УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Іващенко В.В. суддів   Летягіної О.В. Сінані О.М.

При
секретарі                Іванові O.K.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа Територіально - виробниче управління
житлового - комунального господарства про усунення перешкод в користуванні
приватною власністю, прибудинковою територією і стягнення сум в відшкодування
моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріального збитку і моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 31 січня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить знести самовільну
прибудову з воротами під сходами будинку, прибрати металеву огороду, що
розділяє крильце, яке знаходиться в спільному користуванні з відповідачами,
знести самовільно збудований у дворі будинку душ, зобов'язати відповідачів
прибрати каналізаційну трубу, прокладену у дворі будинку, відновити зруйновану
квіткову клумбу, зобов'язати припинити самовільне будівництво веранди і знести
вже зведені конструкції, стягнути з відповідачів у відшкодування моральної
шкоди 1700грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідачі які є її сусідами,
самовільно без її згоди, у дворі спільного користування, звели прибудову з
воротами під сходами будинку, чим обмежили їй доступ до житлового приміщення.
На спільному крильці поставили матерчату перегороду, яка псує естетичний вид
двору і є джерелом антисанітарії, також самовільно звели душ, вода з якого
заливає весь двір, через нього в її квартирі підвищена вогкість.

Вимоги про ліквідацію каналізаційної труби мотивує тим,
що каналізаційні стоки йдуть в землю під її квартиру, що веде до її руйнування.
Крім того, просить зобов'язати відповідачів відновити квіткову клумбу, яку вони
зруйнували з метою установки другого душу і припинити самовільне будівництво
веранди, розібрав вже зведені конструкції, які загороджують світло в її вікно.
Також стверджують, що відповідачі вигулюють у дворі будинку без намордника
собаку, яка нападає на неї. Вимоги про відшкодування моральної шкоди мотивує
тим, що в результаті протиправної
поведінки   відповідачів,    вона
позбавлена   можливості    нормально

Справа №
22ц-3141/07                                Головуючий
суду першої інстанції

Переверзєва Г.С.
Доповідач    Летягіна О.В.

користуватися своєю квартирою і прибудинковою територією,
терпить різні житлові незручності, що спричиняє їй етичні і душевні страждання,
які вона оцінує в 1700грн.

ОСОБА_2
звернулась до суду зі зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 у
відшкодування матеріального збитку 1489грн і моральної шкоди у розмірі 5000грн.

Свої вимоги
ОСОБА_2 мотивує тим, що ОСОБА_1 поширює про неї ганебні відомості, порочить її
честь та гідності різними образливими висловами на її адресу, постійно
звертається зі скаргами до різних інстанції, в суд, через що вона вимушена
постійно виправдуватися перед різними комісіями. Все це відобразилося на її
душевній рівновазі, погіршив стан здоров'я, через що вона потрапила до лікарні.
Вимоги про відшкодування матеріальної шкоди мотивує, тим, що потрапивши до
лікарні, вона понесла витрати в сумі 289грн.40коп, також вказує на те, що
вимушена була звернутися в юридичну консультацію, у зв'язку з чим також понесла
витрати в сумі 1200гривень на послуги адвоката.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 31 січня 2007 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - було відмовлено.

З вказаним
рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої інстанції і постановити по справі нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт
посилається на те, що рішення суду ухвалене, з порушенням норм матеріального
права, по неповно з'ясованим обставинам, що мають значення для справи. Апелянт
вказує, що відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_1, суд своїм рішенням
підтвердив факт, що ОСОБА_1 дійсно наносить їй моральні страждання

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши сторони, проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Статтею 303 ч.І
ЦПК України передбачається, що під час розгляду справи апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першій інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першій інстанції.

Рішення суду
оскаржено тільки ОСОБА_2 в частині відмови їй в задоволенні позовних вимог.

Суд відмовляючи
ОСОБА_2 в позові, виходив з того, що яких-небудь доказів розповсюдження ОСОБА_1
відомостей, що порочать її честь та гідність ОСОБА_2 суду не представлено.
Також суд виходив з того, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом не може
служити підставою для виникнення у ОСОБА_2 моральної шкоди , оскільки право на
звернення до суду гарантоване кожній людини нормами Конституції України і
Цивільного законодавства України.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів.

В якості
обгрунтованості своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що саме
зверненнями ОСОБА_1 до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні
приватною власністю позивачка розповсюджує відносно неї відомості, що порочать
її честь та гідність, причиняють моральну шкоду. Крім того вказує, що саме
судовий розгляд справи потягнув за собою звернення до різних установ для
витребування довідок по вирішенню питань по спору.

Статтею З ЦПК
України передбачається, що кожна особа має право в порядку , встановленому цим
кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З п.3 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій»
слідує, що під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі,
передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової
інформації, викладенням в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим
особам.

повідомлення в
публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б
однієї людині.

Враховуючи вищевказане, колегія судців вважає, що
позивачкою ОСОБА_2 не надано суду доказів того, що відносно неї були
розповсюджені ганебні висловлювання, яки б порочили її честь і гідність, так як
звернення громадянина до суду про захист своїх прав від неправомірних дій інших
осіб , не може вважатись поширенням неправдивих відомостей.

Колегія
суддів також вважає, що ОСОБА_2 не надала суду і доказів заподіяння їй
моральної шкоди діями ОСОБА_1 в зв'язку зі зверненням до суду з позовом , чи до
інших установ з вимогами про надання відповідних довідок з тих ж підстав.

З
урахуванням наведеного, колегія суддів вважає рішення суду законним та
обгрунтованим і підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Керуючись статтями 303, 304, 308, 313, 315, 317, 319 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки
Крим від 31 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України у двомісячний строк.