Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-801/07                                            Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року                                                                                     м.
Запоріжжя

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької
області в складі:

головуючого
-                        Приймака В.М.,

суддів -                                    Подліянової
Г.С,

Осоцького І.І.,

при
секретарі -                      Вертелецькій
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова
компанія" в особі Запорізького облуправління акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Жовтневого
районного суду М.Запоріжжя від "18"
грудня 2006 року по
справі за позовом закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ВЕСКО" в особі
Запорізької філії закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ВЕСКО" до
акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в
особі Запорізького облуправління акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія", ОСОБА_1, третя
особа: ОСОБА_2, про відшкодування суми матеріальних збитків (в порядку
регресу),

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006р. до суду звернулося ЗАТ "Страхова
компанія "ВЕСКО"
в особі Запорізької філії ЗАТ "Страхова компанія "ВЕСКО" зі вказаним
вище позовом, у якому зазначало, що 28.07.2005р. на гребли «Дніпрогес» в
м.Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MAZDA
З, реєстровий НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_2, автомобіля Nissan
Makxima, реєстровий
НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_3, автомобіля OPEL VEKTRA, реєстровий НОМЕР_3, під керуванням
водія ОСОБА_1.

Згідно до постанови Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 16.09.2005
винним у ДТП та спричиненні
пошкоджень вказаних автомобілів визнаний ОСОБА_1.

Автомобіль MAZDA
3, реєстровий НОМЕР_1, застрахований
в ЗАТ "СК "ВЕСКО"
згідно з договором страхування №1922-а/05зп від 19.07.2005 р.

В результаті ДТП автомобіль
MAZDA 3, реєстровий
НОМЕР_1, було
пошкоджено. Розмір матеріальних збитків, завданих власнику цього автомобіля,
відповідно до висновків спеціаліста авто товарознавця з    визначення вартості відновлювального

2

ремонту № 342/08 від 16.08.2005 р. складає 20004 грн. 13 коп. Згідно з
рахунком-фактурою № АС-2086
від 04.08.2005 р.
вартість ремонту склала 20274
грн.98 коп., на підставі чого позивачем був здійснений розрахунок та
виплачене страхове відшкодування. Факт виплати підтверджується платіжним
дорученням №573 від 07.09.2005 р. Цивільна відповідальність ОСОБА_1 як водія
автомобіля OPEL VEKTRA, реєстровий НОМЕР_3, застрахована в Запорізькому
обласному управлінні AT "УПСК" згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільної відповідальності № Б/5830537.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про
страхування", ст.ст. 993,1191
ЦК України до

страховика, який виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у

межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що

одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки. Таким

чином, з моменту виплати страхового відшкодування ОСОБА_4
до ЗАТ "СК "ВЕСКО"

перейшло право зворотної вимоги до ЗОУ AT
"УПСК" та ОСОБА_1.
в межах фактичних

витрат.

28.09.2005 р. ЗАТ
"СК "ВЕСКО" звернулося до ЗОУ AT "УПСК"
з заявою про виплату страхового відшкодування у сумі 19764 грн. 98 коп. Вказана
сума визначалася, виходячи з фактично виплаченого страхового відшкодування, з
урахуванням встановленої договором страхування цивільної відповідальності
франшизи у розмірі 510 грн.
Проте ЗОУ AT "УПСК" надіслала на адресу ЗАТ "СК "ВЕСКО " лист про
призупинення виплати страхового відшкодування до остаточного встановлення вини ОСОБА_1, у ДТП, на підставі
того, що ОСОБА_1. оскаржив
постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності до голови
апеляційного суду Запорізької області.

Незважаючи на те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності залишилася без змін, страхове відшкодування
за полісом № Б/5830537
не виплачено. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ЗОУ AT
"УПСК" на його користь 19764
грн.98 коп., а з ОСОБА_1.
- 510 грн., судові витрати покласти на відповідачів.

У судовому засіданні позивачем була подана заява про уточнення позовних
вимог, згідно якої позивач просив стягнути з ЗОУ AT "УПСК"
на його користь 18653 грн.59
коп., а з ОСОБА_1 - 1621грн.
39 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду М.Запоріжжя від "18" грудня 2006 року позовні
вимоги ЗАТ "СК "ВЕСКО"
задоволено.

Стягнуто з ЗОУ AT "УПСК"
на користь ЗАТ "СК "ВЕСКО"
18867 грн.72 коп., у тому числі: 18653
грн. 59 коп. у
рахунок страхового відшкодування, 214
грн. 13 коп. у
рахунок відшкодування судових витрат. З ОСОБА_1
стягнуто на користь ЗАТ "СК "ВЕСКО"
1640 грн. 04 коп., у
тому числі: 1621 грн. 39 коп. у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 18
грн.65 коп. у рахунок відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ЗОУ AT "УПСК" просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для вирішення справи, рішення постановлено з
порушенням норм матеріального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення сторін що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без
задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1ч.1 ст. 307
ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст..
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з

3

додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст..
303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно встановив правовідносини,
які склалися між учасниками справи, дав їм належну правову оцінку, а також
дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції
вірно застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв
рішення, яким спір найшов своє належне вирішення.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду
першої інстанції, а лише відображають позицію позивача, висловлену ним в
позові, і яку він вважає такою, що є єдиною вірною та єдиною можливою.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1
застрахована ним в Запорізькому обласному управлінні акціонерного товариства „ УПСК" у відповідності
до Закону України „ Про
обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Згідно з довідкою ДАЇ №
269-2460 від 11.08.2005
року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України. 28.07.2005
року співробітниками ДАІ був складений адміністративний протокол серія АЕ № 0450128 про те, що ОСОБА_1. порушив п.13.1.
ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.. 124 КУпАП. За результатами розгляду адміністративних
матеріалів 16.09.2005 року
суддею Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя було винесено постанову
про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідно до
якої він був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.. 124 КУпАП.
Вказана постанова була оскаржена ОСОБА_1
в апеляційний суд Запорізької області. За результатами розгляду скарги
головою апеляційного суду було підтверджено правильність висновку
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення,
передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Згідно ст.. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою відповідальність, для повного відшкодування
завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому лише різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою.

Розмір матеріального збитку, який завдано власнику
автомобіля МАЗДА 3 ОСОБА_2
складає 20274 грн.98
коп. В зв'язку з чим позивачем сплачено на користь ОСОБА_2 зазначену суму, що
підтверджується платіжним дорученням №
573 від 07.09.2005 року

(а.с. 14).

Згідно полісу страхування №
Б 5830537 відповідачу
встановлений ліміт страхової суми у розмірі 25500 грн.

Відповідачем AT „ УПСК" в особі Запорізької обласної дирекції частина
страхової суми у розмірі 6336
грн.41 коп. була виплачена ОСОБА_5, оскільки в наслідок зазначеного ДТП її автомобіль
також був пошкоджений. Залишок страхової суми складає 18653 грн.59 коп.( 25500,00 страхова сума за
вирахуванням 6336,41( сума,
виплачена ОСОБА_5) і 510
грн. франшиза).

Згідно із ст..
9 Закону України „ Про
страхування" франшиза
- частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору
страхування.

У відповідності до ст..
993 ЦК України та ст..
27 Закону України „ Про
страхування", на які посилається позивач, до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних
витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала
страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

4

Аналіз норм, передбачених ст.. 993 ЦК і ст.. 1191 ( яка також передбачає право
зворотної вимоги) ЦК України вказує, що поняття „ особи, відповідальної за
завдані збитки" і „ винної особи" не є тотожними. Адже за змістом ст.. 993 ЦК України винна
особа не завжди співпадає з особою, відповідальною за завдані збитки.

У з'язку з тим, що ОСОБА_1
застрахував свою цивільну-правову відповідальність з Запорізьким обласним
управлінням акціонерного товариства „
Українська пожежно-страхова компанія", то відповідальною особою за
завдані збитки є саме AT
„ Українська пожежно-страхова компанія" в особі Запорізького обласного
управління Акціонерного товариства „
Українська пожежно-страхова компанія".

Більш того, матеріали справи свідчать про те, що ЗАТ „ страхова компанія
„ ВЕСКО" і
акціонерне товариство „ Українська
пожежно-страхова компанія" під час розгляду справи в суді з цим
погоджувались, оскільки вели між собою листування щодо зазначеної регресної
виплати (а.с. 18, 49).
16.11.2006 року АК товариство „
Українська пожежно-страхова компанія" виплатила частину страхової суми
у розмірі 6336 грн.41
коп. ОСОБА_5, автомобіль якої також постраждав з вини ОСОБА_1 у цій ДТП, що
відображено у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності (а.с. 110-111).

Отже суд першої інстанції правильно дійшов висновку про
те, що позивачем заявлено позовні вимоги до належних відповідачів у справі, і
стягнув суму збитків 18653 грн.59 коп. з AT „
Українська пожежно-страхова компанія", 1621 грн.39 коп. з ОСОБА_1.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Оскільки постанова районного суду від 16.09.2005 року про
притягнення ОСОБА_1.

до адміністративної відповідальності за адміністративне
правопорушення за ст..
124

КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді
штрафу набрала законної

сили, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку, що цією постановою

встановлена вина
ОСОБА_1 у спричинені шкоди в результаті ДТП. Також його вина

підтверджується протоколом про адміністративне
правопорушення №
0440128, протоколом

ДТП, схемою
пригоди, поясненнями ОСОБА_1,
письмовими поясненнями водіїв

ОСОБА_3,
ОСОБА_2, поясненнями свідка ОСОБА_6, крім того, при

складені адміністративного протоколу та схеми ДТП ОСОБА_1 не було
заявлено ніяких

заперечень і ці документи були ним підписані, тому
посилання апелянта на відсутність його

вини у скоєній ДТП,
є безпідставними.                   .

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом
встановлено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої
інстанції, тому немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду
першої інстанції. .

Керуючись ст.ст.304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія" в особі Запорізького
облуправління акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова
компанія" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду М.Запоріжжя від "18" грудня 2006 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.