РІШЕННЯ

Іменем   УКРАЇНИ

Справа номер 2-114/2007р.

19 березня 2007 року
Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого: Малишенко Т.О., при секретарі
Приходько І.Б. за участі представника позивача Попової О.О., відповідач
відсутній.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою Комунального підприємства
„Славутич-Чорнобильторг" до ОСОБА_1-
про стягнення суми боргу,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про
стягнення боргу. Посилаються на те, що відповідач знаходився з ними у трудових
відносинах. На підставі заяви відповідача їх підприємство продало відповідачу
телевізор вартістю 990 гривень, а відповідач надала письмову заяву про
відрахування із її заробітної плати вартості телевізора, кожен місяць із її
заробітної плати відраховувалось по 95 гривень. До вересня 2006 року із
заробітної плати відповідача, кожен місяць відраховувалась сума грошей, але
відповідач була звільнена з роботи за прогули. На момент звільнення відповідач
сплатила за придбаний телевізор 546
гривень, на даний час сума боргу залишилась у сумі 443 гривні, 34 копійки. Просять
стягнути суму боргу, а також 3%
річних та індексу інфляцій, всього сума боргу становить 466 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і
просила стягнути з відповідача борг у сумі 466 гривень 20
копійок, а також понесені судові витрати.

Відповідач на попереднє слухання справи не з'явився, як і на судове
засідання. Судом за відомим місцем реєстрації відповідача було направлено
судові повістки і копію позовної заяви з документами. Крім того у місцевій
газеті було оголошено про розгляд даної справи. Причин поважності своєї неявки
в судове засідання відповідач суду не повідомив, письмових заяв про відкладення
розгляду справи до суду також не надходило. Тому суд вирішив продовжити розгляд
справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1.,
відповідно до наказу номер 15лс з 01.02.2006 року була прийнята продавцем
третьої категорії в ТК „Дніпро", відповідно до договору про повну
матеріальну відповідальність від 01.02.2006 року з ОСОБА_1 було укладено
договір на повну індивідуальну відповідальність. Згідно заяви ОСОБА_1вона
17.04.2004 року звернулась із заявою про придбання телевізору у сумі 990
гривень, вона зобов'язалась кожен місяць сплачувати вартість телевізора із
своєї заробітної плати. Відповідно до накладної номер 1270 від 08.06.2006 року ОСОБА_1 був
переданий телевізор вартістю у сумі 990
гривень. Згідно оглянутих у суді розрахункових листів із заробітної плати
ОСОБА_1кожен місяць проводилось утримання, так з квітня 2006 року по серпень
2006 року, кожен місяць із її заробітної плати утримувалось по 95 гривень. За
вересень 2006 року із
заробітної плати ОСОБА_1утримано 71
гривень 66 копійок.  На підставі наказу номер 215лс від 13.10.2006 року
ОСОБА_1.,    була

2

звільнена
на підставі п.4 ст. 40 КЗпП
України за прогули. На день звільнення відповідача борг перед позивачами
становить 443 гривні 34 копійки.

Відповідно до    вимог ст. 526
ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору
та вимог чинного законодавства.

Підтвердженням того, що між сторонами виникли зобов'язання, є письмова
заява відповідача, відповідно якої відповідач придбав у позивачів телевізор,
позивачі виконали частину свого зобов'язання, передали відповідачу телевізор, а
відповідач частково сплатила вартість придбаного телевізору, а інша сума
залишилась в якості боргу. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Тому відповідно до вимог ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, тобто сплатити узятий на себе борг.

Згідно п.2 ст.625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Проаналізувавши надані документи, суд вважає, що в
судовому засіданні було доведено, що у відповідача перед позивачем виникли
грошові зобов'язання, і тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог чинного законодавства, стороні,
на користь якої постановлено рішення, суд присуджує усі понесені ним судові
витрати, тобто в даному випадку з відповідача на користь позивача стягуються
понесені ним витрати за інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень і
судовий збір у сумі 51 гривні,
а також понесені витрати по оплаті за інформаційні послуги у сумі 48 гривень 24 копійки.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 525,526,527,624,625 ЦК України
ст. ст. 10,11,212,213,214,215,218
ЦПК України, суд

вирішив:
Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1на користь Комунального підприємства
.СЛАВУТИЧ-ЧОРНОБИЛЬТОРГ борг у сумі 466
гривень 20 копійок,
понесені судові витрати у сумі 99
гривень 24 копійки,
всього 575 гривень 44 копійки.

Копію рішення
направити відповідачу для ознайомлення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.