Справа
№2-1779/07
РІШЕННЯ

Іменем України

2007 року квітня 12 дня                                                                                 місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Іщук Л.П.,
при секретарі Сухій Л.П., з участю позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2., представника
відповідача ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про
стягнення суми боргу за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що
12.08.2005 року позичила відповідачу 1050 доларів США строком на один
місяць з платою за користування ними у 4% на місяць, що підтверджується
письмовою розпискою. Проте, відповідач свої зобов'язання не виконав і на даний
час суму боргу, що становить 5302,50 грн., не повернув. В зв'язку з
невиконанням відповідачем свого зобов'язання їй заподіяна і моральна шкода.

На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача в
її користь 5302 грн. суми боргу, 3605 грн. плати за користування кредитом,
10000 гривень моральної шкоди та понесені нею судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні зменшила позовні вимоги.
Просить з підстав, зазначених у заяві,
стягнути лише суму боргу в розмірі 5302,50 грн. та судові витрати.

Відповідач та його представник позов не визнали. Суду
пояснили, що відповідач дійсно брав у борг у позивача 1050 доларів США зі сплатою 4 %
суми боргу на місяць, про що написав боргову розписку, але повернув борг через
декілька місяців разом із відсотками.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК
України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

2

В судовому
засіданні з пояснень позивача, письмової розписки від 12.08.2005 року
встановлено, що між сторонами 12 серпня 2005 року був укладений договір позики
на суму 1050 доларів США,
що підтверджується наявною у позивача письмовою розпискою ОСОБА_2., згідно якої
він взяв в борг у ОСОБА_1. 1050 доларів СІЛА, які зобов'язався повернути до 12
вересня 2005 року, але станом на день розгляду справи позичені кошти не
повернув.

Будь-яких
доказів про те, що борг був повернутий, відповідачем не надано.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в
судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що між
сторонами був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1. передала ОСОБА_2.
у власність 1050 доларів СІЛА, а останній зобов'язувався повернути ОСОБА_1.
спірну суму з платою за користування у розмірі 4% на місяць. Оскільки
відповідач свого зобов'язання по даному договору позики у встановлений строк до
12 вересня 2005 року належним чином не виконав, гроші позивачу не повернув, то
суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача
суму боргу в розмірі 1050 доларів СІЛА, що становить 5302,50 грн. згідно
довідки управління Національного банку України у Волинській області, а також
понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 84, 88, 213, 215 ЦПК
України, на підставі ст.1046 ЦК
України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 5302,50 грн. боргу за договором позики та 83,02 грн. судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.