Справа
№22-ц-1456/07                                           Головуючий
у 1 інст. Головенко О.С.
Категорія 44                                                             Доповідач-суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 грудня  2007 року                                                                          м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого                                                  Фединяка
В.Д.

суддів:                                                             Соколовського
В.М., Девляшевського В А.

секретаря         Довжинської Н.Б.

з участю

відповідачки
ОСОБА_3,

позивачки                                                      ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на  рішення
Болехівського міського суду від 13 жовтня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2004
року Долинський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про знесення самовільно збудованих господарських споруд,
зокрема: стайні, туалету, вигрібної ями, які розміщені по АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що зазначені споруди побудовані без проектно-технічної документації, з
допущенням порушень будівельних та санітарних норм і створюють загрозу
забруднення джерел питної води, якою
користується ОСОБА_2

Рішенням
Болехівського міського суду від 13 жовтня 2007 року позов задоволено. Зобов"язано
ОСОБА_3 знести самовільно збудовані господарські будівлі по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про
скасування оскаржуваного рішення і направлення справи на новий судовий розгляд,
вказуючи про те, що при вирішенні даного спору суд неповно з"ясував
фактичні обставини справи та не звернув увага на намагання ОСОБА_4 узаконити
реконструйовані нею господарські споруди. Крім цього, на думку апелянта, судом
також не з"ясовано, чи згідно технічної документації побудований житловий
будинок ОСОБА_2, так як належне їй джерело водопостачання знаходилось на
протилежній стороні будинку, що не перешкоджало розміщенню належні апелянту
господарських будівель.

У судовому
засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, просить   задовольнити подану скаргу.

Позивачка
ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала, вважає доводи цієї скарги безпідставними.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, колегія суддів приходить до
висновку про   відхилення апеляційної
скарги   з таких підстав.

Задовольняючи
позов у справі і зобов"язуючи ОСОБА_3 знести самовільно збудовані
господарські будівлі по АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
покійна ОСОБА_4, спадкоємцем майна якої є ОСОБА_3 самочинно побудувала стайню,
вбиральню та вигрібну яму до головної речі - належного їй житлового будинку по
АДРЕСА_1. Зазначені господарські споруди збудовані без будівельно-технічної
документації, з порушенням будівельних і санітарних норм та створюють загрозу
забруднення джерельної води, якою користується ОСОБА_2 Оскільки відповідачка у
добровільному порядку не бажає змінити цільове призначення самовільно
збудованих споруд, то суд зобов"язав знести спірну господарські споруди за
рахунок їх власника.

Висновок суду
відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

За змістом ст.
10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання . доказів, їх
дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно ст. 282 ЦК України фізична
особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок
підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.

Відповідно ч.7
ст. 376 ЦК України
у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення
такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає
знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка
здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Так,
представленими суду доказами, які містяться: в копії акта складеного 23 жовтня
2003 року, 23 січня 2004 року і 27 серпня 2007 року комісією Болехівської
міської ради; у довідці головного архітектора міста; протоколі інспекції
державного архітектурно-будівельного контролю та приписі; в інформації
управління містобудування та архітектури; державного управління екології та
природних ресурсів в Івано-Франківській області; копії рішення виконавчого
комітету Болехівської міської ради від 20 червня 2006 року про відмову ОСОБА_4
в узаконенні самовільно збудованих господарських споруд та планом до нього
(а.с.3-47,182) підтверджується, що покійна ОСОБА_4 самовільно спорудила
господарські споруди, які створюють загрозу забруднення джерельної води, якою
користується ОСОБА_2

Даними, які
містяться в копії свідоцтва про право на спадщину за законом підтверджується,
що спадкоємцем майна ОСОБА_4, померлої 13 жовтня 2003 року є дочка -
відповідачка ОСОБА_5 (а.с.161).

За таких
обстави, відповідно ст. 282, ч.7 ст. 376 ЦК
України суд першої інстанції прийшов до правильного висновку зобов'язавши
ОСОБА_3 знести самовільно збудовані господарські будівлі по АДРЕСА_1, оскільки
такі споруди побудовані самочинно, з порушенням будівельних і санітарних норм
та створюють загрозу забруднення джерельної води, якою користується ОСОБА_2

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в
оскаржуваному рішенні, тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду по -   суті
є   правильним, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і процесуального права.  Підстав
для скасування зазначеного судового рішення за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів
,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Болехівського міського суду від 13 жовтня 2007 рок
в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України з часу
набрання законної сили.