Справа №33ц-612 кс/07;
Головуючий у першій інстанції: Галіч Ю. М.
Суддя-доповідач: Віхров В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 грудня 2007
року                                                                                     м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

Віхрова В. В., Гайдук В.І., Козлова С.П.,

розглянувши
відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про
судоустрій України» (в редакції Закону України № 697-V від 22.02.2007) в касаційному провадженні в попередньому
судовому засіданні у місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовомОСОБА_1до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 19 травня 2005 року,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом з тих підстав, щоОСОБА_2., будучи толовим
бухгалтером установи банку, поширила інформацію, що він отримав з відкритого у
цьому банку рахункуОСОБА_3. гроші, що не відповідає дійсності і ганьбить його
честь, гідність та ділову репутацію, у зв'язку з чим просив визнати цю
інформацію недостовірною і спростувати її, а також зобов'язатиОСОБА_2 публічно
вибачитися.

Рішенням
Ставищенського районного суду Київської області від 23 грудня 2004 року у
задоволенні позову ОСОБА_1. повністю відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Київської області від 19 травня 2005 року задоволена
апеляційна скаргаОСОБА_1 рішення скасоване з ухваленням нового рішення, яким
позов задоволено і такими, що не відповідають дійсності та порочать честь і
ділову репутаціюОСОБА_1 визнані розповсюджені відомості про те, що «гроші з
рахунку ОСОБА_3 отримавОСОБА_1», та зобов'язаноОСОБА_2 усно публічно
спростувати цю інформацію і публічно вибачитися.

У касаційній
скарзіОСОБА_2. вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм
процесуального права щодо оцінки доказів, вказуючи на сумніви у достовірності
показань свідків, а також на неправильне застосування норм матеріального права,
відзначивши, що позивач з ОСОБА_3, ОСОБА_4є родичами другого рівня споріднення,
з огляду на що просить скасувати рішення апеляційного суду з залишенням в силі
рішення місцевого суду.

Колегія суддів,
заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах касаційної
скарги, дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення апеляційного суду та
його скасування (зміни) відсутні, виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що ОСОБА_3. звернувся до Ставищенського РВ ГУМВС України в
Київській області про зникнення з його особистого рахунку в Ставищенському
територіальному відділенні «Банку регіонального розвитку», де відповідач працює
головним бухгалтером, зникли 1 828 гривень протягом 24.07.2002-24.09.2003.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суди першої інстанції виходив з того, що позивач не довів
факту поширення відповідачем приватним особам інформації про те, що позивач
отримав гроші в установі банку за дорученнямОСОБА_3.

Апеляційний суд,
скасовуючи рішення місцевого суду і задовольняючи позов, виходив з того, що за
розгляду справи суд апеляційної інстанцій встановив факт повідомлення
відповідачем у травні 2004 року на території ринку громадянам   ОСОБА_4.,
ОСОБА_5 і ОСОБА_6
інформації, що позивач отримав зниклі гроші на підставі дорученняОСОБА_3., що
недостовірною і негативною інформацією про позивача.

Відповідно до ч.
2 ст. 320 ЦПК України (1963 року) підставами касаційного оскарження є порушення
норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Суд у цій справі
за ст. 335 ЦПК України (2004 року) під час її розгляду в касаційному порядку в
межах касаційної скарги і вимог, які були заявлені у суді першої інстанції,
перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права та не може вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відповідно до
ст.ст. 297, 299 ЦК України
кожен має право на повагу до його честі та право на недоторканність своєї
ділової репутації, які в разі їх порушення внаслідок поширення про особу
недостовірної інформації, можуть бути захищені за ст. 277 ЦК України шляхом
спростування цієї інформації, при чому негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Тож за
встановлених апеляційним судом фактичних обставин, зазначені норми права
застосовані правильно.

Колегія суддів
також відзначає, що поширена інформація, серед іншого, за ч. 1 і п. 2 ч. 2 ст.
60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відноситься до
банківської таємниці.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення відсутні, а оскаржувані
судові рішення ухвалені з суворим додержанням норм процесуального права та у
відповідності з нормами матеріального права. Наведені ж у касаційній скарзі
доводи висновків місцевого та апеляційного судів не спростовують.

Керуючись,
ст.ст. 323, 332, 336, 342-345 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Київської області від 19 травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту оголошення, остаточна і оскарженню не підлягає.