АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа №22-1007                                                                            Головуючий
інстанції: Гаркушка Н.В. Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року                                                                                               М.Запоріжжя

Колегія
судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого :
Бондара В.О.

Суддів:                Бабак A.M.

Прокопенка О.Л.

При секретарі:
Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

29 січня 2007 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу та з заявою про
забезпечення позову

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2007 року заяву про
забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1, який
належить відповідачу на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та вирішити
питання по суті..

Заслухавши
у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно п. 2ч. 1
ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано
суть процесуальної дії чи підстави для її застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 152
ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими вимогами
позивача.

Відповідно до п. 4
Постанови Пленума Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „Про
практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при   розгляді
заяв   про   забезпечення   позову розглядаючи   заяву
про   забезпечення

2

позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про
задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача,
а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася до суду з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка просить суд
стягнути на її користь з -    ОСОБА_1 борг за договором позики у
сумі 5050 грн.

Вартість житлового будинку судом не встановлена, проте з урахуванням того,
що зазначений будинок знаходиться у м. Мелітополі Запорізької області і він
придатний для проживання, оскільки саме у ньому мешкає відповідач, можливо
передбачити, що вартість цього будинку не співмірна з позовними вимогами.

За таких обставин, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції
про накладення арешту на житловий будинок, вартість якого значно перевищує
позовні вимоги, не відповідає вимогам закону.

З огляду на зазначене є підстави для скасування ухвали місцевого суду, та
ухвалення нової ухвали, якою забезпечить позов в межах суми заявленого позову.

Керуючись ст.ст.
307,312,313,315,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу  Мелітопольського міськрайонного суду  м. Запоріжжя
від 29 січня 2007 року по цій
справі скасувати та ухвалити нову ухвалу наступного змісту:

„Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.