Справа №
2-2135/2007р. Категорія 22
РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 березня 2007р. Ленінський районний
суд м. Севастополя у складі: головуючого судді - Лядової Т.Р.

при секретарі - Хіштілової М.М.,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду у М.Севастополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася з позовом до суду, просить стягнути з відповідача на її користь
4336грн. в - рахунок відшкодування матеріального збитку, заподіяного затокою
квартири, 15000грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, судови витрати у сумі 59грн.50коп., витрати
на правову допомогу у сумі 50грн., а також витрати, пов'язани з проведенням
товарознавської експертизи у сумі 313грн.92коп.
Вимоги позивача мотивовані тим, що з вини відповідача мали місце затоки квартири позивача, в результаті яких
пошкоджений технічний стан її квартири,
що і складає суму позову. Вимоги в частині спричинення моральної шкоди мотивовані тим, що позивач випробувала
глибокі моральні страждання та переживання,
пов'язані з порчею її майна, порушенням звичного укладу життя, неможливістю
мешкання в належної її квартирі.

В ході розгляду
спору по суті, позивач збільшила позовни вимоги та просить стягнути
витрати, пов'язани з пошкодженням її здоров'я, яке на її думку, взаємозв'язано
з винними діями відповідача у сумі 325грн.53коп.

Представникі відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги не визнали за тими підставами, що їх довіритель
не є винною у затоки квартири, у зв'язку з чим вважають, що вимоги про
відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди є необгрунтованими.

Суд, вислухав пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючим частковому задоволенню за наступними
обставинами.

Судом встановлено, що позивач є
власником квартири №3 АДРЕСА_1, відповідач є основним наймачем квартири № 7 в цьому ж
будинку, що розташована на другому поверсі над квартирою, що належить позивачу.

З матеріалів
справи вбачається, що в квартирі позивача мали місце затоки, що
підтверджується актами, складеними посадовцями РЕП № 17 від 10.02.2001р., від 12.01.2001р., від 22.08.2003р.,
від 03.10.2003р., від 11.03.2003р., від 22.03.2003р. (а.с.4-9).

Суд не може
погодитися з доводами представників відповідача про відсутність вини відповідача в затопленні квартири позивача, оскільки це
об'єктивно спростовується названими
актами, з яких вбачається, що поступлення води в квартиру позивача
здійснювалося з квартири відповідача.

Крім того, свідчення свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6., допитаних у судовому засіданні як на стороні
позивача так і на стороні відповідача також не спростовують висновків суду,
так наприклад свідок ОСОБА_3., пояснив суду, що будучи сином відповідача, приблизно у серпні 2003 року, він намагався встановити причину затоки
позивача і тільки розкривши обшивку труб у квартирі відповідача, свідок
виявив свищ на водостічній трубі, після
чого він звернувся з заявкою до посадовців РЕП № 17 і була проведена заміна її частини.
Пояснення інших свідків також вказують на

2

наявність затоки у квартирі  позивача,
проте  не можуть  бути настільки конкретними, оскільки вони не проживають у квартирі відповідача.

Свідкі ОСОБА_4., ОСОБА_6. та ОСОБА_3. у судовому
засіданні також пояснили, що заявок до РЕП про необхідність проведення ремонту труб у квартирі відповідача до затоки квартири позивача
від нього не поступало, що не
оспорювалося у судовому засіданні та представниками відповідача.

Вказане свідчить про недотримання відповідачем обов'язків по утриманню свого житла, згідно «Правил користування приміщеннями
житловими будинками і прибудинковими територіями»,
затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, діючих на той період часу.

Згідно експертного висновку від 24.0б.2004р. вартість відновного ремонту квартири
№ 3 будинку АДРЕСА_1, потерпілої в результаті затоки, складає 4336грн.
(а.с.11-22).

Згідно ст.440 ЦК України, майнова шкода, заподіяна
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у
повному об'ємі, особою, що заподіяла її.

Беручи до уваги, що відповідач у добровільному порядку відмовляється від відшкодування
матеріального збитку, заподіяного позивачу, вона підлягає стягненню з неї у
судовому порядку.

Вимоги позивача
про спричинення їй моральної шкоди, що виразилася у моральних стражданнях та
переживаннях, пов'язаних з порчею її майна, порушенням звичного укладу життя,
неможливістю мешкання в належної їй квартирі,
суд знаходить заснованими на Законі та відповідними вимогам ст.440-1 ЦК України. Разом з тим, на думку, суду, сума моральної
шкоди позивачем значно завищена, у зв'язку з чим підлягає
стягненню у розмірі 1500грн.

Крім того, суд вважає можливим відмовити позивачу в задоволенні вимог про відшкодування
витрат, пов'язаних з пошкодженням її здоров'я, у сумі 325грн.53коп., оскільки порушуючи вимоги ст.60 ЦПК України, позивачем
не доведений причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача та пошкодженням
здоров'я позивача.

Через вимоги ст.ст.84,85,8 6,88 ЦПК України з відповідача також підлягає
стягненню держмито у дохід держави у сумі 59грн.50коп., витрати на правову допомогу
у сумі 50грн., а також витрати, пов'язані з проведенням товарознавської експертизи у сумі 313грн.92коп.(а.с.З,23,41).

На підставі ст.ст. 440, 440-1 ЦК України (у редакції 1963 року), ст.1166
ЦК
України, керуючись ст.ст.
10,11,60,84,85,86,88,179,212,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1433 6грн. - в
рахунок відшкодування матеріального збитку, 1500грн. -в рахунок відшкодування моральної шкоди, судови
витрати у сумі 59грн.50коп., витрати
на правову допомогу у сумі 50грн., а також витрати, пов'язани з проведенням товарознавської експертизи у сумі
313грн.92коп. Всього стягнути 6259грн.42коп.

Стягнути з ОСОБА_2. витрати, пов'язани з ІТО в сумі 30грн. - в дохід Ленінського
районного суду м.Севастополя.

Рішення суду
може бути оскаржено до Апеляційного суду М.Севастополя, шляхом подачі апеляційної скарги в Ленінський районний суд м.
Севастополя протягом двадцяти днів з
дня подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом
десяти днів з дня оголошення рішення суду.