АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі;

Головуючого судді -Галушко Л. А.

Суддів                      -Плавич
Н.Д.Левенця Б.Б..

При секретарі
-Гукаленко О.О.

За участю
представника позивача- Шпак М.П. Відповідач -Вернидуб П.Н. Адвокат-Смирнов В.В. Приватного
нотаріуса -ОСОБА_1.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08.11.2006 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2006 року ОСОБА_3.
звернувсь до суду з позовною заявою в котрій просив суд визнати договір
дарування від 05 квітня 2002 року , житлового
будинку АДРЕСА_1-недійсним
з підстав ст. 57 ЦК України.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що за усною домовленістю з сином, останній
повинен був виконувати взяті на себе зобов'язання щодо його довічного утримання,
однак ці домовленості не виконував, а тому вважає що шляхом обману заволодів
його будинком.

Рішенням Біляївського районного
суду Одеської області від 8
листопада 2006 року
суд  поновив ОСОБА_3. строк позовної
давності та задовольнив заявлені вимоги.

В апеляційній скарзі,
колишня дружина відповідача, ставить питання про скасування ухваленого
рішення, з направленням справи на новий розгляд, посилаючись на

порушення
судом   норм   матеріального   та
процесуального   права.   Зокрема
вона

посилається,

Справа
Ла22ц-91 -2007р.         Головуючий 1-ї інстанції:
Бубуйок А.Д.

Категорія-13                       Доповідач               :Галушко Л.А.

-2-

що в зв'язку зі спором колишнього
подружжя щодо її місця проживання та їх сина в спірному будинку, поділу майна,
її колишній чоловік у такий спосіб вирішив питання щодо позбавлення себе права
власності на спірний будинок. Одночасно позивачка посилається на те, що
обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, не
доведені та суд неправилаво застосував норми матеріального права.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення
сторін, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
вимоги ОСОБА_3. суд виходив з встановленого факту обману відповідачем щодо
характеру виникаючих прав та обов'язків сторін за договором дарування, оскільки
дарувальник не мав на меті дарувати будинок сину, а хотів укласти договір
довічного утримання .Суд визнав недійсним договір дарування з підстав ст.57 ЦК України (в
редакції 1963 року).

Проте з таким
судженням суду судова колегія погодитись не може так як вони не відповідають
обставинам справи ,суд неправильно застосував норму матеріального права та
обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, не
доведені позивачем. У зв'язку з цим рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову в заявлених вимогах.

Судом
встановлено, підтверджується у справі наявними доказами, що 5 квітня 1992 року ОСОБА_3.
подарував, а його син ОСОБА_4 прийняв у дар будинок.АДРЕСА_1, Одеської
області.(а.с.7)

Згідно
паспортних даних 17 липня 2002 року дарувальник
зареєструвавсь за місцем постійного проживання за адресою- по АДРЕСА_2,
Біляєвського району (а.с.8)

За таких
обставин відповідно до вимог ст. 243
ЦК України, котра діяла на момент укладення договору, договір дарування між
сторонами був укладений у відповідності до вимог закону, оскільки дарувальник
передав, а обдарований прийняв спірне майно.

Відповідно до
ст.57 ЦК України
(в редакції 1963). угода
укладена в наслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника
однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений
укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може
бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи
громадської організації.

При цьому п.12
постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978
року № 3 (зі
змінами, внесеними постановами від 25
грудня 1992 року №13 та від 25 травня 1998 року №15) зазначено, що
вирішення позовів про визнання угоди недійсною на підставі ст.57 ЦК України суди
повинні мати на увазі, що такі вимоги можуть бути задоволені при доведеності
фактів обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї
сторони з другою стороною або збігу тяжких для сторони обставин і наявності їх
безпосереднього зв'язку з волевиявленням сторони укласти угоду на вкрай
невигідних для неї умовах.

Під обманом у
таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом
повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або замовлення обставин,
які мають істотне значення для угоди, що укладається

Посилання позивача на недійсність договору дарування внаслідок не виконаним
ним усної домовленості щодо взятих на себе зобов'язань довічного утримання
дарувальника безпідставні, оскільки за вимогами ст.425 ЦК України(в
редакції 1963 року)
відчужувач

-3-

повинен бути непрацездатною особою
за віком або за   станом здоров я, а
згідно матеріалів справи на момент укладання договору дарування позивачеві
виповнилось 49 років.
Доказів того, що за станом здоров я він є непрацездатним суду не надано.

Доводи позивача
про те, що він не мав на меті дарувати будинок своєму сину знаходяться за
межами з'ясування обставин, які відповідають предмету його позовних вимог.

Безспірних
доказів факту обману відповідачем відповідно до вимог ст.57 ЦК України(в
редакції 1963 року)
позивач не надав, тоді як між його сином -відповідачем по справі та колишньою
невісткою розглядається спір щодо місця проживання її та їх сина в спірному
будинку та його поділу. При цьому колишня дружина, апелянт по справі,
посилається на виникнення між ними права спільної власності подружжя на майно,
що належало ОСОБА_4.

Судова колегія
вважає, що ОСОБА_3 на порушення свого обов'язку, передбаченого ст.10 ЦПК
України, щодо доведення підстави свого позову, не довів , що відповідач
ввів його в оману при укладенні договору дарування шляхом повідомлення
відомостей що не відповідають дійсності або замовчав обставини, які мали
істотне значення для угоди.

Відповідно до
загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен з'ясувати
обставини, які пов'язані саме з предметом спору, встановити характер
правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими
врегульовані ці правовідносини(ст.214 ЦПК України). При цьому факти підстави
позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують
на юридичну природу спірних правовідносин, що являються предметом позову.

Позивач повинен
зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з
юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу.

ОСОБА_3.
пред'явив позов про визнання недійсним договір дарування з підстав ст.57 ЦК України (в
редакції 1963 року).Саме
це є предметом вимоги, а підстави позову лежать в основі гіпотези норми права
зазначеного матеріального закону.

Натомість
позивач, як і суд першої інстанції вдались в дослідження обставин, що лежать за
межами підстави позову, тобто в дослідження того; яке було волевиявлення
позивача при укладені договору дарування та чи виконував відповідач свої
зобов'язання щодо його довічного утримання без надання доказів його
непрацездатності.

З врахуванням
наведеного судова колегія вважає, що позивач, не довів, а суд першої інстанції
не встановив факту обману з боку відповідача, при укладені договору дарування,
а тому заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст.303,307,309,316,317,319 ЦПК У країни,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 8 листопада 2006 року скасувати.

-4-

Відмовити
ОСОБА_3 в заявлених позовних вимогах до ОСОБА_4 про визнання договору дарування
від 5.04.2002 року
недійсним.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.