Справа № 22ц-3049/2007                                                 Головуючий
у 1 інстанції - Полякова
Категорія-21                                                                                                    Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15
березня 2007 року                                                                                                              м.
Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області в складі: головуючої - Гурової О.М., суддів - Могутової
Н.Г., Шевченко В.Ю., при секретарі - Гармаш О.В., за участю - сторін,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у Центрально-міському районі м. Горлівки Донецької
області на рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 11 січня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у Центрально-міському районі м. Горлівки Донецької області про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
Центрально-міському районі м. Горлівки звернулось до Апеляційного суду
Донецької області з апеляційною скаргою на рішення Єнакіївського міського суду
від 11 січня 2007 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та
стягнуто на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати зазначене рішення і
постановити нове, яким стягнути на його користь 100000 грн., оскільки стягнута
судом сума не відповідає його моральним стражданням.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування також просило скасувати зазначене рішення в зв'язку з тим, що
згідно з Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання" від 23.09.1999 р. всі види соціальних послуг і виплат
повинні бути підтверджені висновком МСЕК. Витяг з акту огляду на МСЕК від
18.01.2006 р. стосовно Чиркіна не містить відомостей про наявність факту
спричинення йому моральної шкоди, а інших документів, які б підтверджували
такий факт позивач суду не надав. Крім того, відповідно до п.22 ст. 71 Закону
України „Про державний бюджет України на 2007 рік" зупинено дію абзацу 4
ст. 1, підпункту „є" п.1 ч.1 ст. 21, ч.3 ст.28, ч.3 ст. 34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку.

Суд
першої інстанції, частково задовольняючи вимогиОСОБА_1посилався на те, що
позивач з 1983 р. до січня 2006 року працював на різних підприємствах вугільної
промисловості

2

на посадах з повним робочим
днем в підземних умовах. Під час роботи в небезпечних та шкідливих умовах
отримав професійні захворювання - хронічний обструктивний бронхіт та вібраційну
хворобу. Відповідно до висновку МСЕК від 18.01.2006 рокуОСОБА_1 в зв'язку з цим
вперше встановлено за сукупністю 55% втрати професійної працездатності
безстроково, з яких - 40% за хронічним бронхітом, а 15% - в зв"язку з
вібраційною хворобою та визнано інвалідом 3-ї групи. На підставі вказаних
профзахворювань був порушений уклад життя позивача, він не міг виконувати
роботи по господарству,  вимушений
постійно лікуватись, відчувати одишку та нестачу повітря, фізичний біль та
оніміння верхніх кінцівок, тому суд вважав за можливе стягнути з відповідача у
відшкодування моральної шкодиОСОБА_1 -15000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що уточнена апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині відшкодування моральної
шкоди - скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в
апеляційному порядку і ухвалення нового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 1983 р. до січня 2006 року
працював на різних підприємствах вугільної промисловості на посадах з повним
робочим днем в підземних умовах. Під час роботи в небезпечних та шкідливих
умовах отримав професійні захворювання - хронічний обструктивний бронхіт та
вібраційну хворобу. Відповідно до висновку МСЕК від 18.01.2006 рокуОСОБА_1 в
зв'язку з цим вперше встановлено за сукупністю 55% втрати професійної
працездатності безстроково, з яких - 40% за хронічним бронхітом, а 15% - в
зв"язку з вібраційною хворобою та визнано інвалідом 3-ї групи.

Відповідно до ст. 21 п.1 пп. „є" та ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі настання страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством
порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження його здоров»я, виплачуючи йому грошову суму
за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Разом з тим, з метою приведення окремих норм законів у відповідність з
Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік" пунктом 22
статті 71 вказаного Закону зупинено на 2007 рік дію абзацу 4 ст. 1, підпункту
„є" п.1 ч.1 ст. 21, ч.З ст.28, ч.З ст. 34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку.

Виходячи з наведеного, а також вимог ст. 5 ЦК України, при постановленні рішення в 2007 році у суда 1 -ї інстанції
не було підстав для задоволення позовних вимогОСОБА_1оскільки призупинення дії
закону не дає підстав для його застосування.

На підставі викладеного, Апеляційний суд приходить до висновку про
необхідність задоволення апеляційної скарги Відділення виконавчої дирекції
Фонду і постановления нового
рішення, яким слід відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди.

Доводи ж апеляційної скарги позивача не заслуговують на
увагу, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

На
позивача на підставі ч.З ст. 81 ЦПК України покладаються також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 1,50 грн.

3

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України,
Апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у Центрально-міському районі м. Горлівки задовольнити.

Рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 11 січня 2007
року скасувати.

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Центрально-міському районі м. Горлівки про відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_1витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 1 грн. 50 коп. (розрахунковий рахунок - 0004; отримувач - УДК у м. Донецьк,
ЕДРПОУ - 34686537, МФО -
834016, банк - ГУ ДКУ у
Донецькій області).

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене

безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання законної сили.