Справа № 22ц-3317-2007 р.                                 Головуючий
Категорія 21                                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 березня 2007 року  Судова палата у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області

в складі: головуючого
- судді                  Новодворської О.І.

суддів                                                  Кіянової
СВ., Сукманової
Н.В.

при секретарі                                      Писаревій
Ю.Г.

за участю
представника відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в
місті Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Селидове на рішення Селидівського міського
суду від 29 січня 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Селидове про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду у грудні 2006
року з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Селидове про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що
вона тривалий час працювала на підприємстві вугільної промисловості. Працюючи у
небезпечних і шкідливих умовах, 7.07.2002
року під час виконання своїх трудових обов"язків з нею трапився
нещасний випадок, внаслідок чого вона отримала професійне захворювання.
Висновком МСЕК від 13.11.2002
року їй вперше було встановлено 50
% втрати професійної працездатності за вказаним професійним захворюванням
безстроково і надано 3 групу
інвалідності. Внаслідок часткової втрати професійної працездатності вона
відчуває фізичні страждання, стан здоров'я погіршується, змінилися умови її
життя, чим заподіяно моральну шкоду. Просила стягнути з відповідача на свою
користь у відшкодування моральної шкоди 50000
грн.

Рішенням
Селидівського міського суду від 29
січня 2007 року
вказаний позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди стягнуто 29000
грн. При цьому суд виходив з того, що позивачка тривалий час працювала на
підприємстві ДП "Селидіввугілля" у шкідливих і небезпечних умовах і 07.07.2002 року під час
виконання своїх трудових обов"язків з нею трапився нещасний випадок,
внаслідок чого вона отримала професійне захворювання. Висновком МСЕК від 13.11.2002 року їй вперше
було встановлено 50% втрати
професійної працездатності безстроково і надано 3 групу інвалідності. Вона відчуває фізичні страждання,
тривалий час проходить лікування, стан її здоров'я погіршується, змінилися
умови її життя, чим спричинено моральну шкоду.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати судове рішення і в позові позивачу
відмовити, оскільки судом першої інстанції були порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано, що відповідно до п.22 ст.71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007
рік" вказані виплати зупинено незалежно від часу настання страхового
випадку, позивачем не надано доказів спричинення моральної шкоди, висновок МСЕК
з цього приводу відсутній, не притягнуто до участі у справі в якості належного
відповідача підприємство, на якому позивач отримав ушкодження здоров'я.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Позивач та її
представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з"явилися.

2

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково,
рішення суду скасувати і постановити нове по суті позовних вимог з наступних
підстав. Судом першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні
обставини. 06 грудня 2006 рокуОСОБА_1 звернулася
до суду з вказаним позовом до відповідача і зазначала, що працювала у шкідливих
умовах на підприємстві вугільної промисловості тривалий час, внаслідок чого
отримала професійне захворювання в зв"язку з нещасним випадком на
виробництві.

Висновком МСЕК
від 13.11.2002 року їй
вперше було встановлено 50
% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню безстроково
і надано 3 групу
інвалідності.

За таких
обставин, ушкодженням здоров'я та стійкою втратою внаслідок цього
працездатності, позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки він змушений
внаслідок професійного захворювання додавати багато зусиль для організації
свого життя. Суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені позивачем
обставини обгрунтовано наданими довідками та іншими відповідними матеріалами
(а.с.3-9) і тому знайшли підтвердження в судовому засіданні, в зв"язку з
чим стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 29000 грн.

Але, при цьому
суд першої інстанції не звернув увагу на те, коли у позивача виникло право на
відшкодування моральної шкоди і чи є підстави для її відшкодування.

Так, згідно
висновку МСЕК від 13.11.2002
року (а.с.5-6) у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди
саме з 2002 року.
Рішення суду по вказаній справі постановлено 29 січня 2006
року. Але, відповідно до п. 22
ст. 71 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007
рік" було зупинено на 2007
рік дію абзацу 4 ст. 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку), п.п. „є" п.1 ч.І ст. 21, ч.З ст.28, ч.З
ст. 34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якими регламентовано порядок відшкодування моральної
шкоди.

Оскільки
зупинення дії закону не дає підстав для його застосування, то у суду першої
інстанції не було підстав для задоволення вказаного позову.

Інші
доводи апеляційної скарги відповідача не є підставою для скасування рішення

суду.

Згідно із п.З
ч.І ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.І п.2,
309 ч.І п.З,
313-314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Селидове задовольнити частково.

Рішення
Селидівського міського суду Донецької області від 29 січня 2007 року скасувати.

У задоволені
позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Селидове про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Судді: