Справа № 2-511/2007 р.
РІШЕННЯ

іменем    України

м. Донецьк                                                                                          29 березня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеєв Е.Г., при секретарі Бараненко Л.Є., за участю позивачки
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 2-511/2007 за позовною заявою

ОСОБА_1    до    ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що в силу невідповідності характерів, різних поглядів на життя, та в
наслідок інших сімейно бутових причин, позивачка втратила почуття поваги та
кохання до чоловіка, розірвала з ним шлюбні стосунки та не бажає їх поновлення.

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 повністю підтвердила свій позов, оскільки строк на примирення
нічого не дав, бо примирення між ними неможливе, наполягає на задоволенні позову. Судові витрати просить
покласти на відповідача бо він винен в розпаді родини.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтвердив викладене позивачкою, просить суд розірвати шлюб.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому
засіданні встановлено, та не оспорюються сторонами, що 18 вересня 1998 року сторони
зареєстрували шлюб у Виконкомі Олександрівської селищної ради Мар'їнського
району Донецької області, актовий запис №
10, але в теперішній час вони припинили шлюбні стосунки, проживають роздільно,
не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки,
при яких подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що знаходяться на
утриманні позивачки. Спору відносно розподілу майна та виховання дітей між
сторонами немає.

Згідно зі ст. 112 Сімейного
Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру
їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя
неможливе, строк на примирення нічого не дав.

При цьому суд
також приймає до уваги, що спору відносно виховання та матеріального утримання
неповнолітніх дітей, спору відносно розподілу майна між сторонами немає.

Державне мито
при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу суд вважає за необхідне покласти
на відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 112
Сімейного Кодексу України, ст.ст.. 213-215
ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Виконкомі
Олександрівської селищної ради Мар'їнського району Донецької області,
актовий запис  № 10-розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органі РАЦСу стягнути з ОСОБА_2 державне мито в сумі 17 гривень, звільнивши від сплати
ОСОБА_1.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької
області через місцевий суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.