Справа №22-5469                                              Головуючий
Доповідач Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року                      Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого                                Водопійної В.М.

Судців                                          Столбун
В.І.,  Прокопчук Н.О.

при
секретарі                               Денисенко С.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м.  Києва від 21 березня 2007 р. в справі за
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест»,
Державного підприємства «Житлоінбуд» про стягнення коштів.

Заслухавши
доповідь судді Волошиної В.М. ,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,  -

встановила:

08
грудня 2006 р. позивачі звернулись з позовом до відповідачів про стягнення
коштів у розмірі 49446, 2 грн. інфляційних витрат та 12454, 2 грн. річних.

Свої
позовні вимоги обґрунтовували тим,  що 09
лютого 2004 р. між ними та ТОВ «Форум-Інвест» був укладений договір №
В31/2-9/3-1 про залучення інвестицій в будівництво житла. Відповідно до умов
договору ТОВ «Форум-Інвест» взяло на себе зобов'язання здійснити від свого
імені інвестування залучених відповідно до даного договору грошових коштів
інвесторів у будівництво житлового об'єкту за адресою: м.  Київ,АДРЕСА_1 та сприяти будівництву об'єкта
інвестування. Об'єктом фінансування вказаного вище договору була 3-х кімнатна
квартира на 9 поверсі,  загальною площею
96, 50 кв.м,  житловою 57, 10 кв.м.  Плановий строк введення будинку /секції/ в
експлуатацію 4 квартал 2005 р. На виконання умов договору 10 лютого 2004 р.
ними було перераховано 191070 грн. та фактично проінвестували 57, 90 кв.м
площі. 21 лютого 2005 р. перерахували 16500 грн.,  чим фактично проінвестували ще 5 кв.м площі.
Станом на 25 серпня 2005 р. будівництво житлового комплексу не було
розпочато,  в зв'язку з чим ТОВ
«Форум-Інвест» зобов'язало їх укласти додаткову угоду №1 про внесення змін до
Договору №ВЗ 1/2-9/3-1 про залучення інвестицій в будівництво житла від 09
лютого 2004 p.,  відповідно до якої плановий строк введення будинку в
експлуатацію встановлено 4-й квартал 2007 р. Оскільки в грудні 2005 р.
будівництво житлового будинку розпочато не було вони почали звертатися з
листами до державних установ щодо наявності землевідводу,  ордеру на будівництво,  щодо строків початку і здачі будівництва
житлового будинку за адресою: м.  Київ,
АДРЕСА_2. Отримали відповіді,  що
замовником не усунуто всі зауваження,
які зазначені у висновку служби «Київдержекспертиза» щодо проекту
будівництва,  а також те,  що КМР не приймала рішень щодо надання
Інституту ФРГ НАН України земельної ділянки площею 1, 40 га для
будівництва,  експлуатації та
обслуговування житлового будинку поАДРЕСА_1 у м.  Києві. Вважають,  що відповідачі ввели їх в оману,  укладаючи

2

договір
на інвестування коштів в будівництво без наміру у встановлені строки вчинити
певні дії. Зазначали,  що в грудні 2005
р. вони звернулися до ТОВ «Форум-Інвест» з заявою про розірвання договору та
повернення коштів і починаючи з 10 лютого 2006 р. по 22 березня 2006 р. кошти у
розмірі 207570 грн. були повернуті. Посилаючись на те,  що ТОВ «Форум-Інвест» не маючи належних
дозволів уклало з ними договір і користувалось їх коштами протягом двох років.
В зв'язку з чим просили стягнути з відповідачів солідарно інфляційні витрати у
розмірі 49446, 2 грн. та 12454, 2 грн. річних.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
21 березня 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_2. та ОСОБА_3.  до ТОВ «Форум-Інвест»,  ДП «Житлоінбуд» про стягнення коштів залишено
без задоволення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. - представник позивачів просив рішення суду
скасувати,  як незаконне,  оскільки судом першої інстанції було допущено
неповне з'ясування та недоведеність обставин,
які суд визнав встановленими; невідповідність висновків,  викладених у рішенні суду обставинам справи.
Крім того,  суд першої інстанції
ухвалюючи рішення не прийняв до уваги надані позивача докази в підтвердження
позовних вимог. Просив ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині
рішення,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

У
відповідності до вимог  ст.  610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов,  визначених змістом
зобов'язання.

Відповідно
до  ст.
627 ЦК України
передбачено,  що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору,  виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв діалогового обороту,
вимог розумності та справедливості.

Статтею
628 ЦК України
передбачено,  що зміст договору
становлять умови /пункти/,  визначені на
розсуд сторін і погоджені ними,  та
умови,  які є обов'язковими відповідно до
актів цивільного законодавства.

Згідно  ст. . 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише
за згодою сторін,  якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того,  що права позивачів не були порушені,  позов безпідставний та необгрунтований.

Таких
висновків суд дійшов з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо
всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи,  прав та обов'язків сторін в даних
правовідносинах,  належної правової
оцінкц зібраних в справі доказів,
вищезазначених вимог  ст.  610,
627, 628, 651 ЦК України та Закону України «Про інвестиційну
діяльність».

Як
вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції,  09 лютого 2004 р. між ТОВ «Форум-Інвест» та
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.  було укладено

3

договір
№ В31/2-9/3-1 про залучення інвестицій в будівництво житла,  а саме трьохкімнатної квартири поАДРЕСА_1 у
м.  Києві. Позов пред'явлений до 2-х
відповідачів ТОВ «Форум-Інвест» та ДП «Житлоінбуд». Відповідно до умов
укладеного договору ТОВ «Форум-Інвест» взяло на себе зобов'язання здійснити від
свого імені інвестування залучених відповідного до нього грошових коштів
інвесторів у будівництво вищезазначеного об'єкту.

У
виконання умов інвестиційного договору позивачі 10 лютого 2004 р. та 21 лютого
2005 р. перерахували відповідно 191070 грн. та 16500 грн.

25
серпня 2005 р. між ТОВ «Форум-Інвест» та позивачами добровільно було укладено
додаткову Угоду №1 про внесення змін до договору №В31/2-9/3-1 про залучення
інвестицій в будівництво житла від 09 лютого 2004 р. За цією додатковою угодою
сторонами визначено плановий строк введення будинку в експлуатацію 4-й квартал
2007 р. Доказів того,  що ТОВ
«Форум-Інвест» зобов'язав позивачів укласти додаткову угоду суду не було надано
і про наявність таких доказів не зазначено,
тому суд правильно не прийняв
посилання позивачів на ці обставини,
як на підставу своїх вимог.

30 січня
2006 р. позивачі звернулись до відповідача ТОВ «Форум-Інвест» про розірвання
договору інвестування № В31/2-9/3-1 від 09 лютого 2004 р. Оскільки п.4.2
вказаного договору передбачено,  що у
випадку дострокового розірвання Договору за ініціативою інвесторів та відмови
від придбання квартири,  організація повертає
інвесторам отримані за даним договором гроші за вирахуванням 5%. 30 січня 2006
р. між позивачами та ТОВ «Форум-Інвест» була укладена додаткова угода №2 до
договору інвестування від 09 лютого 2004 р.,
за умовами якої відповідач ТОВ «Форум-Інвест» повертає позивачам суму
залучених інвестицій у розмірі 207620 грн. без відрахування 5%,  що і було зроблено.

Суд
першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини
спору,  дав належну оцінку зібраним по
справі доказам і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного
висновку про те,  що позовні вимоги не
підлягають задоволенню до відповідача ТОВ «Форум-Інвест»,  оскільки договір інвестування був розірваний
за ініціативою позивачів,  об'єктом
інвестування було житлове приміщення,  а
не мало місце порушення виконання грошових зобов'язань,  а також до відповідача ДП «Житлоінбуд»,  так як позивачі з цим відповідачем не
перебували у договірних відносинах. Крім того,
судом також було встановлено,  що
інвестиційні кошти були залучені на будівництво,  оскільки було видано дозвіл на виконання
будівельних робіт.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують,  на їх
правильність не впливають,  є не
суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення цієї справи.

Оскільки
рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального
закону,  то підстав до його скасування та
задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304,  307, 308, 313,  314, 315, 317, 319 ЦПК України,  колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

4

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
21 березня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.