АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.                                                                                             м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі: головуючого:
Міцнея В.Ф. суддів: Сулятицької М.М., Рокочої М.І. при секретарі: Скрипник С.В.

за  участю: ОСОБА_1., ОСОБА_5. та її
представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Чернівецька міська рада, Чернівецька Українська Греко-Католицька церква про
скасування свідоцтва про право власності на квартиру та визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3на
рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 березня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2006 року ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3.
звернулись з даним позовом до суду.

Посилались на те, що вони проживають в квартирах АДРЕСА_1 м.Чернівці. Квартира НОМЕР_1 в даному будинку, згідно
рішення виконкому Чернівецької міської ради від 20.09.1994 року була
закріплена як службова за Чернівецькою Українською Греко-Католицькою церквою. З
06.09.1996 року в
даній квартирі проживав ОСОБА_4.

Зазначили, що
дана квартира була у комунальній власності, але незважаючи на це, 01.01.1999 року орган
приватизації Української Греко-Католицької церкви  м.Чернівці
на  підставі  свого
розпорядження  №350

Справа № 22ц-393 2007 р.                                                                    Головуючий у І інстанції

Категорія: 11/12                                                                                                       Іщенко І.В.

Доповідач: Рокоча М.І.

видало
ОСОБА_4. свідоцтво
про право власності на житло. Спірна квартира 06.09.2001 року була продана ОСОБА_5.

Позивачі
вважають, що спірна квартира була неправомірно відчужена, а свідоцтво про право
власності на неї і договір купівлі-продажу просять скасувати.

ОСОБА_5. в своїх
запереченнях просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та
пропуском строку позовної давності. Зазначала, що вона є добросовісним
набувачем даної квартири, оскільки не знала і не могла знати, що приватизація
квартири була незаконною.

ОСОБА_4. в вересні 2006 року подав свої
заперечення на позов, просив відмовити в задоволенні його, оскільки спірна
квартира була приватизована з дотриманням норм закону і при цьому права
позивачів не були порушені.

Рішенням
Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 березня 2007
року в задоволенні позову було відмовлено за безпідставністю та пропуском
строку позовної давності.

Скасовано ухвалу
Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2006
року про заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 м.Чернівці.

29 березня 2007 року, позивачами була подана
апеляційна скарга, в якій вони просять дане рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким скасувати свідоцтво про право власності на квартируАДРЕСА_1 м.Чернівці від 01 грудня 1999 року, та визнати недійсним договір купівлі-продажу
спірної квартири.

Вважають, що
рішення суду прийняте за неповного з'ясування обставин справи з порушенням норм
матеріального і процесуального права. Суд вважав встановленими ті обставини,
які не були доведені судом і тому його висновки не відповідають обставинам
справи.

Зазначають, що
судом не була дана оцінка матеріалам перевірки міської та обласної прокуратур,
при розгляді справи він вийшов за межі вимог вказаних в позові і при винесенні
рішення застосував закон, який не підлягає застосуванню. Вказали, що строк на
звернення з позовом вони не пропустили, оскільки строк позовної давності в
даному випадку не повинен застосовуватись.

Колегія суддів,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в
позові ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. суд першої інстанції виходив з того, що їх вимоги є безпідставними, а також з того, що ними пропущено
строк позовної давності.

По справі встановлено, що квартира АДРЕСА_1 м.Чернівці згідно рішення
виконкому Чернівецької міської ради від 20.09.1994 року була закріплена як
службова за Українським Греко-Католицьким Про кафедральним Собором Успенія
Пресвятої Богородиці.

В даній квартирі проживав відповідач ОСОБА_4.

Орган
приватизації Української Греко-Католицької церкви м.Чернівці на підставі свого
розпорядження №350 видав
ОСОБА_4. свідоцтво про право власності на житло.

Згідно договору
купівлі-продажу 06.09.2001
року вказана квартира була продана відповідачем ОСОБА_5.

Згідно договору
купівлі-продажу від 06.09.2001
року, свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1998 року, довідок №138 від 01.02.2005 року та №967 від 02.06.2005 року
Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації, видно, що квартири НОМЕР_2 не являються
спільною сумісною власністю. Це окремі квартири і у загальному користуванні є
тільки коридор площею 7,30 кв.м., з якого рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 28 липня 2004 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_5.
виділено частку в розмірі 0,96 кв.м.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_1., ОСОБА_3.
не чинити останній перешкоди в переплануванні квартири АДРЕСА_1 в м.Чернівці, а
саме в побудові шафи за рахунок частини загального коридору розміром 0,96 кв.м. та в
побудові окремого входу з квартири №1
згідно робочого проекту.

У відповідності
до ст.ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність -
це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у
три роки і обчислюється від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про
порушення свого права.

Як вбачається із
матеріалів справи права ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. приватизацією квартири АДРЕСА_1 в м.Чернівці
ОСОБА_4 та укладенням договору купівлі-продажу цієї квартири, укладеного між
ним та ОСОБА_5., порушені не були, тому висновок суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову за пропуском строку є неправильним.

Відповідно до ст.З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Але як встановлено судом, приватизацією квартири №1 та її відчуження за договором купівлі-продажу права позивачів
ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. не порушено, тому їх вимоги про скасування свідоцтва про право
власності на квартиру та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири є
безпідставними.

Таким чином,
рішення суду постановлене з порушенням норм процесуального
права, а тому воно підлягає зміні, і в позові слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 березня 2007
року змінити.

Відмовити ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. в задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5., третя особа -Чернівецька міська рада, Чернівецька Українська
Греко-Католицька церква про скасування свідоцтва про право
власності на квартиру та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

В решті
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.