РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ               Справа
№ 2-3/2007 р.

"29" березня 2007 року                                          Хорольський
районний суд Полтавської області

в складі: головуючого   -
судді Личковахи О.О.

при
секретарі - Дикопавленко
В.М. з участю адвокатів       - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна та визнання права власності на спадкове
майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна
по заповіту і по закону,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна та визнання
права власності на спадкове майно.

ОСОБА_2
звернулася в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про розподіл
спадкового майна по заповіту і по закону.

В заяві ОСОБА_1 вказував, що відповідачка ОСОБА_2 є його рідною сестрою.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
зареєстрованого в Лубенському МЕТІ за номером 1582 від 07.04.2000
року, вони є власниками спадкового майна у рівних частках, що складається з
жилого будинку та побутових будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 на земельній
ділянці розміром 455 кв. м.

На даний час відповідачка повністю зайняла спадкове майно і користується
ним, перешкоджаючи в цьому позивачу.

Позивач неодноразово пропонував відповідачці добровільно провести розподіл
спадкового майна, проте остання не погоджується. Тому позивач змушений був
звернутися до суду з вищевказаною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, прохав виділити
належну йому 1/2 частину спадкового майна, яке розташоване АДРЕСА_1 і
складається з жилого будинку, побутових будівель та споруд, що знаходяться на
земельній ділянці розміром 455
кв. м., та прохав визнати за ним право власності на це майно.

В своїй зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що в спірному
домоволодінні, яке знаходиться АДРЕСА_1, вона мешкає сама після смерті матері з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Прописалася в ньому в 1999
році, що доводиться відповідними довідками. Але відповідач ОСОБА_1 при
пред'явленні позову в суд про розподіл спадкового майна не вказав, що АДРЕСА_2 розташоване
домоволодіння, на яке як ОСОБА_1,
так і ОСОБА_2 мають право по 1/2 частині, що також стверджується свідоцтвом про
право власності на спадщину по закону від ІНФОРМАЦІЯ_1
року, посвідченого державним нотаріусом по реєстру за № 254.

В цьому будинку,
починаючи з 1984 року,
проживав ОСОБА_1 зі своєю сім'єю. Не зважаючи на та, що позивачка не проживала
в цьому будинку, але, як вказується в позовній заяві, в 1997 р. з дозволу
виконкому міської ради за її кошти, які вона брала в Ощадбанку як кредит, було
проведено капітальний ремонт будинку. З огляду на те, що в цьому будинку
проживає її брат, позивач і відповідач ОСОБА_1, позивачка не претендує на цей
будинок, але як спадкоємниця претендує на половину його вартості.

2

Далі позивачка вказувала, що поскільки вона мешкає в
будинку АДРЕСА_1, а її брат ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_2, то вона вважає вірним,
що кожному з них повинно бути по одному будинку, а різницю в коштах
компенсувати одне одному. Позивачка ОСОБА_2 вважає, що такий варіант розподілу
спадщини як по заповіту, так і по закону, буде відповідати вимогам чинного
законодавства.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позов підтримала, просила визнати за
нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1, за ОСОБА_1 визнати право власності на 1/2 частину
будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_2, що належить позивачці по закону.
Різницю в вартості частин стягнути з позивачки на користь ОСОБА_1, а з ОСОБА_1
на користь позивачки ОСОБА_2 сплачене нею державне мито.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
слідуючого, сторони по справі являються братом і сестрою. Згідно свідоцтва про
право на спадщину по заповіту, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року і посвідченого
державним нотаріусом за № 254, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частині
будинковолодіння, розташованого АДРЕСА_1, вартість якого згідно висновку
судової будівельно-технічної експертизи від 29 січня 2007 року за № 916/917,
проведеної Полтавським відділенням ХНДІСЕ, складає 64560 грн.

Згідно висновку цієї експертизи поділ житлового будинку
та надвірних будівель і споруд на дві окремі квартири у відповідності до часток
співвласників та згідно з вимогами державних будівельних норм за умови
існуючого планування будинку - неможливий. В цьому будинку, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після
смерті матері, мешкає ОСОБА_2, яка прописалася там в 1999 році. ОСОБА_1 не
прописаний в цьому помешканні і жодного дня там не проживав.

Крім того, в АДРЕСА_2
розташоване будинковолодіння, на яке як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 мають
право по 1/2 частині, що також підтверджується свідоцтвом про право власності
на спадщину по закону, посвідченим державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_1 р. за № 254.

Вартість даного домоволодіння згідно додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 29
вересня 2006 року,
проведеної Полтавським регіональним бюро судових експертиз, складає 21300 грн.

Крім того, як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 мають у приватній власності квартири в
м. Хорол.

Відповідно до ст.1278 ЦК
України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, і кожен із
спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Але, як згадувалося вище,
будинковолодіння, що АДРЕСА_1, не підлягає розподілу по 1/2 частині кожному із
спадкоємців. Тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно підлягає
частковому задоволенню. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна
по заповіту і по закону та визнання права на це майно підлягає повному
задоволенню.

З огляду на те, що позивачка ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 р. проживає в будинку АДРЕСА_1, 1/2
частина якого належить ОСОБА_1, то суд вважає за необхідне визнати за нею право
власності і на цю частину, що належить ОСОБА_1, з компенсацією ОСОБА_1 вартості
цієї частини в грошовому виразі.

Разом з тим суд вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 право
власності на Уг частину будинковолодіння АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2,
компенсувавши останній вартість цієї частини в грошовому виразі.

У відповідності
зі ст.88 ЦПК України необхідно також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 784 грн. 80 коп. сплачених
нею за проведення судової будівельно -технічної  експертизи.
Відповідно  до  ст.80
ЦПК  України  необхідно
також стягнути з

3

ОСОБА_1 на користь держави
державне мито відповідно до вартості часток визнаного за ним майна.

Оскільки вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 64500 грн., то
вартість 1/2 становить 64500
: 2 = 32250 грн. Отже, із ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь
ОСОБА_1 компенсацію за його частину в сумі 32250 грн. Але, враховуючи те, що із ОСОБА_1 необхідно стягнути
на користь ОСОБА_2 вартість її частини будинковолодіння, що АДРЕСА_2, яка
становить 21300 : 2 =
10650 грн., суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 лише 21600 грн. (32250 - 10650 = 21600 ).

Керуючись ст. ст. 10,
60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України ,
ст.ст. 1278-1279 ЦК України
та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 зі змінами від 25.12.1992 р. за №3 і від 25.05.1998 р. №15 «Про практику
застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий
будинок», суд

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна та визнання права
власності на спадкове майно задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна по заповіту і по
закону та визнання права власності на це майно задовольнити повністю.

Визнати право власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого в
АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, за ОСОБА_2.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину будинковолодіння
АДРЕСА_2, що належить по свідоцтву на спадщину за законом ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21600
грн. компенсації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 784
грн. сплаченого нею державного мита.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 202
грн. 24 коп.
держмита.

Рішення може
бути оскаржене шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення в
10-денний термін з моменту його оголошення до Хорольського районного суду
Полтавської області та подання апеляційної скарги в судову палату по цивільних
справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.