Справа № 22ц-1052                                                 Головуючий
2007 рік                                                                      інстанції
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

07
травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого судді
Лобова О.А.,

суддів
Новохатньої В.А., Петренка В.М.

при секретарі
Зеленській О.І.

за участю
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

третьої особи

представників
третіх осіб

прокурора

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 лютого
2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2006 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про передачу дітей для проживання з батьком,
позбавлення відповідача права користування житлом, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

У січні
2007 року ОСОБА_1 відмовився
від вимоги про позбавлення ОСОБА_2 права користуватися житлом.

Ухвалою
суду від 15 січня 2007 року вимоги про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди виділені в окреме провадження.

Заявлені
вимоги мотивовані тим, що його колишня дружина ОСОБА_2 постійно принижує його
честь і гідність, як батька дітей, як фахівця та людини. Крім того,
стверджував, що відповідачка вчиняє відносно нього хуліганські дії, перешкоджає
йому користуватися власною квартирою, запрошуючи до квартири подруг, створює
перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права,
просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалите нове про задоволення його
позовних вимог.

В
обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд не встановив суттєві
для вирішення спору обставини, грунтував своє рішення на неналежних доказах, в
порушення вимог закону обмежив його право доводити заявлені вимоги належними
доказами, відмовив у безпосередньому дослідженні головних доказів: аудіо
записів розмов та їх роздруківок.

Колегія
суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав:

Відповідно
до ст.307 ч.1 п.1), ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване вірне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Місцевий
суд вірно встановив фактичні обставини, а саме те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з
2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох
малолітніх доньок: ОСОБА_3, 2000 року народження, і ОСОБА_4, 2002 року
народження.

З 2000
року ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 разом з дітьми проживали і зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від
1997 року.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2004 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2
розірваний, малолітні діти залишені проживати з матір'ю.

Після
розірвання шлюбу в квартирі, що належить ОСОБА_1, залишилися проживати ОСОБА_2
і двоє малолітніх дітей, сам ОСОБА_1
проживає у своїй квартирі періодично.

Місцевий
суд повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив і
дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого ОСОБА_1 позову.

При
цьому місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1
не надано переконливих доказів про завдання йому винними діями ОСОБА_2

моральної і
матеріальної шкоди. Надані ОСОБА_1
в якості доказу аудіо записи розмов та їх роздруківки свідчать про наявність
у сторін спору щодо участі у вихованні та утриманні їх дітей.

Апеляційна
скарга не містить нових засобів доказування, її доводи не спростовують
висновків місцевого суду.

З огляду
на наведене колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду є законним та
справедливим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись
ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2007 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців до Верховного суду України шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.