Справа 22ц-   2571                                                               Суддя
1 інстанції Кутья С.Д..
Категорія 21                                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем
України

12
квітня   2007 року Апеляційний суд
Донецької області у складі Головуючого Бугрим
Л.М. Суддів Зінов"євої В.Г.

Рецебуринського
Ю.Й.. При секретарі Семенченко С.С.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29 грудня 2006 року постановленного по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у
Ворошиловському районі м. Донецька про визнання неправомірним рішення фонду ,
стягнення недоплаченої суми одноразової допомоги, відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді Бугрим
Л.М., вислухавши пояснення ОСОБА_1, представників фонду ОСОБА_2, ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювання України у Ворошиловському районі м.
Донецька / далі фонду / про визнання неправомірним рішення фонду , стягнення
недоплаченої суми одноразової допомоги, компенсації за несвоєчасно сплачену
суму одноразової допомоги , відшкодування моральної шкоди. У заяві позивач
посилався на те, що він знаходився у трудових відносинах з підприємством по
технічному обслуговуванню та ремонту горно -шахтного устаткування, працював горно
-монтажником. 2 серпня 1995 року з ним на виробництві при виконанні трудових
обов'язків стався нещасний випадок, унаслідок чого він отримав травму., про що
було складено акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1.
Упослідуючому висновком МСЕК у зв"язку з даною травмою було встановлено
втрату працездатності і він звернувся до відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювання України у Ворошиловському районі м. Донецька щодо отримання
одноразової допомоги. Однак, комісією фонду з питань вирішення спорів було
зменшено розмір одноразової допомоги на 50% та й вона сплачена несвоєчасно з
чим він не згодний. Вважав, що комісія фонду незаконно зменшила розмір
одноразової допомоги, чим також спричинила йому моральну шкоду. Просив визнати
неправомірними дії комісії фонду про зменшення розміру одноразової допомоги на
50%. стягнути на його користь недоплачену суму одноразової допомоги 8200 грн та
моральну шкоду у сумі 3000 грн.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька
від 29 грудня 2006 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить
скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В
обґрунтування доводів апеляційної скарги він посилався на те ,що фондом було
порушено термін сплати одноразової допомоги . Комісія фонду без законних
підстав зменшила йому розмір моральної шкоди. Він вимушений страждати,
добиваючись поновлення права, що спричинило йому моральну шкоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримував доводи апеляційної скарги у
повному обсязі, просив рішення суду скасувати та задовольнити його позовні
вимоги.

Представники фонду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили рішення суду залишити без
зміни, оскільки комісія фонду мала повноваження на зменшення розміру
одноразової допомоги у зв"язку з тим ,що у нещасному випадку є вина самого
потерпілого ,що вбачається з акту про нещасний випадок на виробництві.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково,
рішення суду - скасуванню, а по справі постановити нове рішення, яким
задовольнити частково позовні вимоги з наступних підстав.

Зокрема , з матеріалів справи вбачається ,що позивач дійсно знаходився у
трудових відносинах з підприємством по технічному обслуговуванню та ремонту
горно -шахтного устаткування, працював горно -монтажником. 2 серпня 1995 року з
ним на виробництві при виконанні трудових обов'язків стався нещасний випадок,
унаслідок чого він отримав травму., про що було складено акт про нещасний
випадок на виробництві за формою Н-1 на підставі рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 22 вересня 2005 року /а.с. 10, 25./
Упослідуючому висновком МСЕК від 22.10. 2005 року у зв"язку з даною травмою
у позивача було встановлено втрату 20 % професійної працездатності / а.с. 26/ і
він звернувся до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у
Ворошиловському районі м. Донецька щодо отримання одноразової допомоги.

Як вбачається з постанови фонду № 26 від 24 січня 2006 року ОСОБА_1 було
призначено одноразову допомогу у сумі 8200 грн./ а.с 30-31/,тобто одноразова
допомога була зменшена на 50% , ще до засідання комісії фонду з питань
вирішення спорів, яка лише 24 травня зменшила розмір одноразової допомоги
потерпілому на 50% .

Комісією з питань вирішення спорів при відділенні фонду 24 травня 2006 року
було прийнято рішення про зменшення розміру одноразової допомоги ОСОБА_1 на 50%
у зв"язку з тим ,що у нещасному випадку на виробництві є його вина,
оскільки він допустив порушення п.2.8., 2.10,2.15 Інструкції по охороні праці.
№ 2 /а. с. 17/

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання неправомірним рішення
вказаної комісії, яка зменшила розмір одноразової допомоги позивачу на 50% ,
суд першої інстанції виходив з того, що комісія мала такі повноваження та діяла
згідно з вимогами закону.

Однак, з такими висновками погодись не можна ,оскільки вони не відповідають
вимогам закону.

Зокрема, як вбачається з п. 11 акту Н-1 обставин нещасного випадку, який
стався з позивачем 3 серпня 1995 року ОСОБА_1 було видано наряд на ремонт
механічного комплексу КМ-87 в 3-й западной
лаві /ділянка № 4 / .Після спуску в шахту та пересуваючись по капітальному
штреку гор .600 при
переході через рельсовий путь він оступився та підвернув праву ногу, унаслідок
чого отримав розтяжіння бокової зв"язки правого колінного суглоба. / а.с.
10-13/

У
судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що він пересувався через рельсовий путь з
бригадою у повній темряві, оскільки світло від коногонки було ледь помітним
через те, що строк її експлуатації закінчувався і вона не забезпечувала
достатнього світла. На рельсовому
путі, який він переходив було розлито мазут ,якого він не міг розглядіти в
таких

умовах і тому позковзнувшись на мазуті , оступився .,підвернув ногу, що у
послідуючому призвело до втрати професійної працездатності. Вважав ,що у його
діях є певна ступінь необережності ,однак він грубо не порушував правила
охорони праці та техники
безпеки і тому у комісії фонду не було підстав для зменшення одноразової
допомоги на 50%.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду спеціаліст з охорони праці
та техники безпеки
ОСОБА_4, який працює ведучим державним горнотехнічним інспектором на вугільних
шахтах з підземними роботами територіального управління Держпромгірнагляду по
Донецькой області показав суду ,що при пересуванні через рельсовий путь позивач
повинен бути уважним та обережним, однак , допущена позивачем необачливість не
є грубим порушенням правил охорони праці та техники безпеки.

Статтею.. 112 Закону України „ Про державний бюджет України на 2006
рік" встановлено, „що у 2006 році відповідно до Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності
„ у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження
здоров"я настало не лише з причини, що залежить від роботодавця а і
внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір
одноразової допомоги підлягає зменшенню, але не більш як на 50 відсотків у
порядку, визначеному Правлінням Фонду „

Таким чином, висновок комісії з питань вирішення спорів при відділенні
фонду від 24 травня 2006 року про те, що у зв"язку з виною позивача у
нещасному випадку підлягає зменшенню одноразова допомога відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Разом з тим, висновок комісії про те, що у цьому випадку одноразова
допомога підлягає зменшенню на 50% не можна вважати законним. У рішенні комісія
не зазначила за яким же критерієм вона зменшила розмір одноразової допомоги
потерпілому по максимуму, оскільки більш ніж на 50% розмір одноразової допомоги
не підлягає зменшенню. У даному випадку комісія фонду повинна була враховувати
ступінь вини потерпілого, яка допущена у формі простої необачності при переході
через рельсовий путь.Грубих порушень правил охорони праці та техники безпеки ОСОБА_1
допущено не було.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в 21-1 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 „ Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" при вирішенні позовів про стягнення одноразової
допомоги у зв"язку з ушкодженням здоров"я судам слід мати на увазі, що
умови, порядок та розміри її виплати регулюються Законом № 1105- Х1У...У тих
випадках, коли комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що
ушкодження здоров"я мало місце не лише з вини роботодавця, а й унаслідок
порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової
допомоги як страхової виплати за рішенням цієї комісії зменшується, але не
більш на 50% В інших випадках одноразову допомогу може бути зменшено в цих же
межах у порядку визначеному трудовим колективом.. Залежно від встановлених
обставин розмір одноразової допомоги може бути зменшено із зазначених підстав
судом. У разі виникнення спору суд вирішує це питання з урахуванням
встановлених обставин...."

З огляду на зазначене , апеляційний суд вважає можливим з врахуванням
конкретних обставин нещасного випадку, винної поведінки потерпілого у формі
простої необачності і, його вину у нещасному випадку слід визначити у 5 % ,
відповідно до чого розмір одноразової допомоги повинно бути зменшено на 5%.,а
рішення вказаної комісії фонду в частині зменшення розміру одноразової допомоги
. на 50 % визнати частково незаконним.

Згідно з
постановою фонду розмір одноразової допомоги зменшений на 50 % складає 8200
грн., яка   була отримана ОСОБА_1 .,тому
на користь позивача з фонду слід

стягнути
недоплачену суму 7380 грн. /16400 х 5% : 100= 820 грн; 16400 грн.- 820 грн
-8200 грн =7380 грн/

Законами України не передбачено можливості стягнення суми
компенсації за несвоєчасно сплачену суму одноразової допомоги, тому у
задоволенні вимог про стягнення суми компенсації ОСОБА_1 слід відмовити.

.
Законодавством України також не передбачено право на стягнення моральної шкоди
у випадку несвоєчасної сплати страхової суми. Вимоги ст.. 1167 ЦК України на
які посилався позивач на дані правовідносини не поширюються, тому у задоволені
позову ОСОБА_1, про стягнення моральної шкоди слід відмовити у зв"язку з
безпідставністю вимог.

Керуючись ст.
ст.. 307 ч.І п. 2, 309 ч 1 п.3,314 ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний суд.

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29 грудня 2006 року
скасувати

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково. Визнати
неправомірним  рішення  комісії з
питань  вирішення  спорів
при  відділенні виконавчої
дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювання України у Ворошиловському районі м. Донецька від 24 травня
2006 року про зменшення одноразової допомоги ОСОБА_1 на 50%. . Зменшити розмір
одноразової допомоги ОСОБА_1  на 5%.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у Ворошиловському
районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 недоплачену одноразову допомогу у сумі
7380 грн.. / сім тисяч триста вісімдесят грн /

У позові до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України про стягнення
компенсації за несвоєчасно сплачену суму одноразової допомоги, стягнення
моральної шкоди ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції від нещасних випадків
на виробництві та профзахворювання України відмовити ..

Рішення
суду набирає чинності після його проголошення та може бути оскаржене до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним законної
сили.