 128 ЦК України ( в редакції 1963 р. ) право власності у набувача
за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом
або до­говором.

Але між ЗАТ « Вінницярайміжколгоспбуд» і позивачами не
укладались договори про перехід права власності на квартири, про що зазначали
позивачів суді апеляційної ін­станції. Крім того, такі договори, згідно вимог
ст. 41, 44, 47 ЦК України ( в редакції 1963р) повинні були укладатися в
письмовій формі і нотаріально посвідчуватися, про що зазначено в Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом
Міністра юстиції України від 18.06.1994 року № 18/5.

Крім того, позивачі не надали суду першої інстанції
доказів, про те, що відбулась фактичні передача їм квартир і будинок був знятий
з балансу зазначеного ЗАТ.

Навпаки, зазначені квартири не були придатні для
проживання, оскільки 32-х квар­тирний будинок, в 2000 році був готовністю - 56%
і згідно технічного звіту № 399/195 від 20.01.2005 року, виготовленого ПП «
Будівельно-випробувальна лабораторія Вінницябуд» ( а.с. 146-148) у разі
невиконання попереджувальних заходів, зволікання із завершенням будівництва
можливе подальше руйнування, в результаті чого існує припущення обвален­ня
будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України (в редакції 2004 р.) право власності на
ново-створене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва. Якщо договорові або законом передбачено
прийняття нерухомо­го майна до експлуатації, право власності виникає з моменту
прийняття до^кстщуатаціп

Згідно « Порядку прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від
22.09.2004 року № 1243, « Ти­пових регіональних правил забудови», затверджених
наказом Державного Комітету буді­вництва, архітектури та житлової політики
України, прийняття житлового будинку в екс­плуатацію державною комісією є
обов'язковою умовою.

В порушення вимог ч. 1 ст. 382 ЦК України ( в
редакції 2004 року), суд першої ін­станції визнав право власності позивачів на
квартири і вказав нумерацію цих квартир. В зазначеній статті вказано, що
квартира, як об'єкт права власності - це ізольоване помеш­кання в житловому
будинку, призначене та придатне для постійного в ньому проживанні.

Однак спірний будинок, як станом на 2000 рік, так і
станом на 20 січня 2005 року, згідно технічного звіту 399/195, не був зданий в
експлуатацію, був 56 % готовністю, до нього не були підведені інженерні мережі:
вода, газ, тепло, електроенергія, а тому не був придатний для постійного
проживання.

8

Квартир в даному
будинку, номера яких
вказані в рішенні суду, взагалі не має, то­му що нумерація квартир
затверджується і підлягає державній реєстрації після здачі буди­нку в
експлуатацію.

Із залучених до справи в суді апеляційної інстанції
документів, а саме: бухгалтер­ського звіту ЗАТ « Вінницярайміжколгоспбуд» за
2000 рік і Статуту ЗАТ по агропромис­ловому будівництву «
Вінницярайміжколгоспбуд» вбачається, що згідно розділу І бухгал­терського звіту
ЗАТ за 2000 рік, в рядку 020 « Незавершене будівництво» на початок року
вартість незавершеного будівництва, тобто спірного будинку, яке знаходилось на
балансі ЗАТ, складала - 43,6 тис. гривень і на кінець року ця вартість не
змінилася і складає - 43,6 тис. гривень.

Крім того, в додатку до звіту під назвою « Примітки до
річної фінансової звітності за 2000 рік», в розділі НІ « Капітальні
інвестиції», в рядку 280 « Капітальне будівництво» на протязі року відсутні
будь-які зміни, а загальна вартість капітального будівництва на кінець року
також вказана в сумі - 43,6 тис. гривень.

Цей звіт належним чином оформлений, підписаний керівником
ЗАТ, скріплений печаткою і зданий до управління статистики.

Зазначений бухгалтерський звіт колегія суддів вважає,
належним доказам, згідно ст. 58 ЦПК України, оскільки він містить інформацію
щодо предмета доказування і під­тверджує ту обставину, що незавершене
будівництво - спірний житловий будинок в 2000 році з балансу ЗАТ не знімався і
не вибував з власності ЗАТ, до моменту продажу його в межах ліквідаційної процедури.

Згідно акту контрольної перевірки інвентаризації
цінностей ЗАТ « Вінницярайміж­колгоспбуд» від 13 квітня 2005 року, перша група
основних засобів, рахунок 103, зазначе­но в наявності три найменування з яких
одне - це незавершений будівництвом 4-х повер­ховий спірний житловий будинок (
а.с. 32). Цей акт також є свідченням того, що спірний будинок, знаходився на
балансі і був власністю ЗАТ і в 2005 році.

Згідно п. 8.2.2. Статуту ЗАТ « Вінницярайміжколгоспбуд»
до компетенції загаль­них зборів належить затвердження договорів (угод),
укладених в сумі, що перевищує - 30 відсотків Статутного фонду товариства.

Відповідно до п.
5.1. Статуту зазначеного товариства, Статутний фонд складає -28790 гривень, тому
всі договори на суму більше - 9596 гривень, тобто більше - 30 відсо­тків
повинні, затверджуватись загальними зборами акціонерів.

Оскільки, суд першої інстанції вважав спільне рішення
правління, профкому і пра­цівників ЗАТ від 3.07.2000 року угодою про передачу
спірного майна у власність позива­ча, то ця угода повинна була затверджена
загальними зборами акціонерів ЗАТ, тому що вартість незавершеного будівництвом
-32-х квартирного будинку значно перевищує -9596 гривень, і ці обставини
підтверджуються: біржовим контрактом №05/135 від 28. 10.2005 року (а.с. 95 -97),
договором купівлі-продажу № 130 від 12.12.2005 року (а.с. 116), згідно яких
була встановлена ринкова вартість спірного будинку в сумі -251074 гривні 27
коп., ; бухгалтерським звітом ЗАТ за 2000 рік, відповідно до якого балансова
вартість цього будинку складає - 43,6 тис. гривень.

Згідно ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

9

Колегія судців вважає, що позивачі не довели обставин їх
права власності на квар­тири в незавершеному будівництвом 32-х квартирному
житловому будинку, готовністю -56%, розташованого за адресою: АДРЕСА_1
розміщеного на землях Лука-Мелешківська сільської ради.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що продаж
спірного житлового будин­ку, який проводився в межах ліквідаційної процедури
проведений з порушенням ст. 26 Закону України « Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банк­рутом», оскільки об'єкт
житлового фонду банкрута передаються до комунальної власнос­ті відповідних
територіальних громад.

Однак, на час проведення торгів на Подільській
універсальній товарно-сировинній біржі - 28 жовтня 2005 року спірний будинок не
являвся житловим, оскільки готовність його складає - 56%. Цей будинок, як
зазначалось вище, не був прийнятий в експлуатацію і не був придатний для
постійного проживання.

Відповідно вимог ст. 379 ЦК України ( в редакції 2004 р.) житлом фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені і придатні для
постійного проживання в них, а згідно ч. 1 ст. 4 Житлового кодексу України,
житловий фонд утво­рюють жилі будинки, а також інші жилі приміщення в інших
будівлях.

Суд першої інстанції в рішенні послався на те, що спірний
об'єкт нерухомого май­на, незавершений будівництвом - 32-х квартирний житловий
будинок, готовністю 56%, неправомірно віднесений до ліквідаційної маси.

Однак, з
таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Відповідно до вищенаведеного, згідно бухгалтерського
звіту ЗАТ "Вінницярайміж-колгоспбуд" за 2000 рік спірний будинок
знаходився на балансі зазначеного ЗАТ і на час провадження у справі про
банкрутство цей будинок був власністю вказаного ЗАТ.

19 грушя 2003 року господарським судом Вінницької області
було порушено про­вадження у діїраві про банкрутство ЗАТ по агропромисловому
будівництву "Вінницярай-держколгоспбуд".

27 травня 2004 року господарським судом Вінницької
області була прийнята по­станова про визнання банкрутом боржника - ЗАТ
"Вінницярайміжколгоспбуд" і була від­крита ліквідаційна процедура
відповідно до вимог Закону України " Про відновлення пла­тоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" (а.с.27). Спірний будинок був
включений до ліквідаційної маси.

Рішення господарського суду Вінницької області про
порушення провадження у справі про банкрутство зазначеного ЗАТ і визнання його
банкрутом ніким не оскаржува­лися і набули законної сили.

Крім того, позивачі відмовилися від позову в частині
визнання недійсним дій арбі­тражного керуючого по включенню спірного будинку до
ліквідаційної маси ЗАТ "Вінни­цярайміжколгоспбуд" і відмова позивачів
від позову в цій частині прийнята судом першої інстанції, згідно ухвали від 14
вересня 2006 року (а.с. 258).

10

Тому ці вимоги, відповідно до ст. 11 ЦПК України, не
могли бути предметом роз­гляду в суді першої інстанції, оскільки суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених вимог.

Визнаючи недійсним біржовий контракт № 05/135 від
28.10.2005 року, суд в рі­шенні послався на порушення вимог ст. 658 ЦК України (в
редакції 2004 p.),
оскільки по­зивачі набули права власності на спірний будинок і право
продажу товару належить влас­ником товару, відповідно до ст. 125 ЦК України (в
редакції 2004 p.),
- це є підставою не­дійсності біржового контракту.

Однак, з цим висновком суду не можна погодитися, оскільки
враховуючи вищеза­значене, позивачі не набули права власності на квартири в
незавершеному будівництвом 32-х квартирного житлового будинку і станом на
28.10.2005 року спірний будинок був власністю ЗАТ
"Вінницярайміжколгоспбуд" і знаходився в ліквідаційній масі.

Продаж спірного будинку на біржі був проведений у
відповідності з вимогами За­кону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкру­том".

Крім того, згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними" - угода може бути визнана недійсною лише з
підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Але не є підставою визнання угоди недійсною в зв'язку з
порушенням вимог ст. 658 ЦК
України (в редакції 2004 p.),
оскільки позивачі не являються власниками квартир в спірному будинку і не є
стороною в договорі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, при здійсненні правосуддя, суд
захищає права фізичних осіб у спосіб, визначений законами України, зокрема ст.
16 ЦК України,
однак, суд першої інстанції цього не врахував.

Посилання представників позивачів: ОСОБА_40.,
ОСОБА_41,ОСОБА_42. в суді апеляційної інстанції ,на те, що ПП "Виробниче
об'єднання "Елна-Сервіс" порушило вимоги ст. 657 ЦК УкраіШ ( в
редакції 2004 p.),
оскільки біржовий контракт нотаріально не посвідчений і не проведена його
державна реєстрація, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці вимоги не
заявлялися позивачами і не були предметом роз­гляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Крім того заяви представників позивачів спростовуються
матеріалами справи, на а.с. 57 є лист начальника Вінницького обласного об'єднання
бюро технічної інвентариза­ції від 30.11.2005 року № 165 про державну
реєстрацію за ПП "Виробниче об'єднання "Елна-Сервіс" - 32-х
квартирного будинку, розташованого на землях Луки-Мелешківської сільради за
адресою: АДРЕСА_1, з підстав передбачених законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у суді
першої інстанції не було підстав для визнання договору купівлі - продажу № 130
від 12.12.2005 року недійсним і застосування ст. 216 ЦК України ( в редакції
2004 p.), оскільки біржовий контракт

11

№05/135
від 28.10.2005 року укладений у відповідності з вимогами діючого законодавст­ва,
тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Скасовуючи рішення Вінницького обласного відділення
постійно діючого третей­ського суду при Всеукраїнській громадській організації
"Асоціація спеціалістів в аграрній сфері" Третейська ініціатива"
від 6.03.2005 року по справі № 11/03.02, суд першої інстан­ції посилався на
порушення ст. 53 Закону України "Про третейські суди", оскільки пози­вач
по третейській справі від позову відмовився, що обумовлює припинення
третейського розгляду з винесенням відповідної ухвали, а не винесення рішення
(а.с. 118).

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися
не можна, оскільки згідно ч. 2 ст. 51 зазначеного закону рішення третейського
суду може бути оскаржене сто­роною у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 33 ст. 51 цього Закону рішення
третейського суду може бути оска­ржене та скасоване лише з таких підстав:

1)
справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не
підвідомче третейсь­кому суду відповідно до закону;

2)
рішення третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою або цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені
питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту
частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3)
третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4)
склад третейського суду, яким прийнято рішення, не
відповідає вимогам статей 16-19 цього Закону.

Цей
перелік підстав оскарження і скасування рішень третейського суду вичерпний і не
підлягає розширеному тлумаченню вичерпний і не підлягає розширеному тлумачен­ню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції скасував рі­шення третейського суду з непередбачених законом підстав.
^

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення
рішення суд вирішує такі пи­тання:

1)
чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення та яки­ми доказами вони підтверджуються;

2)
чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх
підтвердження;

3)
Які правовідносини випливають із встановлених обставин;

4)
Яка правова норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Колегія
суддів вважає, що позивачі не довели обставин, які б стверджували їх доводи,
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а неправильне
застосування норм матеріального права призвело до неправильного вирішення
справи, що дає суду підстави для скасування рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рі­шення, яким в задоволенні позову відмовити.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню,
відповідно є підстави для скасування забезпечення позову.

12

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 травня
2006 року - про заборо­ну малому виробничому підприємству
"Елна-Сервіс" та ПМВП "Леза" - вчиняти будь-які дії по
відчуженню житлового будинку, розташованого по вул. Примакова, 5 "а",
м. Вінни­ці, а.с. 180-181 - скасувати.

На підставі наведеного, керуючись стхт. 307-309,316 ЦПК
України, колегія суд-дів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного малого виробничого
підприємства "Леза" - задово­льнити.

Заочне рішення Староміського районного суду м. Вінниці
від 19 вересня 2006 року скасувати.

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3в інтересахОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9,ОСОБА_10., ОСОБА_11.,
ОСОБА_36,ОСОБА_13., ОСОБА_14.,
ОСОБА_15.,ОСОБА_16., ОСОБА_17.,
ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_20, ОСОБА_21., ОСОБА_22., ОСОБА_23., ОСОБА_24.,
ОСОБА_25, ОСОБА_26., ОСОБА_27., ОСОБА_28., ОСОБА_29., ОСОБА_30., ОСОБА_31.,
ОСОБА_32, ОСОБА_33до
арбітражного керуючого ЗАТ по агро­промисловому будівництву
"Вінницярайміжколгоспбуд", приватного підприємства "Ви­робниче
об'єднання "Елна-Сервіс", приватного малого виробничого підприємства
"Леза", Вінницького обласного відділення постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнсь­кій громадській організації "Асоціація
спеціалістів в аграрній сфері "Третейська ініціати­ва" - про визнання
права власності; про визнання правочинів недійсними; біржового конт­ракту №
05/135 від 28.10.2005 року; договору купівлі-продажу № 130 від 12.12.2005 року,
про скасування рішення третейського суду від 6.03.2005 року по справі №
11/03.02 - від­мовити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 травня
2006 року про забррону малому виробничому підприємству "Елна-Сервіс"
та ПМВП "Леза" вчиняти будь-які дії по відчуженню житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 -а.с. 180-181 - скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
протягом двох місяців може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного
Суду України.