АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-722/2007
Головуючий по 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця   „ 18"   дня                                                            м.
Полтава

Колегія   суддів
судової   палати   з   цивільних   справ
апеляційного   суду Полтавської
області в складі: Головуючого :
Гасія Ю.В. Суддів : Дорош
А.І., Обідіної О.І. при секретарі: Ткаченко Т.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Хорольського районного суду Полтавської області від 16 січня 2007 року

по справі за
позовом Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по кредиту.

Колегія   суддів,
заслухавши   доповідь   судді-доповідача   апеляційного

суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Хорольського районного суду Полтавської області від 16 січня 2007 року позов
Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» доОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3на користь Полтавського акціонерного банку «Полтава - банк» борг за
кредитом кредитного договору № 522 від 27 грудня 2005 року в сумі 7 254 грн.
відсотки за користування кредитом - 1605,63 грн. пеню - 321,09 грн. збитки від
інфляції - 5,39 грн. а також держмито в сумі 91,86 грн. та витрати за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 30 грн. солідарно.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 прохає
рішення місцевого суду від 16
січня 2007 року скасувати
з тих підстав, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та постановити нове, яким частково відмовити Полтавському
акціонерному банку «Полтава-банк» в позовних вимогах про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3заборгованості
на суму 9307,97 грн. а сплату
держмита та витрат за

інформаційно-технічне    забезпечення судового     процесу
покласти     на позивача - АБ
«Полтава-банк».

Вказувала, що
ОСОБА_2 - позичальник
за кредитним договором №
522 від 27 грудня 2005 року, протягом
двох місяців (за липень і серпень 2006
року) не сплачував банку кредит в сумі 806 грн та не сплатив відсотки в сумі 371,27 грн.

Вказувала, що
суд першої інстанції неправильно дослідив та оцінив вищевказаний кредитний
договір, в якому зазначається, що страховик (Полтавська обласна дирекція
страхування ВАТ Українська страхова компанія «Гарант-Авто») зобов'язаний
погасити кредит та відсотки, та звернути право регресної вимоги до ОСОБА_2
Право регресної вимоги згідно кредитного договору до поручителів не
передбачено.

Також вказувала,
що відповідач ОСОБА_2 не повідомлений судом про час і місце судового засідання.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає відхиленню.

На підставі
ч.1ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку.

Поручитель
відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може
забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може
бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до
ст.554 ЦК України
у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які
спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як вбачається з
матеріалів справи, встановлено в суді першої інстанції і не заперечується
сторонами 27 грудня 2005 року між
Полтавським акціонерним банком «Полтава-банк» і ОСОБА_2 (далі-Позичальник) було
укладено кредитний договір №
522, згідно якого банк надав Позичальнику кредит в сумі 9 700 грн. строком
користування до 27 грудня 2007 року та сплатою
річних в розмірі 26,8 % за
користування кредитом(а.с.7). У порушення умов кредитного договору (п.1.1.,
п.4.2.1.) Позичальник не сплачує щомісячну заборгованість по кредиту та
відсотки за користування кредитом.

АБ «Полтава-банк» в забезпечення
повернення кредиту та ідсотків
за користування кредитом
в строки, встановлені вказаним кредитним договором, уклав договір
поруки № 522 від 27 грудня 2005 року з ОСОБА_1, ОСОБА_3, які
несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с. 10-13).

Також, в
забезпечення повернення даного кредиту та відсотків за користування кредитом АБ
«Полтава-банк» уклав договір страхування фінансового ризику неповернення
кредиту з Полтавською обласною дирекцією страхування ВАТ Українська страхова
компанія «Гарант-Авто».

В порушення умов
кредитного договору №
522 від 27 грудня 2005 року ОСОБА_2 - протягом двох
місяців (за липень і серпень 2006
року) не сплачував банку кредит в сумі 806 грн. та не сплатив відсотки в сумі 371,27 грн., чим
порушив п.4.2.1 вказаного кредитного договору, а саме, він не забезпечив
повернення одержаного кредиту та не сплатив відсотків за користування кредитом
відповідно до умов даного договору, строк якого ще не закінчився.

При цьому,
пунктом 5.2 даного
кредитного договору передбачено при порушенні строків погашення нарахованих
процентів сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також пеню в розмірі 1 відсотка від суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог АБ «Полтава-банк».

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд
першої інстанції неправильно дослідив та оцінив вищевказаний кредитний договір,
в якому зазначається, що страховик (Полтавська обласна дирекція страхування ВАТ
Українська страхова компанія «Гарант-Авто») зобов'язаний погасити кредит та
відсотки, та звернути право регресної вимоги до ОСОБА_2, підлягає відхиленню,
так як на підставі ст.20 ЦК
України право на захист своїх порушених прав особа здійснює на свій розсуд.
Отже, АБ «Полтава-банк» на підставі даної статті здійснив право на захист своїх
інтересів, вибравши з двох видів забезпечення повернення кредиту та відсотків
за користування кредитом, саме поруку.

Крім того,
посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на неналежне повідомлення судом
першої інстанції відповідача ОСОБА_2 про час і місце судового засідання, також
підлягає відхиленню, оскільки ОСОБА_2 був вчасно повідомлений згідно ч.9.ст.74
ЦПК України через оголошення в пресі (а.с.36).

В зв"язку з
тим, що апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду
першої інстанції, заперечення відповідача не ґрунтуються на вимогах діючого цивільного
законодавства, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення
апеляційної скарги, так як рішення суду відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.