Справа №
22 - 3599 2007р                             Головуючий
у 1 інстанції   Оношко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26   листопада
2007 року       Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

Головуючого Котули
Л.Г.

Суддів Карпенко С. О.,  Наумчука М. І.

При секретарі
Слюзко Ю.М.  розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.  Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 на
рішення Святошинського районного суду м.
Києва від 20 квітня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3про
стягнення аліментів.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 20 квітня 2006 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволені позову до ОСОБА_3про
стягнення аліментів.

У
апеляційній скарзі представник ОСОБА_1. за довіреністю ОСОБА_2. просить рішення
суду скасувати,  а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
оскільки судом неповно з»ясовані обставини справи,  висновки суду не відповідають обставинам справи
та судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду м.
Києва,  пояснення представника
позивачки ОСОБА_4.,  який підтримав
апеляційну скаргу і просив її задовольнити з підстав викладених у ній ,  представника відповідача,  який заперечував проти задоволення позову
,  вказуючи на те ,  що судом належним чином з»ясовані обставини
справи та повідомлено представника позивачки про час та місце розгляду
справи,  дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно
до п.4  ст.  76 СК України,  якщо у зв»язку з вихованням дитини,  веденням домашнього господарства,  піклуванням про членів сім»ї,  хворобою або іншими обставинами,  що мають істотне значення ,  один із подружжя не мав можливості одержати
освіту,  працювати,  зайняти відповідну посаду,  він має право на утримання у зв»язку з
розірванням шлюбу і тоді ,  якщо є
працездатним,  за умови ,  що потребує матеріальної допомоги і що
колишній чоловік,  колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Судом
першої інстанції встановлено,  що сторони
перебували у шлюбі з 1990 року по 2004 рік. Від шлюбу є син ОСОБА_5 ,  1992 року народження (а.с. 7)

Відмовляючи
у задоволені позову,  суд правильно
виходив з того,  що позивачка ,  незважаючи на те ,  що після розірвання шлюбу не працювала,  матеріальної допомоги не потребувала.

Висновки
суду підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими у судовому
засіданні доказами,  яким суд дав належну
оцінку.

Судом з
достатньою повною з»ясовано обставини,
що мають значення для правильного вирішення спору,  зокрема,
матеріальне становище позивачки після розірвання шлюбу,  а

тому посилання в
апеляційній скарзі на те ,  що судом
неповно з»ясовані обставини справи є безпідставними.

Не
знайшли і свого підтвердження доводи апеляційної скарги про порушення судом
вимог матеріального та процесуального права,
оскільки такого не вбачається з матеріалів справи.

Як видно
з матеріалів справи,  суд направив
представнику позивачки ОСОБА_2 судову повістку на 20 квітня 2006 року за
адресою вказаною у доручені виданому на його ім»я позивачкою і повідомлення про
вручення повістки повернулося до суду з поміткою,  що його отримала уповноважена особа.(а.с. 72)

Рішення
суду відповідає вимогам закону та обставинам справи,  а тому підстав до його скасування колегія
суддів не встановила.

Керуючись  ст. . ст.
303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 відхилити,  а рішення Святошинського районного суду
м.  Києва від 20 квітня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала суду
набирає чинності з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців шляхом подання до цього суду касаційної скарги.