УХВАЛА

Іменем   України

„ 1 "
серпня 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді    Головчук С.В.

суддів:                                               Олексієнка
М.М.,

Миніч Т.І.,

при секретарі
судового

засідання                                          Лаговській
О.О.,

без
участі сторін розглянувши у  відкритому
судовому засіданні  в  залі
суду в м.Житомирі    апеляційну   скаргу
ОСОБА_1

на рішення Малинського районного
суду від 14 травня 2007 року у
справі  за  позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором
позики та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У червні 2006 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом.
Просив стягнути з відповідача 5550 грн. боргу, 330 грн., що становить 3% річних
від суми боргу та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. При цьому
посилався на те, що згідно з розпискою відповідач позичив у нього 5550 грн.,
які зобов"язувався повернути до 1 квітня 2004 року. Проте, взяті на себе
зобов"язання відповідач не виконав. Позивач вважає, що відповідач також
повинен відшкодувати йому і моральну шкоду, заподіяну в зв"язку із
неповерненням боргу.

Рішенням Малинського районного суду від 14 травня 2007 року позов
задоволений частково. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 5550 грн. боргу та
покладено обов"язок відшкодувати судові витрати по справі у сумі 4 62,12
грн. В задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1. порушує питання про скасування
рішення суду в частині задоволення позову з ухваленням в цій частині вимог
нового рішення - про відмову в позові. Посилається на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що поза увагою суду
залишилась та обставина, що кошти від позивача він не одержував, розписку
написав в результаті погроз з боку позивача.

Оскільки рішення суду в частині вимог про відшкодування моральної шкоди та
відсотків від суми боргу не оскаржується, то

Справа №22ц/1551                                        Головуючий
у суді 1 -ї інст.Тарасенко М.П.

Категорія 32                                                   Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

в цій частині
законність ухваленого рішення не перевіряється.

Розглянувши
справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст.1046 ЦК за договором
позики одна сторона

(позикодавець)    передає
у    власність    другій
стороні

(позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені родовими

ознаками,  а позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві

таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість

речей того ж
роду та такої ж якості.

Укладення
договору позики між сторонами підтверджено розпискою, яка є чинною (а.с.54).
Відповідачем договір позики не оскаржений. Тому доводи апеляційної скарги щодо
незаконності угоди в даному випадку правового значення не мають і на
правильність висновків суду не впливають.

Крім
того, в суді першої інстанції відповідач визнавав, що позичав гроші у позивача
(а.с.бб).

За  таких
обставин  суд  обгрунтовано
задоволив  позов, стягнувши з
відповідача суму боргу.

Рішення  ухвалено
з  додержанням  норм
матеріального  та процесуального
права. Підстави для його скасування відсутні.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст. 307,308,313-315 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1

відхилити.

Рішення
Малинського районного суду від 14  травня
2007 року

залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду

України протягом
двох місяців з дня її проголошення.