Справа №2-106 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року                                                                                                        смт
Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.;

при секретарі судового засідання Грицан А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької
області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. 19 лютого 2007 року звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення з її боку перешкод у здійсненні нею
права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 Куйбишевського району Запорізької області. Позивач
вказала, що квартира належить їй на праві приватної власності з грудня 1996 року, в якій з
листопада 2006 року
почала проживати відповідачка ОСОБА_2.. Остання виявила намір придбати
квартиру, але укласти відповідний договір купівлі-продажу відмовилась,
звільнити житлове приміщення не бажає. За таких обставин позивачка ОСОБА_3.,
яка має за мету продати належну їй квартиру, просить усунути перешкоди у
здійснення нею права користування та розпорядження своїм майном з боку
відповідачки ОСОБА_2 шляхом її виселення з квартири без надання іншого житла.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь понесені
судові витрати.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1. повністю підтримала вимоги, заявлені
позивачкою ОСОБА_3. по тих самих підставах, що були нею вказані у заяві.
Представник позивача ОСОБА_1. додатково пояснила, що ОСОБА_3. дійсно погодилась
продати квартиру відповідачці ОСОБА_2. та дозволила їй в ній проживати. При
цьому ОСОБА_2., сплативши ОСОБА_3. завдаток в сумі 1500 грн., через
декілька місяців відмовилась укладати договір купівлі-продажу квартири, не
погоджуючись із запропонованою її вартістю 5500 грн., а також посилаючись на відсутність грошових коштів.
За таких обставин представник позивача ОСОБА_1. вважала, що ОСОБА_2.
перешкоджає ОСОБА_3. у здійсненні нею права користування та розпорядження
квартирою, тому пред'явлений позов є обгрунтованим та просила його
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не визнала, пославшись на те, що між нею та
позивачкою ОСОБА_3. є домовленість про умови купівлі-продажу квартири, яка
належить останній. Відповідно до цих умов ОСОБА_2. з листопада 2006 року стала
проживати в квартирі, належній ОСОБА_3., а також погодилась її придбати.
ОСОБА_2., сплативши завдаток в сумі 3000
грн., в лютому 2007 року
відмовилась укладати договір купівлі-

2

продажу
квартири, не погоджуючись
із запропонованою її вартістю 5500
грн., а також посилаючись на відсутність грошових коштів, які до цього часу
нею були витрачені на ремонт квартири.

Суд, вислухавши
пояснення представника позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 Куйбишевського
району Запорізької області, належить ОСОБА_3. на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про
право власності від 25 грудня 1996 року (а.с.9-12).

Згідно ч.І
ст.317, ч.І ст.319 ЦК України
власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм
майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний
розсуд.

Особи, які
беруть участь у справі, визнали, що в листопаді 2006 року ОСОБА_3. погодилась продати за 5500 грн. належну їй
квартиру ОСОБА_2., в якій остання почала проживати. При цьому ОСОБА_3. отримала
завдаток в сумі 1500 грн..
Будь-яких документів із змістом про умови купівлі-продажу квартири, а також про
розрахунки, сторони не складали.

ОСОБА_3., з
метою відчуження належної їй квартири, отримала 08 лютого 2007
року витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого
загальна вартість квартири становить 6957
грн. (а.с.9).

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2. підтвердила свою незгоду на придбання квартири,
яка належить ОСОБА_3., за суму 5500
грн..

За договором
купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму
(стаття 655 ЦК України).

Статтею 657 ЦК України передбачено,
що договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Суд, дослідивши
сукупність обставини у справі, а також докази, надані сторонами на їх
підтвердження, прийшов до висновку, що ОСОБА_3. і ОСОБА_2. не домовилися щодо
усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири. Зокрема, сторони не
визначилися із розміром грошової суми, яка підлягає сплаті за квартиру. При
цьому відповідач ОСОБА_2. не надала доказів на підтвердження факту укладення
між нею і ОСОБА_3. договору купівлі-продажу квартири, належної останній, а
також доказів про виконання нею цього договору, чим не виконала вимоги ст.10
ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до
ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

3

Позивач ОСОБА_3. має за мету
продати належну їй квартиру (а.с.9), що не оспорювалось в судовому засіданні
особами, які беруть участь у справі. Враховуючи це, а також інші обставини у
справі, суд прийшов до висновку, що проживання відповідачки ОСОБА_2 в квартирі,
яка належить позивачеві, без укладення договору про її купівлю-продаж створює
для ОСОБА_3. перешкоди
у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, тому позов підлягає
задоволенню.

Враховуючи те,
що позовні вимоги ОСОБА_3.
задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з
відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача понесених останньою судових витрат в
сумі 16 грн.
(а.с.2,3).

Керуючись
ст.ст.317,319,391 ЦК України,
ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218
ЦПК України,

суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути
перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 Куйбишевського
району Запорізької області, з боку ОСОБА_2 шляхом її виселення без надання
іншого житла.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесеш судові витрати в сумі 16 (шістнадцяти)
грн., де 8 (вісім) 50 (п'ятдесят) коп.
- сума судового
збору, 7 (сім)
грн. 50 (п'ятдесят)
коп. - сума
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.