справа№22- 935607                     Головуючий y І-й інстанції-Гримич М.К.
Доповідач - Матвеева О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада 2007 року Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого                       Матвєєвої О.А.

суддів                              Чобіток А.О.

Кравець В.А.

при секретарі       Фроловій І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника
ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду м.Києва
від 14 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи : ОСОБА_4, Відділ громадянства та
реєстрації фізичних осіб Печерського РУ ГУ МВС України в м.Києві, про усунення
перешкод в здійсненні права власності, виселення, зняття з реєстраційного
обліку та відшкодування витрат на утримання майна.

Заслухавши доповідь судді Матвєєвої О.А., пояснення осіб що з'явились,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2006р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Свої вимоги мотивував тим, що 09.06.2003р. придбав у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, однак в порушення умов договору
квартира по теперішній час відповідачем не звільнена, чим порушені його
права власника та завдані збитки у вигляді витрат на оплату електроенергії у розмірі 1.175,8грн. та на оплату
комунальних послуг у розмірі 1.452,14грн.

Рішенням   Печерського   райсуду м.Києва від 14.09.200 позов
задоволено.

Постановлено виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та зняти його з
реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 2.627грн.94 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у
розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгулу справи у
розмірі 30грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, на невідповідність висновків суду
обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про визнання за ним
права на частину квартири АДРЕСА_1 та зменшити розмір матеріального
відшкодування до 1.113грн.97коп.

Зазначає, що суд не взяв до уваги рішення Печерського райсуду м.Києва від 04.02.2000р. та ту обставину, що в квартирі
окрім нього мешкають жильці, яких вселив позивач, та які користувалися електроенергією. Окрім того, на його думку, суд не
врахував передачу позивачеві 200 грн. для оплати комунальних
послуг.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність
і обгрунтованість постановленого рішення, колонія
суддів приходить до висновку, шо апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

2

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Як встановлено судом і це вбачається з матеріалів справи, позивачу на
підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2003р. належить
квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до
п.6 цього договору прав щодо неї у третіх осіб не було, однак там мешкає
відповідач, що ним не оспорюється.

ОСОБА_3 за період проживання в квартирі відповідача оплатив комунальні
послуги в сумі 1.452,14грн. та електроенергію в
сумі 1.175,8грн., а всього 2.627,94грн., що підтверджується квитанціями.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном ст.391
ЦК та в разі порушення права власності має право на відшкодування завданої
йому майнової та моральної шкоди ct.38j5
ЦК.

Задовольняючим позов, суд першої інстанції виходив з того, що права
позивача, як власника квартири, порушені проживанням в цій квартирі відповідача
та безоплатним користуванням ним комунальними послугами та електроенергією.

Такі висновки суду грнутуються на вимогах закону та на повно і всебічно
встановлених обставинах справи, які перевірені доказами та яким дана належна
првова оцінка.

Прсилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач має право власності на
14 частину квартири АДРЕСА_1 не є переконливим, оскільки
рішенням Печерського райсуду м.Києва від 04.02.2000р. а.с.39, на яке посилається ОСОБА_1, таке право за ним не визнавалось, а визнано право власності
на 14 частину спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5

З матеріалів-справи вбачається, що ОСОБА_4, який продав спірну квартиру
позивачеві, вона належала на підставі договору
дарування від 27.09.2001р. та була подарована ОСОБА_6, який отримав її в результаті міни від ОСОБА_5 та інших на підставі
договору від 29.09.1994р. а.с.40,41.

Правомірність цих договорів у встановленому законом порядку не оспорена, а
тому відсутні підстави вважати, що ця квартира
входила до спадкової маси спадкодавця ОСОБА_5, яка померла в 1998р.

Доводи апелянта про те, що він передав позивачеві 200грн. на оплату
комунальних послуг не підтверджені доказами, хоча
відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним і обгрунтованим, постановлено з
додержанням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване
з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303.307, 308. 313, 314. 315.317.218 ЦПК України, колегія судді в.-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану через представник ОСОБА_2,  - відхилити.

Рішенння    Печерського   районного суду м.Києва від   14 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає   законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного

Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили.