УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25   червня 2007 року                                                                                          м.   Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С.  ,
Шевченко В.Ю.,  Новосядлої
В.М.  ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства „Київський деревообробний комбінат" до ОСОБА_1про визнання
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням,  за зустрічним позовом
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства „Київський деревообробний
комбінат",  3-я особа: служба у
справах неповнолітніх Печерського району м.
Києва про видачу ордера на жиле приміщення,  за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Печерського районного суду м.   Києва від
17 лютого 2005р. та ухвалу Апеляційного суду м.   Києва від 22 квітня 2005р.,

встановила:

У січні
2005р. ВАТ „Київський деревообробний комбінат" звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про визнання такою,  що
втратила право користування жилим приміщенням.

Позивач зазначав,  що ОСОБА_1.
працювала у ВАТ „Київський

деревообробний комбінат" і звільнилась за власним бажанням,  однак продовжує

бути прописаною в гуртожитку по АДРЕСА_1 Протягом

тривалого   часу   відповідачка   не
проживає   в   гуртожитку,             не   сплачує
за

користування
жилим приміщенням у ньому,  в гуртожитку немає
її речей.

ОСОБА_1.
звернулась із зустрічним позовом   про
зобов'язання видати

Справа №
33ц-1201ск/07Справа №33-ц - 1201 кс/ 2007р.

Головуючий у
першій інстанції Коротун В.М.

Доповідач
Краснощокова Н.С.

Категорія ЦП 13

їй
спеціальний ордер на житлову площу у гуртожитку,  посилалась на те,  що з березня 1995р. вона прописана у
вищевказаному гуртожитку,  однак,  ордер,
що є підставою для вселення,  їй
не видавався.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
17 лютого 2005р. позов задоволено,
визнаноОСОБА_1 такою,  що втратила
право користування жилим приміщенням у гуртожитку по вул. . Богуславській,  15 у м.
Києві з усіма залежними від неї особами. У задоволенні зустрічного
позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 22 квітня
2005р. відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1,
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 17 лютого 2005р.
залишено без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення,  посилаючись на порушення судами
вимог матеріального і процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1   відхилити. Рішення   Печерського
районного суду м.  Києва від 17
лютого 2005р. та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 22 квітня 2005р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.