АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1841/ 2007                          Головуючий
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

08
серпня 2007 року                           м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі

Головуючого -
судді Прядкіної О.В. Суддів Чернова
С. І.,  Обідіної О.І. При секретарі
Лимар О.М.

З участю

Представників
позивача ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2

Відповідача
ОСОБА_3,  представника ОСОБА_4

Представників
третьої особи ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою  ОСОБА_3 на рішення Октябрського
районного суду м. Полтави  Полтавської
області від 23 квітня 2004р.

за
позовом релігійної громади ( парафії) Свято-Миколаївської церкви м. Полтави
Полтавської єпархії Української православної церкви Київського патріархату до
ОСОБА_3,  ОСОБА_8 про усунення перешкод у
користуванні спорудою церкви,
зобов»язання передати печатку,
документи та казну громади

зустрічним
позовом ОСОБА_3 до релігійної громади ( парафії) Свято-Миколаївської церкви м.
Полтави Полтавської єпархії Української православної церкви Київського
патріархату про усунення перешкод у виконанні посадових обов»язків

судова
колегія,  заслухавши  доповідь судді-доповідача апеляційного суду
Прядкіної О.В.,  -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2002
року релігійна громада (парафія) Свято-Миколаївської церкви м.  Полтави Полтавської Єпархії Української
православної церкви Київського патріархату звернулась до ОСОБА_3,  ОСОБА_8
з позовом,  в якому
зазначала,  що рішенням Полтавського
міськвиконкому №173 від 11 травня 1994 року їм у власність передано споруду
Свято-Миколаївської церкви за АДРЕСА_1.

22 травня 2002
року відповідачі,  які раніше входили до
релігійної громади позивача,  вирішили
перейти у підпорядкування Української православної церкви Московського
патріархату,  у зв'язку з чим указом №100
від 24 травня 2002 року Патріарх Київський і всієї Русі - України звільнив
ОСОБА_3 з посади голови Свято-Миколаївської парафіяльної ради.

Казначей релігійної громади ОСОБА_8  відмовилась передати кошти та бухгалтерські
документи громади,  чим позбавила
можливості позивача приймати на облік кошти,
пожертви та реалізовувати свою діяльність відповідно до статуту.

Посилаючись на
вказані обставини,  позивачі - члени
парафіяльної ради просили постановити рішення,
яким визнати дії відповідачів незаконними та зобов'язати ОСОБА_3
передати ключ від споруди Свято-Миколаївської церкви,  що розташована по АДРЕСА_1,  печатку та всі документи щодо діяльності
громади ОСОБА_9; зобов'язати ОСОБА_8
передати церковну казну громади та бухгалтерські документи.

Також просили
надати дозвіл на проведення церковної служби в приміщенні Свято-Миколаївської
церкви,  зняти замок на вхідних дверях
споруди та зобов'язати членів релігійної громади УПЦ Московського патріархату
не чинити перешкод в користуванні спорудою Свято-Миколаївської церкви членам
громади УПЦ Київського патріархату.

У жовтні 2003
року ОСОБА_3 звернувся до релігійної громади (парафії) Свято-Миколаївської
церкви м.  Полтави Полтавської Єпархії
Української православної церкви Київського патріархату із зустрічним
позовом,  в якому зазначав,  що загальними зборами релігійної громади від
8 червня 1993 року був обраний головою парафіяльної ради і з цього часу належно
виконував покладені на нього обов'язки.

22 травня 2002
року члени релігійної громади,  яку він
очолював,  прийняли рішення про зміну
канонічного підпорядкування релігійної громади Свято-Миколаївської православної
церкви Київського патріархату м.  Полтави
Українській православній церкві.

Цим же рішенням
його було переобрано на посаду керівника цієї релігійної громади. Однак,  відповідач став чинити перешкоди в проведенні
релігійних обрядів у приміщенні церкви по АДРЕСА_1,  навісивши на вхідні двері замок та
заблокувавши вільний доступ до місця богослужіння.

Просив усунути
перешкоди у виконанні ним обов'язків голови парафіяльної ради та заборонити
ОСОБА_9,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 втручатись у діяльність релігійної громади,  яку він очолює.

Рішенням
Октябрського районного суду м.  Полтави
від 23 квітня 2004 року позовна заява релігійної громади (парафії)
Свято-Миколаївської церкви м.  Полтави
Полтавської Єпархії Української православної церкви Київського патріархату
задоволена.

Визнано
незаконним утримання ОСОБА_3 печатки та документів,  у тому числі бухгалтерських,  казни релігійної громади Свято-Миколаївської
церкви м.  Полтави Полтавської єпархії
Української православної церкви Київського патріархату.

Зобов'язано
ОСОБА_3 передати релігійній громаді (парафії) Свято-Миколаївської церкви
м.  Полтави Полтавської Єпархії
Української православної церкви Київського патріархату в особі голови
парафіяльної ради ОСОБА_9 печатку,
документи,  у тому числі
бухгалтерські,  казну релігійної громади
(парафії) Свято-Миколаївської церкви м.
Полтави Полтавської Єпархії Української православної церкви Київського
патріархату та ключі від замка споруди Свято-Миколаївської церкви по АДРЕСА_1.

Зобов'язано
ОСОБА_3 не чинити перепон у користуванні спорудою Свято-Миколаївської церкви
м.  Полтави по пров.
Першотравневому,  3,  релігійній громаді Свято-Миколаївської церкви
м.  Полтави Полтавської Єпархії
Української православної церкви Київського патріархату,  головою парафіяльної ради якої є ОСОБА_9

Заборонено
ОСОБА_3 представлятися головою парафіяльної ради релігійної громади (парафії)
Свято-Миколаївської церкви м.  Полтави
Полтавської Єпархії Української православної церкви Київського патріархату в
державних та недержавних підприємствах,
організаціях і установах.

Рішення суду
оскаржене ОСОБА_3,  який в апеляційній
скарзі просить  його скасувати та закрити
провадження по справі,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів,  перевіривши справу в межах заявлених вимог і
апеляційного оскарження,  приходить до
висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Як вірно
встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи,  спірні правовідносини виникли між
організацією в особі релігійної громади (парафії) Свято-Миколаївської церкви
м.  Полтави Полтавської єпархії
Української православної церкви Київського патріархату,  статут якої зареєстровано розпорядженням
представника Президента України в Полтавській області №95 від 29 березня 1994
року та фізичною особою ОСОБА_3,  під
керівництвом якого група парафіян
вирішила змінити канонічне підпорядкування.

Даючи правову
оцінку зазначеним діям,  колегія суддів
виходить з положень,  встановлених
ч.3  ст. 35 Конституції України про
те,  що церква і релігійні організації в
Україні відокремлені від держави.

Юрисдикція судів
відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України поширюється на всі
правовідносини,  що виникають у державі.

Таким
чином,  виходячи з того,  що церква і релігійні організації
відокремлені від держави,  то всі
питання,  які виникають між  ними,
повинні вирішуватись цими релігійними
організаціями на умовах
громадської злагоди,
співробітництва і гуманізму в межах
внутрішньоконфесійних  питань.

Конституцією
України та Законом України»Про свободу совісті та релігійні організації»
гарантовано кожному громадянину України сповідувати будь-яку релігію,  відкрито виражати і вільно поширювати свої
релігійні переконання.

У зв»язку з цим спір з приводу
користування символікою та реквізитами (в тому числі казною)  релігійної громади  не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства,  а тому провадження за
позовними вимогами ОСОБА_9,  ОСОБА_10
,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 про зобов»язання ОСОБА_3 передати
печатку,  документи,  у тому числі бухгалтерські,  казну релігійної громади та не представлятися
головою парафіяльної ради релігійної громади (парафії) Свято-Миколаївської
церкви м.  Полтави Полтавської Єпархії
Української православної церкви Київського патріархату в державних та
недержавних підприємствах,  організаціях
і установах - слід закрити з підстав,
визначених ч.1 п.1  ст. 205 ЦПК
України.

Відносно
користування культовою спорудою,  то
судом вірно встановлено,  що релігійна
громада(парафія) Свято-Миколаївської церкви м.
Полтави Полтавської єпархії Української православної церкви Київського
патріархату є власником приміщення Свято-Миколаївської церкви по АДРЕСА_1 на
підставі розпорядження представника Президента України у Полтавській області
від 21 квітня 1994 року та рішення виконкому Полтавської міської ради від 11
травня 1994 року.

Однак з травня
2002р.  вказана культова споруда
знаходиться у віданні релігійної громади,
керівником якої є ОСОБА_3

Між тим,  як вбачається з даних Державного управління статистики
у Полтавській області та  відомостей про
державну реєстрацію від 16.03.2005р.,
ОСОБА_3 є керівником релігійної організації із приватною формою
власності релігійної громади Свято-Миколаївської Української православної
церкви Київського патріархату,  тобто
керівником юридичної особи (т.3,  а.с.
323-324).

Іншою юридичною
собою - є позивачі .Дана громада  також
внесена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій,  має Статут,
печатку(т. 3,  а.с. 374-377),

Відповідно
до  ст. 1 ГПК спори між юридичними
особами вирішуються господарським судом,
а тому питання щодо користування культовою спорудою-по АДРЕСА_1 сторони
повинні вирішувати   шляхом звернення з
відповідним позовом до  цього суду.

Спір щодо
користування зазначеною спорудою вирішується господарським судом (т. 3,  а.с. 365-373),  а тому позов
по справі в цій частині слід залишити без розгляду  з підстав,
визначених  ст.   ст.
310 ч.1, 207 ч.1 п.4 ЦПК України,
так як спір між тими самими сторонами,
про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
ЗЮч.1,  207 ч.1 п.4 , 315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Октябрського районного суду м. Полтави Полтавської області від 23 квітня 2004р.
скасувати.

Позовну заяву
ОСОБА_9,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 в частині зобов'язання ОСОБА_3 передати релігійній громаді
(парафії) Свято-Миколаївської церкви м.
Полтави Полтавської Єпархії Української православної церкви Київського
патріархату ключі від споруди Свято-Миколаївської церкви по АДРЕСА_1 та не
чинити перепон у користуванні спорудою Свято-Миколаївської церкви м.  Полтави по пров. Першотравневому,  З залишити без розгляду.

Провадження по
справі за позовними вимогами ОСОБА_9,
ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 про зобов»язання ОСОБА_3 передати
печатку,  документи,  у тому числі бухгалтерські,  казну релігійної громади та не представлятися
головою парафіяльної ради релігійної громади (парафії) Свято-Миколаївської
церкви м.  Полтави Полтавської Єпархії
Української православної церкви Київського патріархату в державних та
недержавних підприємствах,  організаціях
і установах  закрити з підстав,  визначених ч.1 п.1  ст. 205 ЦПК України,  так як справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.