Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 листопада
2007 року                                                                                            м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді
Лизенко
І.В.,

при секретарі
судового засідання     Паршиковій Н.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником працедавцю, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що є фізичною
особою - підприємцем, 11.11.2006 року між нею та відповідачкою було укладено
трудову угоду, згідно із якою остання здійснювала реалізацію належного
позивачці товару. При виконанні трудових обов'язків відповідачка допустила
недостачу на суму 717,60 грн., про що надала їй розписку, просила суд стягнути
з відповідачки майнову шкоду в розмірі 717,60 грн. та судові витрати у справі.

Позивачка
у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила суд стягнути з
відповідачки майнову шкоду у сумі 717,60 грн. та понесені судові витрати.

Відповідачка
у судовому засіданні позов визнала повністю.

Відповідачка
попереджена судом про наслідки визнання позову.

Відповідно до ч.
4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що 11.11.2006 року між позивачкою та відповідачкою було
укладено трудову угоду, згідно із якою відповідачка, працюючи продавцем,
здійснювала реалізацію належного позивачці товару, а також зобов'язалася
відшкодовувати підприємцю втрачені доходи, шкоду, завдану підприємцю у період
виконання обов'язків за даною трудовою угодою у повному обсязі. Звіркою між
сторонами, розписками відповідачки підтверджується факт недостачі на суму
717,60 грн.

Згідно п. 5 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у випадку, коли: шкоди завдано недостачею,
умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів
(продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів,
вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих
підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Таким чином,
відповідачка несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди.

Суд
вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує
права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 134 п.5 КЗпП України підстави для
стягнення майнової шкоди, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти.

Судові
витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн.
на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На
підставі викладеного, ст. 132, п.5 ст. 134 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10,
11, 88, 174, 212-215, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Прийняти
визнання позову ОСОБА_2.

Позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником працедавцю
задовольнити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 717 (сімсот
сімнадцять) гривень 60 копійок, судовий збір у
розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня та витрати на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ у розмірі 30 (тридцять) гривень.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.

Суддя: