Справа № 22-538                                          Головуючий
Доповідач: Хилевич СВ.
УХВАЛА

іменем України

14
травня 2007 року                                                                                                   м.
Рівне

Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі: Головуючого -
судді: Собіни І.М.

Суддів: Шеремет A.M., Хилевича СВ., при секретарі
судового засідання Томашевській І.М. за участю позивача, представників
відповідача

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за апеляційною
скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу „Екопродукт" на
рішення Лубенського міськрайонного суду від 13 березня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_1до сільськогосподарського виробничого
кооперативу „Екопродукт" про виділення майна в натурі,

заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

встановила:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13 березня 2007
року позов задоволено повністю; зобов'язано сільськогосподарський
виробничий кооператив „Екопродукт" та його ліквідаційну комісію виділити
позивачу в натурі будинок (приміщення) пилорами вартістю у 1 768 гривень,
пилораму з обладнанням вартістю у 2
400 гривень, огорожу пилорами вартістю у 1
583 гривні, які знаходяться в селі Сатиїв Лубенського району Рівненської
області, свердловину вартістю 328 гривень, башту Рожновського вартістю у 507
гривень, насос глибинний вартістю у 4 0 гривень які розташовані на фермі села
Олибів Лубенського району Рівненської області, а всього на суму в б 62 6
гривень із спільної часткової власності, ще знаходиться в цілісному майновому
комплексі сільськогосподарського виробничого кооперативу „Екопродукт" села
Сатиїв Лубенського району Рівненської області.

Цим же рішенням визначено порядок його виконання, згідно якого при
відсутності майна слід стягнути з відповідача вартість майнового паю на користь
ОСОБА_1. розміром у 7
168 гривень.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції
не з'ясував усіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення
справи, та прийшов до висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи,
що призвело до неправильного вирішення спору.

Вважає, що місцевий суд не взяв до уваги тієї обставини,
що 1 грудня 2001 року комісія
сільськогосподарського виробничого кооперативу „Екопродукт" передала
колективу співвласників майна села Олибів Лубенського району майно, куди
входить пилорама, обладнання пилорами, огорожа пилорами, свердловина, башта
Рожновського, насос глибинний. Всупереч наведеній обставині суд у

2

своєму  рішенні
вказав,  що  дане
майно  перебуває  у
власності відповідача.

Також суд першої інстанції залишив поза увагою факт
передачі спірного майна 28
січня 2007 року
уповноваженим від власників майнових паїв села Олибів уповноваженому
співвласників майнових паїв масиву №
29. Останній, діючи від імені співвласників майнових паїв масиву № 29, того ж числа все
спірне майно передав на умовах оренди
фермерському господарству „Славілія".

Посилаючись у своїх доводах на незаконність рішення, вказував, що суд не
врахував того факту, що сільськогосподарський виробничий кооператив
„Екопродукт" грошових коштів згідно балансу на 1 січня 2007 року на
виконання рішення суду у частині визначення порядку виконання в разі
відсутності спірного майна не має.

На вказаних підставах просив апеляційний суд рішення Лубенського міськрайонного
суду від 13 березня 2007 року скасувати і
закрити провадження в справі.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу позивач вказував на
безпідставність скарги, а тому просить її відхилити.

В апеляційному суді представники відповідача підтримали апеляційну скаргу в
повному обсязі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та закрити
провадження в справі.

Позивач у судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення апеляційної
скарги, покликався на законність та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції. Просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення Лубенського
міськрайонного суду від 15
березня 2007 року - залишити без
змін.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, і це з'ясовано в судовому засіданні,
ОСОБА_1. є власником майнового паю вартістю в 7 168 гривень, що стверджено свідоцтвом про право власності на
майновий пай, виданим Сатиївською сільською радою 11 жовтня 2006 року(а.с. 3).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України „Про колективне сільськогосподарське
підприємство" у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай
натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури
пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Позивач, виявивши бажання на отримання паю, звернувся до відповідача, проте
згоди щодо форми паю сторонами досягнуто не було, що й слугувало причиною
звернення позивача до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про необхідність задоволення вимог позивача про виділення майнового
паю в натурі і про визначення порядку його виконання у разі відсутності майна
шляхом стягнення його вартості відповідно до правил ст. 217 ЦПК України.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки
як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечив проти виділення
спірного майна в натурі у версії, запропонованій позивачем, оскільки воно є в
наявності і не експлуатується (а.с. 44).
Окрім того, з дослідженого судом акта приймання-передачі від 5 квітня 2007 року видно, що на
виконання рішення суду від 13
березня 2007 року та
звернення ліквідаційної комісії сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Екопродукт" уповноважений власників майнових паїв передав голові
ліквідаційної комісії кооперативу, який отримав, спірне майно, що підтверджує
доводи позивача.

3

Відповідно до ч. 2
ст. 308 ЦПК
України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Рішення суду постановлено без порушень норм матеріального
і процесуального права, судом з'ясовано обставини, що мають значення для
справи, в повній мірі, висновки, яких дійшов суд, відповідають обставинам
справи, а апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого
ухвалено рішення, та не спростовує правильності висновків суду, а тому колегія
суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись
п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст. 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого
кооперативу „Екопродукт" на рішення Лубенського міськрайонного суду від 13 березня 2007 року відхилити,
а рішення залишити без

змін.

Стягнути із сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Екопродукт", село Сатиїв Лубенського району Рівненської області, в
рахунок оплати за подачу апеляційної скарги суму судового збору

(державного
мита) розміром у 3  (три)  гривні та
суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи розміром у 15

(п'ятнадцять)
гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.