АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1776/2007 р.                                  Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007
року липня місяця   23 дня                                                                         м.  Полтава

Колегія  суддів
судової палати у цивільних  справах
Апеляційного  суду Полтавської області в
складі:

Головуючого:                                         Гальонкіна
С.  А.

Суддів:                                                    Корнієнка
В.І.,  Абрамова П.С.

при
секретарі                                          Зеленській
О.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за

апеляційною
скаргою    ОСОБА_1

на рішення     Миргородського   міськрайонного суду   Полтавської області

від  07 червня 2007 року

по справі за
позовом     ОСОБА_1 до Миргородського

виробничо-сервісного  підприємства
«Миргородгазсервіс»  про  розірвання

трудового
договору,  стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного

суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 червня 2007 року
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погодившись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1подав апеляційну скаргу,  в
якій рішення суду вважає невірним,
просить його скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог,  при цьому посилається на неповне
з'ясування судом обставин,  що мають
значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи та мотиви скарги
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає.

Згідно
п.1 ч. 1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без
змін.

У
відповідності до ч.1  ст.  308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно
встановлено,  що з  жовтня 1992 року ОСОБА_1працював слюсарем по
монтажу газобалонних установок на Миргородському виробничо - сервісному
підприємстві «Миргородгазсервіс».

Згідно наказу №
15 від 01.04.1998 року Миргородського виробничо - сервісного підприємства
«Миргородгазсервіс» він звільнений за власним бажанням.

Вказана
обставина підтверджується також оглядом в судовому засіданні суду першої
інстанції книги наказів Миргородського виробничо - сервісного підприємства
«Миргородгазсервіс».

З довідки
Миргородського виробничо - сервісного підприємства «Миргородгазсервіс» від 11
травня 2007 року вбачається,  що заява
ОСОБА_1 про звільнення була знищена разом з іншими документами підприємства у
зв'язку з закінченням строків зберігання. В день звільнення відповідно до вимог
законодавства з ним проведено повний розрахунок.

Як пояснили в
судовому засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  з 1998 року ОСОБА_1на підприємстві не працював,  особистої роботи не виконував,  заробітної плати не отримував.

У відповідності
з  ст.
ст.  10,  60 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у справі. Суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Оскільки
ОСОБА_1 не надано переконливих доказів,
щодо перебування після 1998 року в трудових відносинах з Миргородським

виробничо - сервісним підприємством
«Миргородгазсервіс»,  суд першої
інстанції вирішив справу на підставі наявних
доказів.

Не заслуговують
на увагу посилання позивача,  щодо видачі
йому лише в січні 2007 році трудової книжки,
оскільки як вбачається з матеріалів справи,  трудова книжка знаходилася у нього і її
копія   надавалася ОСОБА_1 під час
розгляду цивільної справи про стягнення позики в грудні 2006 року.

Суд
першої інстанції правильно виходив з того,
що у ОСОБА_1 всупереч Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок»
знаходилася трудова книжка,  дана
обставина позбавляла можливості Миргородське виробничо - сервісне підприємство
«Миргородгазсервіс» внести запис про його звільнення 01.04.1998 року .

На
підставі вищевикладеного,  колегія суддів
приходить до висновку,  що підстав для
скасування рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від
07 червня 2007 року не вбачається.

Колегія
суддів також приймає до уваги,  що при
подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 не сплачено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ в апеляційній інстанції. Тому вони
підлягають стягненню в примусовому порядку з апелянта на користь держави.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307, 308,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 червня 2007 року
залишити без змін.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних
справ в апеляційній інстанції в розмірі 30 грн.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.