Справа № 22ц-853/07 р.                  Головуючий
у 1-й інстанції Горбенко
Категорія /5                                       Доповідач
апеляційного суду Мурлигіна О. Я.
УХВАЛА

Іменем України

3 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого -
Славгородської Н. П.,

суддів:
Базовкіної Т. М., Мурлигіної О. Я.,

при секретарі
Швейновй І. В.,

за участю:

представника
позивача ОСОБА_2,

представника
відповідача Вовк О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві
цивільну справу за  апеляційною   скаргою представника позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від
7 лютого 2007 року за   позовом ОСОБА_1
до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Агрофірма «Дружба» про
визнання договору оренди земельної частки (паю) недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006
р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Дружба» про стягнення заборгованості по
орендної платі за договором оренди земельної частки (паю) та визнання вказаного
договору оренди розірваним.

Вона посилалась
на те, по договору оренди від 3 січня 2005 року передала відповідачу в оренду
свою земельну (частку) пай строком на 5 років. Відповідач повинен був
виплачувати оговорену в договорі орендну плату. Однак, порушуючи умови
договору, він в 2005 році не додав їй 300 кг. ячменю, 1 причеп соломи та не
провів оранку огороду, вартість якої складає 87 грн.

Посилаючись на
викладене, позивачка просила стягнути на її користь 300 кг. ячменю, а у разі
відсутності злаку його вартість, 87 грн. вартості оранки городу, 78 грн.
вартості причепа соломи та визнати договір оренди розірваним.

В наступному
представник позивачки змінив позовні вимоги та просив визнати договір оренди
земельної частки(паю) недійсним. Обґрунтовуючи вимоги, він посилався на те, що
заборгованість по орендної платі за 2005 рік відповідач зобов'язався виплатити
в 2006 році, на що погодилася позивачка. Однак і в 2006 році орендна плата на
виплачена, оскільки відповідач відрахував цю суму в рахунок податків, які
сплатив за позивачку. Між тим, умови оплати податку в договорі не були
передбачені, що є свідченням недодержання при його укладенні всіх суттєвих
умов. Крім того, в договорі нечітко визначено розмір та вид орендної плати, та
його укладено без дотримання необхідної формі, що поряд з викладеним дає
підстави для визнання правочинну недійсним.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 лютого 2007 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник позивачки ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити
нове рішення про задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість рішення,
яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

2

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і
перевіривши зазначені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що сторони, 3 січня 2003 року уклали договір оренди земельної
частки (паю) за яким позивачка, як власник земельної частки (паю) розміром 5, 3
умовних га, передала її ТОВ Агрофірмі «Дружба» строком на 5 років. За договором
відповідач зобов'язався виплачувати орендну плату щорічно в натуральній формі,
а саме 1000 кг. пшениці, 800 кг. ячменя, 150 кг. соняшника, а в грошовій формі
740 грн. В договорі також зазначено, що на прохання орендодавця можливо надання
послуг та інших продуктів. Договір підписаний сторонами та зареєстрований у
Первомайському районному відділу земельних ресурсів (а. с. 9). При виплаті
орендної плати за 2005 рік, відповідач відрахував податок та перерахував ці
гроші в бюджет.

Встановивши,
зазначене, суд дійшов висновків про те, що договір має всі суттєві умови,
укладений у встановлений формі, у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову про визнання договору недійсним.

Доводи апелянта
про недосягнення сторонами згоди в частині сплати податку та розміру і виду
орендної плати суперечать як Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»,
відповідно до ст. 9 якого перерахування до бюджету податків повинна здійснювати
юридична особа - орендар, так і п. п. 2 договору оренди земельної частки(паю),
в якому чітко визначено суму орендної плати, з якої і відраховується податок.

Враховуючи викладене
колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення не має.

Керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня
набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України.