АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
серпня 2007 року                                                                                        м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                            Косогор Г. О.

суддів                             Ткачук 0.0. Ісаєвої
Н.В.

при
секретарі                           Ісаєвої
ЮС.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 лютого 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської районної державної адміністрації
Одеської області,  СВАТ
"Україна",  Дівізійської
сільської Ради про визнання права на земельний пай,

встановила:

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Татарбунарської районної
державної адміністрації Одеської області,
СВАТ "Україна",
Дівізійської сільської Ради про визнання права на земельний пай,  посилаючись на наступні обставини.

Позивачка
ОСОБА_1  є рідною дочкою померлої
16.08.1997 року ОСОБА_2,  яка все життя
до виходу на пенсію була членом колгоспу "Україна",  правонаступником якого є СВАТ
"Україна". В зв'язку з тяжкою хворобою матері,  позивачка вимушена була перевезти її за своїм
місцем проживанням в Саратський район Одеської області. 06 липня 1995 року КСП
"Україна" був виданий державний акт на право колективної власності на
землю. Але мати позивачки на той час не була внесена до списків громадян-членів
КСП,  які мали право на земельний пай.
Після смерті матері позивачка,  як єдина
спадкоємиця,  звернулася на адресу
керівництва господарства за поясненнями,
чому її матері не був виданий сертифікат на право на земельний пай,  на що їй було роз'яснено,  що її мати не була внесена в списки,  так як виїхала за межі села,  а тому втратила право на земельну ділянку.

Після
цього позивачка зверталася до Верховної ради України,  на адресу Президента України,  голови Татарбунарської райдержадміністрації і
їй було роз'яснено право звернення до суду по даному питанню. За таких
обставин,  позивачка вимушена була
звернутися до суду з позовом,  в якому
просила також поновити їй строк на судовий захист,  оскільки вважала,  що він пропущений по поважній причині,  так як керівництво КСП "Україна"
вводило її в оману,  бо її мати мала
право на земельну частку,  а вона є
єдиною спадкоємице прав та обов'язків своєї матері.

Позивачка у
судовому засіданні позов підтримав.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав.

Справа
№22ц-2265/2007 р.                                   Головуючий
1- ої інстанції

СивоконьТ.І.

Категорія: 33                                                  Доповідач: Ткачук
0.0

Рішенням
Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 лютого 2007 у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

На дане
рішення принесена апеляційна ОСОБА_1,  в
якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши
доповідача,  яка доповіла зміст
оскаржуваного рішення,  доводи
апеляційної скарги,  та заперечення на
неї,  вивчивши матеріали справи,  перевіривши законність та обгрунтованність
рішення суду,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Згідно  ст. . 10 ч.2 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на яки вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції виходив з
матеріалів справи,  та наданих сторонами
доказів.

Суд
перевірив усі докази,  які навела
позивачка у підтвердження своїх вимог,  а
відповідач - у підтвердження своїх заперечень,
навів у рішенні фактичні обставини,
які були встановлені судом при розгляді справи,  вірно застосував правові норми,  що регулюють ці правовідносини,  та зробив вірний висновок про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному обсязі

Посилання
апелянта на те,  що суд ухвалив рішення з
порушенням вимог закону,  оскільки мати
позивачки за життя мала право на земельний пай і її незаконно позбавили цього
права,  не береться судовою колегією до
уваги,  оскільки спадкоємці членів
колгоспу,  які вийшли на пенсію до
реформування колгоспів в КСП і не писали заяви про вступ в члени КСП,  не мали відносин з КСП,  не мають підстав вимагати спадщину.

Інших
доводів,  маючих правове значення,  в апеляційній скарзі не наведено. Таким
чином,  судова колегія дійшла до
висновку,  що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу,  дав належу оцінку наданим доказам,  постановив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Керуючись
ст.  308,  313-315 ЦПК України,  судова колегія ,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 лютого 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  та може бути оскаржена на протязі двох
місяців з дня проголошення до Верховного Суду України.