У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми
А.Г.,

суддів:

Балюка
М.І., Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М., Гуменюка В.І.,

Берднік
І.С., Данчука В.Г.,

Косенка
В.Й.,

Костенка А.В.,

Левченка
Є.Ф.,

Лихути
Л.М.,

Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І.,

Патрюка
М.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки
М.П.,

Романюка
Я.М.,

Сеніна
Ю.Л.,

Шабуніна В.М.,

розглянувши в судовому засіданні
скаргу ОСОБА_1про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами ухвали
Верховного Суду України від 23 жовтня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_3, ОСОБА_2про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням,
стягнення моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з
реєстрації,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про усунення
перешкод у користуванні житловою площею в будинку № АДРЕСА_1та стягнення
моральної шкоди. Позивач указував, що власниця будинку - ОСОБА_2. - змінила
замки на вхідних дверях і тому він не може зайти на житлову площу, якою
користувався.

ОСОБА_2. звернулася до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод у
здійсненні права власності на спірний будинок, посилаючись на те, що ОСОБА_1.,
ОСОБА_6., ОСОБА_5. у спірному будинку фактично не проживають протягом більше
ніж шести місяців, а живуть вони в Російській Федерації. Просила усунути
перешкоди в користуванні власним будинком та анулювати їхню реєстрацію на
зазначеній житловій площі.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7
липня 2006 року в позові ОСОБА_1. відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_2.
задоволено. Зобов'язано Мелітопольське відділення паспортної та міграційної
служби анулювати реєстрацію ОСОБА_6., ОСОБА_1., ОСОБА_5за адресою:       м. АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2006 року
рішення міськрайонного суду змінено: виключено з його мотивувальної частини
посилання на ст. 71 ЖК України, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 23 жовтня 2006 року відмовлено
ОСОБА_1. у відкритті касаційного провадження в зазначеній цивільній справі.

У листопаді 2006 року до Верховного Суду України надійшла скарга ОСОБА_1. про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами ухвалених у справі судових
рішень із посиланням на неоднакове застосування одного і того ж самого
положення закону. На підтвердження цих доводів заявником надана ухвала
Верховного Суду України від 9 листопада 2005 року у справі про усунення
перешкод у користуванні квартирою та виселення осіб із квартири.

Перевіривши за матеріалами справи наведені в скарзі доводи, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається
обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР за тимчасової відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач
або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей
строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Апеляційний суд, змінюючи рішення міськрайонного суду та виключаючи з його
мотивувальної частини посилання на ст. 71 ЖК України як одну з підстав втрати
ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_6. права користування будинком АДРЕСА_1, керувався
тим, що дана норма закону не поширюється на житловий фонд, який належить
фізичній особі на праві власності.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

У матеріалах справи наявні докази про те, що власником спірного будинку є
ОСОБА_2., а відповідачі в будинку лише зареєстровані .

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2., правильно зазначив, що
вона як власник будинку має право вимагати визнання наймачів будинку такими, що
втратили право користування жилими приміщеннями. При цьому судом установлено,
що вони виїхали за межі України, ОСОБА_1. у будинку не проживає з грудня 2003
року, а ОСОБА_6. та ОСОБА_5. - не проживають більше ніж 10 років.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 71 ЖК України ОСОБА_1., ОСОБА_6. та
ОСОБА_5. втратили право користування спірним будинком.

Змінюючи рішення міськрайонного суду, апеляційний суд не врахував положень
ст. ст. 71, 72 ЖК України та помилково виключив із мотивувальної частини
рішення суду першої інстанції посилання на ст. 71 ЖК України.

За таких обставин колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України вважає, що ухвала Верховного Суду України від 23 жовтня
2006 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2006
року підлягають зміні з виключенням з ухвали апеляційного суду на посилання на
те, що норми ст. 71 ЖК України не поширюються на житловий фонд, що належить
фізичній особі на праві власності.

Керуючись
ст. ст. 354-359 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу Верховного Суду України від 23 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 14 вересня 2006 року змінити. Виключити з
мотивувальної та резолютивної частини ухвали апеляційного суду посилання на те,
що норми ст. 71 ЖК України не поширюються на житловий фонд, що належить
фізичній особі на праві власності. У решті - ухвали залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

М.І.
Балюк

Л.М.  Лихута

В.М. Барсукова  І.С. Берднік

Н.П. Лященко  Л.І. Охрімчук

Л.І.
Григор'єва

М.В.
Патрюк

В.І.
Гуменюк

М.П.
Пшонка

В.Г. Данчук

Ю.В. Прокопчук

В.Й.
Косенко   А.В. Костенко   Є.Ф. Левченко

Я.М.
Романюк
Ю.Л.
Сенін  В.М. Шабунін