УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                                                                  м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                                                                     Пнівчук
О.В.,

суддів                                                                              Стефанів
Н.С. ,  Фединяка В.Д.,

секретаря                                                                        Самуляк
О.М. ,

з
участю:      адвоката                                                    ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 05
листопада 2007 року,  -

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 05
листопада 2007 року
задоволено позов ОСОБА_3 Розірвано із ОСОБА_2 договір найму квартири по
АДРЕСА_1 та виселено ОСОБА_2 із даної квартири без надання іншого житла.

На дане
рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилається на те,  що суд не врахував,  що в спірну квартиру він вселився як чоловік
покійної ОСОБА_4,  доглядав її,  допомагав по господарству. ОСОБА_3  як далекий родич ОСОБА_4  уклав договір довічного утримання,  однак не виконував його умови.

Крім
того,  позивач посилався на те,  що спірна квартира необхідна йому для
проживання,  в той час як він має житло
по АДРЕСА_2,  а він,  апелянт,
іншого житла не має.

Апелянт
просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,  яким відмовити в позові ОСОБА_3

Справа
№22-ц-1453/2007 р.                           Головуючий
у 1 інстанції Островський Л.Є.

Категорія
30                                                      Доповідач
Пнівчук О.В.

Вислухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Постановляючи
рішення про задоволення позовуОСОБА_3,  суд першої інстанції правильно виходив із того,  що відповідно до  ст. 168 ч.3
ЖК України договір житлового найму може бути розірваний за вимогою
наймодавця,  якщо жиле приміщення займане
наймачем,  необхідне для проживання
наймодавця та членам його сім'ї.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3 являється
власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору довічного утримання укладеного ним 06.05.2006р. із ОСОБА_4

В
зазначеній квартирі проживає ОСОБА_2,  який перебував у шлюбі із попереднім власником квартири
померлою ОСОБА_4,  однак шлюб між ними
відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 07.07.2006 року
розірвано.

ОСОБА_3
попередив ОСОБА_2 через нотаріальну контору про звільнення квартири,  оскільки він в добровільному порядку квартиру
не звільнив,  то суд першої інстанції
правильно розірвав договір найму спірної квартири та виселив ОСОБА_2 без
надання іншого житла.

Рішення
суду постановлено з дотриманнями вимог норм матеріального та процесуального права,  а тому підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307,
308,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 05
листопада 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.