overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-1844/07
УХВАЛА

15 березня 2007 року суддя Оболонського районного суду м.
Києва Шевчук А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Селянського
фермерського господарства "АРАТА". треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП,

встановив:

Пред'явлена
позовна заява ухвалою суду від 1 березня 2007 року була залишена без руху з
підстав не зазначення доказів того, що експертна компанія
"Професіонал" та експерт Новоселецький ВА. мають повноваження на
проведення експертизи щодо встановлення розміру матеріальної шкоди, заподіяної
майну, з урахуванням того, що відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами в
цивільній справі є. зокрема висновок експерта, крім того відповідно до ст. 53
ЩІК України експерт повинен відповідати вимогам, встановленим Законом України
"Про судову експертизу'* і внесений до Державного реєстру атестованих
судових експертів.

Крім того, при подачі до суду позовної заяви державне мито та суму витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сплачено на неналежні
рахунки.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк
до 12 березня 2007 року, які позивачем не виправлені.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали
суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали
підставою дія повернення заяви.

Керуючись ст.
121 ЩІК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства
"АРАТА", треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок ДТП
визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний
сірок з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження та подання
апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 10 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в десятиденний строк, ухвала суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.
№2-287/2007
УХВАЛА

30 травня 2007 р.                                                                                смт.
Софіївка

Суддя
Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумська О.В.,
ознайомившись з позовною заявою Відкритого акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Софіївського району
електричних мереж до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків, -

ВСТАНОВИВ:

3 травня 2007 року відкрите
акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі
Софіївського району електричних мереж звернулося до Софіївського районного суду
з вищевказаною позовною заявою, однак справа до розгляду судом не призначалася
із-за недоліків, викладених в ухвалі суду від 7 травня 2007
року, про що було повідомлено позивача та надано термін для усунення
недоліків до 29 травня 2007 р. Однак до
зазначеного часу позивач недоліки не усунув, У зв'язку із зазначеним позовна
заява вважається неподаною і повинна бути повернута позивачеві.

Згідно п.2 ч.1
ст.83 ЦПК України сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у
разі повернення заяви, тому слід повернути позивачу судовий збір в сумі 51 гривень згідно
квитанції №342 від 20 квітня 2007р.
зобов'язавши Софіївську селищну Раду повернути судовий збір.

На підставі
вищезазначеного та керуючись ст. ст. 121
ч.2; 83 ч.1 п.2
ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Відкритого акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Софіївського району
електричних мереж до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків вважати
неподаною і повернути позивачу, роз'яснивши позивачу, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

2.3обов'язати
Софіївську селищну раду повернути судовий збір в сумі 51 гривень,
сплачений за розгляд справи відповідно до квитанції №342 від 20 квітня 2007р.
позивачу.

3.Заяву про апеляційне оскарження ухвали може бути подано
протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Апеляційного
суду Дніпропетровської області.
Справа №2-314/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

29 березня 2007 року                                                                                      м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Литвина М.М. при
секретарі -Олійник Л.Б.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1до Кредитної спілки

"Добробут Полтавщини" про стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулась в суд з позовом
до Кредитної спілки "Добробут Полтавщини" про стягнення моральної
шкоди.

При проведенні попереднього судового засідання виявилось,
що провадження у справі відкрито з порушенням правил підсудності, оскільки на
підставі ст.109 ч.2 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд
за їхнім місцезнаходженням.

Керуючись п.2 ст.116
ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Передати справу за позовом
ОСОБА_1до Кредитної спілки "Добробут Полтавщини" про стягнення
моральної шкоди на розгляд до Київського районного суду м.Полтави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду
Полтавської області протягом 10
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали.

Суддя Лубенського міськрайонного суду    М.М.Литвин
Справа №2-712/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року Приморський районний суд м.
Одеси у складі: головуючого -
судді Шенцевої О.П.,  при секретарі
Кіщенко Т.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом,  у якому
просить,  на підставі  ст.
ст.  105,  110,
112 СК України розірвати шлюб з відповідачкою,  зареєстрований 22 листопада 2003
року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського
районного управління юстиції м.  Одеси.

У
судовому засіданні позивач позов підтримав,
пояснивши,  що вони з
відповідачкою подружніх та сімейних відносин не підтримують,  спільного господарства не ведуть. Родина
розпалася,  відновлена бути не може. Від
шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3,  2003 року народження.
Держмито просить покласти на себе.

Відповідачка у
судовому засіданні позов визнала,
просила розірвати шлюб.

Суд,  вивчивши матеріали справи,  заслухав пояснення сторін,  вважає,
що позов обґрунтований,  доведений
і підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що між сторонами
зареєстрований шлюб 22 листопада
2003 року
Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного
управління юстиції м.  Одеси,  актовий запис № 365.

Сторони
подружніх та сімейних відносин не підтримують,
спільного господарства не ведуть. Родина розпалася,  відновлена бути не може.

Від
шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3,  2003 року
народження,  який після розірвання шлюбу
залишиться проживати з матір'ю.

Майнової
суперечки немає,  держмито треба покласти
на позивача.

Керуючись  ст.
ст.  10,
60,  212,  213,
214,  215 ЦПК
України,   ст.   ст.
105 ч.3,  ПО,  112
СК Україна,  суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований 22 листопада 2003
року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського
районного управління юстиції м.
Одеси,  актовий запис № 365,  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в дохід держави з
ОСОБА_1 у розмірі 17 гривень,
відповідачку від сплати держмита звільнити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
Справа №33-ц - 2911 кс/ 2007р.                                                             Категорія
Головуючий у першій інстанції
Кохановська З.С. Доповідач Краснощокова Н. С.
УХВАЛА

30 листопада
2007 року                                                                                              м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа:
Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України у м.
Києві про усунення перешкод в здійсненні прав власника та зняття з реєстрації,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24
лютого 2006р.,

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 січня 2006р.
задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа: Відділ громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві про усунення перешкод в здійсненні
прав власника та зняття з реєстрації.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого
2006р. апеляційна скарга ОСОБА_2 на вказане рішення залишена без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді апеляційного
суду, посилається на порушення вимог процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1   відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2006р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та
оскарженню не підлягає.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №-22к- 618/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
грудня 2007 року                                                                                     м.  Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в

складі

Українець
Л.Д.,  Диби В.Г.,  Чобіток А.О.

Розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Донецької області від 30 вересня 2004 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановила:

У квітні
2004 року позивачка звернулася з вказаним позовом до відповідачки і зазначала,
що 01 жогвтня 2003 року за договором позики передала у борг відповідачці 7000
грн. на півроку, що підтверджується розпискою. Оскільки відповідачка не
виконала свої обов»язки за вказаним договором і гроші не повернула, просила
стягнути з останньої 7000 грн.

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 21 травня 2004 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням.  Апеляційного суду Донецької області від 30
вересня 2004 року рішення Волноваського районного суду Донецької області від 21
травня 2004 року скасовано і позовні вимоги задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційної інстанції,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права а рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 21 травня 2004 року залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

2

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Відсутні
й передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 332,  335-337 ЦПК
України та Законом України «Про внесення

змін до закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного

розгляду цивільних,  справ» від 22
лютого 2007 року №697-V та глави
2 розділу V ЦПК

України колегія суддів Судової палати у цивільних справах. Апеляційного
суду міста

Києва

ухвалила:

Касаційну,  скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Донецької області від 30 вересня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15  листопада 2007 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого -
Ігнатюк Б.Ю.

суддів -  Леско В.В., Куштан Б.П.,

при секретарі -
Рогач II.

за участю
апелянта ОСОБА_1, відповідачки
ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною
скаргою Кузьми II. на рішення Берегівського районного суду від 27 липня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів ,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Берегівського районного суду від 3 жовтня 2005 року з позивача стягнуто в
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 100 грн. щомісячно
на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трьохрічного віку.

ОСОБА_1 звернувся до
суду звернувся до суду з позовною заявою, у яків порушив питання про зменшення
стягнення аліментів у зв'язку з погіршення його стану здоров'я.

Оскаржуваним
рішенням його позов задоволено частково: у частині стягнення з нього аліментів
на утримання відповідачки в розмірі 100 грн. задоволено, тобто стягнення цих
аліментів припинено, а в частині зменшення стягнення аліментів розміром 200
грн. на утримання дитини відмовлено.

У
частині відмови в задоволенні позову позивачем оскаржено рішення суду, порушено
питання про зміну рішення суду та задоволення його вимог у цій частині.

Апеляційна
скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому
засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Відповідачка
вважала, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши
доповідача, учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія судді
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Невідповідність
висновку суду обставинам справи апелянт вбачає в тому, що судом не враховано
його стан здоров'я. Але таке твердження є невірним, оскільки саме цьому факту
дана належна оцінка в судовому рішенні; вияснялось також його фактична
можливість до праці.

Що ж
стосується правильності застосування ст. 192 СК України, то нею встановлено
право суду при певних обставинах зменшувати або збільшувати розмір аліментів, а
не його обов'язок.

Аліментні
зобов'язанні батьків стосуються утримання дитини, тобто її, по можливості,
належне матеріальне забезпечення. В даному випадку сума у 200 грн., яка
підлягає стягненню з позивача, не настільки значна, щоб її можливо зменшувати.

Справа №
22-1478/07

Головуючий у
тершій інстанції: Гал Л.Л.

Доповідач: Гнатюк
Б.Ю.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Берегівського районного суду від 27 липня 2007 року залишити без змін. Ухвала
набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її ухвалення.
Справа №2-259/2007р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 березня 2007 року                             Барський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Переверзєва С.В при секретарі Ночовка Г.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бар

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Войнашівської сільської ради Барського району
Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла його бабуся ОСОБА_2, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року склала заповіт в якому все своє майно заповіла
йому. Інших спадкоємців, які б мали право на обов,язкову частку у спадковому
майні не має. Фактично він вступив в управління спадковим майном. Оскільки за
життя ОСОБА_2 не встигла отримати Свідоцтво про право власності на житловий будинок, то він не може
звернутись в державну нотаріальну контору за оформленням
своїх спадкових прав і тому вимушений звертатись до суду. Враховуючи викладене
він просить визнати за ним право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, а також земельну
ділянку розміром 0,25 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в частинні визнання права
власності на земельну ділянку
відмовився від своїх вимог..

Представник Войнашівської сільської
ради Барського району в судове засідання не з'явився, але представив суду
письмову заяву в які просив справу слухати і відсутності відповідача і визнав пред'явлений
позов.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов слід задовольнити частково. Так згідно заповіту (ас.5)
ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_1 Останній після
смерті спадкодавця, яке сталось ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до довідки
Войнашівської сільської ради №280 (ас. 10) вступив в фактичне управління
спадковим майном, а саме житловим будинком та земельною ділянкою, які
розташовані в АДРЕСА_1. Разом з тим, оскільки правовстановлюючих документів на
будинок за життя ОСОБА_2 не було виготовлено, то ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом має
право на спадкове майно. Так як позивач відмовився від своїх вимог в частинні
визнання права власності на земельну ділянку,
суд вважає можливим прийняти вказану відмову і не розглядати їх.

На
підставі викладеного і керуючись ст.130, 174 ЦПК України,
ст.1222,1223,1225,1233 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка

померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти
днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-н-26/2007р
СУДОВИЙ  НАКАЗ
Жидачівський  районний
суд Львівської області
2007 року                                                                                 м.Жидачів
Суддя  Жидачівського районного суду  Львівської області  Сидорак
Б.Г., розглянувши заяву прокурора Жидачівського району  в інтересах ОСОБА_1про стягнення
заборгованості по нарахованій , але невиплаченій заробітній платі в сумі   269( двісті шістдесят дев"ять) гривень
59 копійок з  Товариства з обмеженою відповідальністю,,
МФО  325569, ЗКПО 30203858.
Керуючись  ст.ст. 95, 97, 102,103,105   ЦПК України,
Товариства  з обмеженою
МФО   325569, ЗКПО 30203858 в користь
ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але невиплаченій  заробітній платі в сумі   269 ( двісті   шістдесят дев"ять) гривень 59 копійок;
-25 (двадцять п"ять) гривень
Жидачівського району м.Жидачів;
-15 (п"ятнадцять) гривень   витрат за
інформаційно-технічне
26306742, отримувач територіальне управління державної  Судової адміністрації у Львівській    області.
Боржник:   ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1народження, житель
Товариство  з обмеженою відповідальністю
СКБ" Дністер" МФО   325569, ЗКПО 30203858
зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)
боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів
з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
до статті 105 ЦПК України в разі ненадходження заяви від боржника протягом
трьох днів після закінчення строку на її подання та з наявності даних про
отримання борж­ником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд
видає його стягувачеві для пред"явлення до виконання.
про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, роз­глядається
судом протягом п"я і и
днів з дня її надходження без судовогорозгляду і виклику сторін, про що
постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ( стаття 106 ЦПК
Судовий наказ
набрав чинпості: 13   квітня 2007 року.
Справа №2-2989/07
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12
квітня 2007 року                                                                                   місто
Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області
Іщук Л.П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1до виконавчого комітету Луцької
міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме
майно,

встановила:

03.04.2007 р. ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до
відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

10.04.2007 р.
позивач подав суду заяву в якій просить повернути його позов.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається
у випадках, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про
повернення йому позову.

Керуючись ст.
121 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну
заяву ОСОБА_1до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно - повернути позивачу.

Ухвалу суду
разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через
Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, ухвала суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.