Справа №2-149/07
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2007 року       смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого -
судді                          Телешмана
О.В.

при секретарі                                      Бузило М.Л.,

з участю позивача                             ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні
в залі суду в смт. Кельменці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, редакції
газети «Буковина» про захист честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав повністю, і вважає що дані вимоги є
безпідставними. В останнє судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, хоча
був належним чином, в порядку, встановленому ЦПК України, повідомлений про час
та місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв.

Відповідач - редакція газети
"Буковина" - викликався
до суду в порядку, встановленому ЦПК України, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення №
17197.8, проте, на розгляд справи не з'явився.

Позивач ОСОБА_1
як позивач та, будучи допитаний в якості свідка, пояснив суду, що він працює на
посаді прокурора Сокирянського району понад 8 років. За місцем роботи він характеризується позитивно.
Жодного разу в житті він не вчиняв злочини та правопорушення. Даний факт
свідчить про те, що жодна особа не має права в будь - який спосіб
ображати його честь та гідність, а також ставити під сумнів його ділову
репутацію, шляхом звинувачення його у вчиненні правопорушення. Але 22.11.2006 року в
громадсько - політичній
газеті "Буковина" на 2
сторінці опубліковано інтерв'ю першого заступника голови Сокирянської
районної державної адміністрації Препелиці П.М. під назвою " Подаймо руку
морю і ...прокурору". Під час розмови та дачі відповідей на запитання
журналіста прийняв участь відповідач ОСОБА_2 На одне із запитань журналіста
відповідачем було безпідставно вказано, що він як прокурор району, є першим
порушником природоохоронного законодавства, а саме надруковано зі слів ОСОБА_2
наступне : " якщо
почесному ( і про це
я говорив на сесії районної ради), то першим порушником природоохоронного
законодавства є районний прокурор ОСОБА_2". Дані висловлювання відповідача
ОСОБА_2 були опубліковані в газеті без будь -яких доказів його протиправної
поведінки. Такий же факт відповідач повідомив на одній із сесій Сокирянської
районної ради. Своєю відповіддю та виступом на сесії районної ради відповідач
фактично зазначив, що з боку позивача вчинялися порушення природоохоронного
законодавства, за які він притягувався до різного роду відповідальності. Дані
відомості є неправдивими, і такими, що принижують його честь, гідність та
ділову репутацію. Позивач ОСОБА_2.

2

пояснив, що ні до
адміністративної, ні будь -
якої іншої відповідальності, в тому числі за порушення природоохоронного
законодавства не притягувався, що підтверджується відповідними документами.
Поширення даних неправдивих відомостей серед громадськості району та області
завдало йому моральної шкоди, яка виразилася в порушенні взаємовідносин в його
сім'ї та родині, він переживав душевні та психічні страждання. Після таких
висловів відповідача він відчував почуття сорому перед жителями району,
сусідами, родичами та громадянами, які звертаються до прокуратури району.
Внаслідок розповсюдження неправдивої інформації у засобах масової інформації у
позивача погіршилося самопочуття і він був змушений звернутися по медичну
допомогу, де в Новодністровській міській лікарні йому був виставлений діагноз - гіпертонічний
криз. До останнього місця роботи позивач працював прокурором Путильського
району Чернівецької області та в прокуратурі Кельменецького району. В силу
виконання своїх обов'язків його знають багато жителів цих районів, працівників
контролюючих органів, керівники підприємств, установ та організацій
Чернівецької області, як законослухняну особу. Крім того, шляхом поширення
неправдивих відомостей стосовно його особи було порушено його право на
недоторканість ділової репутації. Між ним особисто, як прокурором Сокирянського
району та контролюючими органами виникають непорозуміння з приводу
об'єктивності виконання ним функцій покладених на органи прокуратури. Порушення
права на недоторканість його ділової репутації дискредитує його як прокурора
району, а також орган прокуратури в цілому, призводить до недовіри пересічних
громадян, які потребують захисту від неправомірних посягань з боку інших
громадян та юридичних осіб різних форм власності. Підірвано його авторитет як
керівника прокуратури, як особи в підпорядкуванні якої є 9 працівників. У
відповідності до ч. 1,2 ст. 297 ЦК України кожен
має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканими. У відповідності до ч.І ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї
ділової репутації. Згідно ч.З ст.297 та ч. 2 ст. 299
ЦК України, фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист її
честі та гідності, а також про захист своєї ділової репутації. На підставі
ст.23 ч.2 п.4 ЦК України
відшкодування моральної шкоди полягає у приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації фізичної особи. Позивач оцінює моральну шкоду,
завдану йому відповідачем шляхом розповсюдження неправдивої інформації на сесії
Сокирянської районної ради та в засобах масової інформації у розмірі 1699 гривень. При
цьому він виходить з того, що він переніс душевні та психічні страждання, його
як прокурора, особу, яка повинна слідкувати за дотриманням законності,
безпідставно звинуватив відповідач у вчиненні правопорушень природоохоронного
законодавства, після публікації статті в нього погіршився стан здоров'я, і він
змушений приймати ліки, погіршилися взаємостосунки у сім'ї, родині та на
роботі, він не міг зосередитись на своїй роботі, оскільки його хвилювало
безпідставне звинувачення у вчиненні правопорушень, його пригнічувало те, що у
людей склалося враження, що він як прокурор є порушником законодавства, хоча це
не відповідає дійсності.

з

Тому позивач
просив:

1.
Стягнути з ОСОБА_2 жителя АДРЕСА_1 на його користь
моральну шкоду, заподіяну розповсюдженням неправдивих відомостей в сумі 1699 гривень, та
судові витрати в сумі 17
гривень судового збору та ЗО гривень витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи солідарно з обох відповідачів.

2.
Визнати такою, що не відповідає дійсності та зобов'язати
відповідача - редакцію
газети «Буковина» спростувати неправдиву інформацію, зокрема, що ОСОБА_1 є
порушником природоохоронного законодавства, яка була поширена в статті «Подаймо
руку морю і... прокурору», опублікованої 22.11.2006
року на 2 сторінці
в газеті «Буковина» шляхом опублікування відповідного спростування, в якому
зазначити, що прокурор району ОСОБА_1 не є порушником природоохоронного
законодавства.

3.
Зобов'язати відповідача ОСОБА_2 спростувати неправдиву
інформацію, зокрема, що ОСОБА_1 є порушником природоохоронного законодавства,
яка була поширена ним на сесії Сокирянської районної ради шляхом виступу
відповідача на найближчій черговій сесії Сокирянської районної ради, на якій
буде присутній позивач, із спростуванням, в якому зазначити, що прокурор району
ОСОБА_1 не є порушником природоохоронного законодавства.

Відповідач
ОСОБА_2 пояснив суду, що позивач ОСОБА_2., як прокурор Сокирянського району не
виконував належним чином свої службові обов'язки щодо попередження та виявлення
порушень природоохоронного законодавства, тому він вважає, що це і є порушення прокурором
природоохоронного законодавства. Крім того, будучи у шлюбі із своєю дружиною
ОСОБА_3. позивач спільно з нею будують житловий будинок у
прибережній захисній смузі, що є порушенням природоохоронного законодавства і
це є головний доказ, що позивач є порушником ст. 89 Водного кодексу України. Це відповідач і мав на увазі,
говорячи на сесії Сокирянської районної ради, що прокурор ОСОБА_2. є порушником
природоохоронного законодавства. Оскільки позивач ОСОБА_2. у шлюбі із своєю
дружиною ОСОБА_3. ,
то вони спільно будують свій будинок і, відповідно, спільно порушують
природоохоронне законодавство. Про ці порушення відповідач попереджав ОСОБА_1
усно, а також був складений відповідний акт який він направив до Державної
екологічної інспекції у Чернівецькій області. Він та його підлеглі не складали
протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 чи його дружини і
не виносили відповідних постанов, а всі документи направили до Державної
екологічної інспекції у Чернівецькій області. Також відповідач пояснив, що він
не пам'ятає, щоб він кореспонденту газети «Буковина» говорив, що ОСОБА_2. є
порушником природоохоронного законодавства. Він як депутат

4

на сесії
районної ради та багатьом виборцям таке говорив, але коли і кому конкретно не
пам'ятає. До газети «Буковина» він не звертався із вимогою про спростування чи
виправлення помилок у статті. Відповідач вважає, що порушення є, якщо воно
навіть не запротокольоване і ОСОБА_2. разом із своєю дружиною порушують ст.89
Водного кодексу України. Всі документи, які подав позивач і які ніби - то
підтверджують, що його дружина та він не порушували природоохоронного
законодавства є неналежними доказами, оскільки питання порушення
природоохоронного законодавства контролюють відповідні екологічні інспекції і
тільки ці інспекції можуть дати висновки, чи відповідає будівництво ст.89
Водного кодексу України. Крім того, позивач як прокурор, вступаючи в члени
садівничого кооперативу «Берізка», землі якого знаходяться в прибережній смузі
і водоохоронній зоні Дністровського водосховища, знав, що це порушення
природоохоронного законодавства. Крім того, позивач будує через підставних осіб
інший будинок також з порушенням природоохоронного законодавства. Тому зважаючи
на всі ці обставини, а також те, що власність подружжя є спільною власністю і,
якщо порушує природоохоронне законодавство дружина позивача, то він є
порушником цього законодавства, будуючи з нею спільно будинок. Всі ці обставини
і стали підставою для того, що відповідачем на одній із сесій Сокирянської
районної ради він повідомив, що позивач є порушником природоохоронного
законодавства. Якщо ці порушення є, то і порушником їх є позивач, хоч і всі
порушення не задокументовані.

Свідок ОСОБА_3. дала
суду показання про те, що вона є дружиною ОСОБА_1 Після публікації в газеті
«Буковина» чоловік став нервовим, дратівливим. Він дуже хвилювався та переживав
з приводу даної публікації, через що в нього підвищився тиск і він приймав
ліки. Змінилися його взаємовідносини в сім'ї, родині, з друзями.

З показань
свідка ОСОБА_4 вбачається,
що йому відомо про публікацію в газеті «Буковина», де було надруковано, що
першим порушником природоохоронного законодавства є ОСОБА_2. Він вважає, що
дані висловлювання відповідача порочать ділову репутацію позивача, оскільки в
прокуратурі існує ряд інформаційних листів, в яких наголошується на недопущення
протиправної поведінки працівників прокуратур. Про дану публікацію він
довідався від одного із працівників контролюючих органів району, який з
насмішкою говорив, що як може бути прокурор прокурором, якщо він сам є
порушником. Після публікації прокурор був у пригніченому стані і приблизно один
тиждень після публікації всі оперативні питання працівники прокуратури
вирішували із заступником, оскільки всі бачили стан прокурора. Він спілкувався
з багатьма людьми, які читали цю статтю і вони цікавилися невже це правда, що
ОСОБА_2. порушник природоохоронного законодавства.

Судом досліджено
такі інші докази. Свідоцтво про народження ОСОБА_5. НОМЕР_1, лист цеху
обслуговування споживачів №10
від 04.12.2006 року № 699, копія доставної
картки доручення на ім'я ОСОБА_6 на газету "Буковина", характеристика
на прокурора Сокирянського району старшого радника юстиції ОСОБА_1 від 24.11.2006 року, наказ
Генеральної прокуратури України від 30.10.2003
року № 978-к,
наказ Генеральної прокуратури України від 28.10.2003
року № 893-к,
копія трудової книжки на ім'я ОСОБА_1

5

НОМЕР_2,
стаття    газети
"Буковина"           №91(1624)

від 22.11.2006 року під назвою
"Подаймо руку морю і ...
прокурору", свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3,свідоцтво про
народження ОСОБА_7. НОМЕР_4,
лист Сокирянського районного суду від 29.11.2006
року № 0201/3200, з якого
вбачається, що ОСОБА_2. з 01.01.2003
року до адміністративної відповідальності за порушення вимог
природоохоронного законодавства не притягувався, із висновку ЛКК № 2108 Новодністровської
міської лікарні вбачається, що ОСОБА_2. звертався 23.11.2006 року за медичною
допомогою і йому був встановлений діагноз :
гіпертонічний криз І порядку, гіпертонічна хвороба II, дифузний
кардіосклероз, з довідки Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області
від 28.11.2006 року № 41/7268 вбачається, що
ОСОБА_2. до адміністративної відповідальності на території Сокирянського району
не притягувався, з довідки форми ІП-1 серії ЧВ № 035070 відділу інформаційних технологій при УМВС України в
Чернівецькій області вбачається, що ОСОБА_1 25.12.1965 року народження засудженим за кримінальними справами не
значиться, з листа Сокирянської районної санітарно - епідеміологічної
станції від 24.11.2006 року № 1540/01 вбачається, що
ОСОБА_2. до адміністративної відповідальності за порушення вимог санітарно - епідеміологічного
законодавства не притягувався, з листа начальника відділу екологічного контролю
у Сокирянському районі ОСОБА_2 від 18.12.2006
року № 247/2 вбачається,
що позивач ОСОБА_2. не притягувався відділом екологічного контролю до
адміністративної відповідальності за порушення вимог природоохоронного
законодавства, тому що начальник відділу вказував позивачу на усунення
допущених порушень в усній формі., з акту перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від 27.11.2006
року вбачається, що комісія в складі старшого інспектора з ОНПС відділу
екологічного контролю в Сокирянському районі ОСОБА_2, держінспекторами з ОНПС
ОСОБА_8. та ОСОБА_9., проводили перевірку в прибережній смузі с Непоротове і
встановили, що гр. ОСОБА_10 в порушення ст. 89
Водного кодексу України, на земельній ділянці, яка передана у власність
Михалківською сільською радою ,
яка не відповідає викопіюванню з топографічного плану, знаходиться в
прибережній смузі Дністровського водосховища, будує житловий будинок.
Погодження Новодністровського РУВР вих. №
329 від 27.10.2005 року
забороняє будівництво в межах ПЗС, копія листа начальника відділу екологічного
контролю у Сокирянському районі ОСОБА_2 від 12.05.2006 року №
83/2, копія протесту Чернівецького міжрайонного природоохоронного прокурора від 14.09.2006 року № 07-4-170 вих-06, лист
Сокирянського районного відділу земельних ресурсів від 13.04.207 року № 213, державний акт на
право постійного користування землею НОМЕР_5 розпорядження Сокирянської РДА від
09.11.2004 року № 452-р,довідка
про включення до ЄДРПОУ садівничого товариства «Берізка», рішення сесії
Михалківської сільської ради від 03.06.1994
року, від 21.07.1995
року, висновок Сокирянського районного відділу земельних ресурсів від 05.05.2005 року № 87, державний акт на
право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, дозвіл на виконання будівельно - монтажних робіт № 137 від 02.08.2005 року, рішення
сесії

6

Новодністровського РУВР від жовтня 2005 року № 329, лист начальника
обласної інспекції держархбудконтролю Маковійчука В., лист Дністровсько - прутського
басейнового управління водних ресурсів від 02.02.2007 року №128
з додатками.

Судом
встановлено, що 22.11.2006
року у випуску №
91(1624) громадсько -
політичної газети "Буковина" на 2 сторінці було опубліковано інтерв'ю першого заступника
голови Сокирянської районної державної адміністрації Препелиці П.М. під назвою " Подаймо руку
морю і ...прокурору". Під час розмови та дачі відповідей на запитання
журналіста на одне із запитань журналіста відповідачем ОСОБА_2. було зазначено
і надруковано в газеті з його слів наступні відомості фактичного характеру: " якщо по - чесному ( і про це я
говорив на сесії районної ради), то першим порушником природоохоронного
законодавства є районний прокурор ОСОБА_2". Викладене підтверджується
випуском газети "Буковина" №
91(1624) від 22.11.2006
року, в якій опублікована стаття під назвою "Подаймо руку морю і... прокурору".
Дана стаття була опублікована редакцією газети без перевірок правдивості
фактів, повідомлених відповідачем ОСОБА_2. Також аналогічне висловлювання
ОСОБА_2 висловив на одній із сесій Сокирянської районної ради. Даний факт
визнав сам відповідач, а також підтверджується показами ОСОБА_1, який був
допитаний судом в якості свідка. Інформація - відомості фактичного характеру, викладені у вказаному
вище інтерв'ю та у виступі ОСОБА_2 на одній із сесій Сокирянської районної ради
про те, що першим порушником природоохоронного законодавства є районний
прокурор ОСОБА_2 не відповідають дійсності, є недостовірними і такі відомості
принижують честь і гідність позивача ОСОБА_1 в громадській думці та думці окремих громадян з точки зору
додержання ним законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської
моралі. Внаслідок таких неправомірних дій і протиправної поведінки відповідача
ОСОБА_2 позивач ОСОБА_2. зазнав душевних страждань у зв'язку із протиправною
поведінкою відповідача ОСОБА_2 щодо нього та у зв'язку із порушенням права на повагу
до його честі та гідності. Так, позивач за місцем роботи характеризується
позитивно, що стверджується зазначеною вище характеристикою, він не вчиняв
злочини та правопорушення, що стверджується зазначеними вище відповідними
письмовими доказами, дослідженими судом.

Отже між
позивачем та відповідачем виникли правовідносини по відшкодуванню шкоди
внаслідок порушення особистих немайнових прав позивача ОСОБА_1 Тому згідно ч. 1 ст.1167
Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина відповідача
ОСОБА_2 в поширенні недостовірної інформації та у зв'язку із цим в заподіянні
моральної шкоди ОСОБА_1.,
а також факти протиправної поведінки відповідача ОСОБА_2 стверджуються
поясненнями та показаннями свідків ОСОБА_1, ОСОБА_3., ОСОБА_4., письмовими
доказами, які були досліджені судом.

Вина відповідача
- редакції
громадсько - політичної
газети «Буковина» в поширенні недостовірної інформації стверджуються
поясненнями та показаннями свідків ОСОБА_1, ОСОБА_3., ОСОБА_4., письмовими

7

доказами, які були досліджені
судом. Згідно   ст.26   Закону
України   «Про друковані   засоби
масової   інформації   (   пресу)   в
Україні»   журналіст зобов'язаний
подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію.

В матеріалах
справи відсутні будь - які
докази, які б підтверджували, що поширені відповідачами факти і відомості
відповідають дійсності, а відповідачі не надали суду належних та допустимих
доказів, які б підтвердили, що поширені ними факти і відомості відповідають
дійсності. Суд відхиляє докази відповідача ОСОБА_2 у вигляді його пояснень, що
він поширював достовірну інформацію стосовно ОСОБА_1, тому він не винен у
завданні моральної шкоди позивачу, оскільки цей доказ спростовується
показаннями свідків ОСОБА_1, ОСОБА_3., ОСОБА_4., та
зазначеними вище письмовими доказами, дослідженими судом, а також такі
пояснення ґрунтуються на припущеннях.

Вказані вище
обставини стверджується взаємним зв'язком наявних у справі доказів, досліджених
судом, у їх сукупності.

Суд вважає, що
позивач ОСОБА_2. не довів, тобто не надав суду доказів, які б стверджували факт
приниження відповідачем ОСОБА_2. його ділової репутації. Крім того, відповідач
ОСОБА_2 взагалі не давав оцінку ОСОБА_1. як фахівцю в галузі права та не
поширював інформацію, яка б давала можливість робити висновки про професійні,
службові та управлінські здібності позивача, тобто його ділові якості. В
зв'язку із цим позивач не має права на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної
з приниженням його ділової репутації.

У справі також
немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач ОСОБА_2 не завдавав
моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 або відсутня його вина у завданні моральної
шкоди позивачу, а відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних доказів, які б
спростували відсутність його вини у заподіянні ОСОБА_1 моральної шкоди. Суд
відхиляє доводи відповідача у вигляді його пояснень, що він поширював
достовірну інформацію стосовно ОСОБА_1,
тому він не винен у завданні моральної шкоди позивачу, оскільки ці доводи
спростовуються показаннями свідків та зазначеними вище письмовими доказами,
дослідженими судом.

Суд відхиляє
посилання відповідача на акти перевірки дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 27.11.2006
року, та список членів садівничого товариства «Берізка», оскільки ці
документи не є належними та допустимими доказами того, що позивач ОСОБА_2. є
порушником природоохоронного законодавство, тобто такі твердження відповідача
не спираються на фактичних базу, що позивач ОСОБА_2. притягався чи був визнаний
винним у вчиненні злочинів чи адміністративних правопорушень в галузі охорони
природи, використання природних ресурсів.

Суд також
відхиляє доводи відповідача про те, що він під час інтерв'ю першого заступника
голови Сокирянської районної державної адміністрації Препелиці П.М. в
громадсько - політичній
газеті "Буковина" ,
яке було опубліковано 22.11.2006
року під назвою "
Подаймо руку морю і ...прокурору" під час розмови та дачі відповідей
на запитання журналіста на одне із запитань журналіста не говорив такі слова : " якщо по - чесному ( і про це я
говорив на сесії районної ради), то першим порушником природоохоронного
законодавства є районний прокурор ОСОБА_2", оскільки це заперечення
відповідача спростовується змістом статті,

8

а також відповідач не звертався до редакції
газети із спростуванням даної інформації, що підтвердив сам відповідач. Також
під час судового розгляду відповідач пояснював, що він точно не пам'ятає, що
він говорив такі слова в редакції. Відповідач вважає, що ці його слова
кореспондент міг почути на сесії районної ради і вставити в інтерв'ю. Проте
такі твердження відповідача є припущенням, а згідно ч. 4 ст.60 ЦПК
України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що
висловлювання відповідача ОСОБА_2 про те, що першим порушником
природоохоронного законодавства є районний прокурор ОСОБА_2 не є оціночними
судженнями, оскільки відповідач висловлювався про факти вчинення позивачем
порушень природоохоронного законодавства, а також в судовому засіданні він
підтвердив, що мав на увазі вчинення позивачем спільно із його дружиною
порушень природоохоронного законодавства. Проте, такі твердження відповідача не
підтверджені належними та допустимими доказами вчинення позивачем будь - яких порушень
природоохоронного законодавства, зокрема постановами компетентних органів про
накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_1 чи обвинувальних вироків суду
щодо ОСОБА_1

Отже, ОСОБА_2
порушив особисті немайнові права позивача ОСОБА_1 передбачені ст. З Конституції
України, згідно якої людина, її життя і здоров'я, честь і гідність,
недоторканість і безпека в визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а
також порушив права позивача, передбачені ст.ст.270, 297 Цивільного
кодексу України, згідно яких фізична особа має право на повагу до його гідності
і честі. Гідність і честь фізичної особи є недоторканими. Згідно ч.З ст. 277 Цивільного
кодексу України вважається, що негативна інформація, поширена про особу є
недостовірною. Згідно ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий
захист права спростувати недостовірну інформацію про себе, а також право на
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої поширенням такої
інформації. Згідно ст. 277
ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок
поширення про неї недостовірної інформації має право на спростування цієї
інформації. Таке спростування здійснюється особою, яка поширила інформацію у
такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно ст.ст. 23, 280 Цивільного
кодексу України позивач ОСОБА_2. має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення його прав.

Враховуючи
наведені вище обставини, враховуючи характер правопорушення, вчиненого
відповідачем ОСОБА_2., обсяг та глибину душевних і психічних страждань позивача
ОСОБА_1, стан
здоров'я позивача ОСОБА_1,
враховуючи ступінь вини відповідача ОСОБА_2., вимоги розумності, виваженості та справедливості,
оскільки на утриманні відповідача є неповнолітня дитина, суд вважає, що позовна
заява підлягає задоволенню частково, і з відповідача ОСОБА_2. на користь
позивача ОСОБА_1 слід стягнути 1000
гривень моральної шкоди.

Суд вважає, що
необхідно визнати такими, що порушують право на повагу до честі і гідності
ОСОБА_1 та не відповідають дійсності (
є недостовірними), поширені відповідачами ОСОБА_2   та
редакцією   громадсько   -   політичної   газети
«Буковина»

9

відомості,
що першим порушником природоохоронного
законодавства  є районний прокурор
ОСОБА_1.

Суд вважає, що
відповідно до ч. 7 ст.277 ЦК України,
відповідачу ОСОБА_2. необхідно спростувати недостовірну інформацію стосовно
позивача ОСОБА_1, про те, що
першим порушником природоохоронного законодавства є районний прокурор ОСОБА_1,
яку він поширив, шляхом виступу на найближчій черговій сесії Сокирянської
районної ради, на якій буде присутній ОСОБА_2, з відповідним спростуванням, в
якому зазначити, що ОСОБА_1 не є порушником природоохоронного законодавства.

Суд вважає, що
відповідачу - редакції
громадсько - політичної
газети «Буковина» необхідно спростувати недостовірну інформацію стосовно
позивача ОСОБА_1, яку він поширив, відповідно до ст.37 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації (
пресу) в Україні» шляхом поміщення спростування, в якому зазначити, що
прокурор району ОСОБА_1 не є порушником природоохоронного законодавства, яке
повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування» в
громадсько - політичній
газеті "Буковина" на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення,
яке спростовується у найближчому випуску газети після набрання чинності даного
рішення суду, але не пізніше місяця після набрання законної сили даним рішенням
суду.

Суд вважає, що
відповідно до ч.І ст. 88
ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та редакції громадсько - політичної
газети «Буковина» слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 солідарно судові
витрати у вигляді судового збору по 8
гривень 50 копійок
та частково - по 7 гривень 50 копійок витрат,
пов'язаних з оплатою витрат на іформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, оскільки розмір
витрат з інформаційно -технічного
забезпечення розгляду цивільних справ немайнового характеру про захист честі,
гідності та ділової репутації згідно Постанови Кабінету Міністрів україни від 21.12.2005 року № 1258 складає 15 гривень.

На підставі
викладеного вище, керуючись ст. З, ст. 32
Конституції України, ст. 15,16,23,270,
275, 277, 280, 297, ч.І ст. 1167,
Цивільного кодексу України, ст.26, 37
Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в
Україні», ст. ст. 2, 3,
8, 10, 15, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000
( одну тисячу) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Визнати такими,
що порушують право на повагу до честі і гідності ОСОБА_1 та не відповідають
дійсності наступні відомості: прокурор району ОСОБА_1 є порушником
природоохоронного законодавства.

Зобов'язати
відповідача ОСОБА_2 спростувати поширені ним відомості про те, що першим
порушником природоохоронного законодавства є районний прокурор ОСОБА_1, шляхом
виступу на найближчій черговій сесії Сокирянської районної ради, на якій буде
присутній ОСОБА_2,  із
спростуванням,  в якому

10

зазначити,
що   районний   прокурор
ОСОБА_1    не   є порушником природоохоронного
законодавства.

Зобов'язати
відповідача - редакцію
громадсько - політичної
газети «Буковина» - спростувати
недостовірну інформацію стосовно позивача ОСОБА_1, шляхом поміщення
спростування, в якому зазначити, що прокурор району ОСОБА_1 не є порушником природоохоронного
законодавства, набране тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування»
в громадсько - політичній
газеті "Буковина" на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення,
яке спростовується, у найближчому випуску газети після набрання законної сили
даного рішення суду, але не пізніше місяця після набрання законної сили даним
рішенням суду.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 8 (вісім) гривень 50 ( п'ятдесят)
копійок та витрати, пов'язані з оплатою позивачем витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7(сім)гривень 50( п'ятдесят) копійок.

Стягнути з
відповідача - редакції
громадсько - політичної
газети «Буковина» м. Чернівці вул. Українська,22 на користь ОСОБА_1 судові
витрати у вигляді державного мита в сумі 8
( вісім) гривень 50 ( п'ятдесят)
копійок та витрати, пов'язані з оплатою позивачем витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7(сім) гривень 50 ( п'ятдесят)
копійок.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набере законної після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набере законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом
згідно: