Справа - № 1557                                                                  Головуючий
в їй інстанції - Тарабан Є.О.
- 39                                                                       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Тамакулової В.О.

суддів -
Лисичної Н.М., Котушенко СП.

при
секретарі - Чергенець CO.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну
справу за апеляційною скаргою Царичанської міжрайонної державної податкової
інспекції на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від
4 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Царичанської міжрайонної
державної податкової інспекції про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання недійсним
договору №72 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відносно
ввіреного йому службового автомобіля, укладеного 31 січня 2006 року між ним та
відповідачем, в особі заступника начальника МДПІ. Посилаючись на те, що він не
відноситься до категорії працівників з якими, відповідно до ст. 135-1 КЗпП
України, може бути укладено такий договір, позивач просив його позов
задовольнити.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 4
грудня 2006 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення
суду, як постановленого з порушенням норм матеріального права та про ухвалення
нового рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не
знаходить передбачених ст.ст.309-311 ЦПК України підстав для задоволення
апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач раніше знаходився в трудових
правовідносинах з відповідачем в якості начальника МДПІ. Наказом №8 від 30
січня 2006 року за ним був закріплений службовий автомобіль керівника. В той же
день між сторонами був укладений договір №72 про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність позивача відносно ввіреного йому службового
автомобіля.

Згідно ст.135-1 КЗпП України письмові договори про повну
матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою,
організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають
посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані зі зберіганням, обробкою,
продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва
переданих їм цінностей. Перелік посад і робіт, а також типовий договір про
повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, такий порядок останнім не визначений, тому на території України
продовжує діяти Перелік посад і робіт, котрі заміщуються чи виконуються
працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися
письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення
збереження цінностей, переданих їм на збереження, обробку, продаж (відпуск),
перевезення або застосування у процесі виробництва, затверджений Держкомпрацею
СРСР і Секретаріатом ВЦРПС 28 грудня 1977 року.

Оскільки займана позивачем посада, а також робота, яку він виконував у
відповідача не зазначена у названому Переліку, суд дійшов правильного висновку,
що укладення між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність
суперечить закону та визнав договір недійсним.

Розглядаючи виниклий спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі
встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, дав належну оцінку доказам в їх сукупності. Ухвалене судом
рішення відповідає матеріалам справи та вимоги закону.

Доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення спору і
не дають підстав до висновку про неправильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції відхилити.

Рішення
Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2006 року
залишити  без зміни.