Справа № 22-262707 р.                                   Головуючий по 1
інстанції - Тарасенко С.
Категорія - 21                                                                Доповідач  -   Шамрило Л.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

27 березня 2007 p.
Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого:                                   Курило
Л.Г.

суддів:                                                         Санікової
О.С.

Шамрило Л.Г.

при секретарі:                                                                    Стефановій
І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за апеляційною скарго відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України у Центально-Міському районі м. Горлівки на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 26 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України у Центрально-Міському районі м. Горлівки про відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з
зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
Центрально-Міському районі м. Голівки Донецької області, посилаючись на те, що
він працював на підприємствах вугільної промисловості. В результаті
несприятливого впливу умов праці у нього розвилося професійне захворювання -
хронічний бронхіт. 29.03.2006 р. висновком МСЕК йому вперше встановлено втрату
професійної працездатності в розмірі 40% внаслідок цього професійного
захворювання та він визнаний інвалідом третьої групи безстроково.

Позивач вважає, що йому заподіяна моральна шкода. Він відчуває фізичні
страждання, у нього змінилися умови і звичний ритм життя, що пов'язано з
погіршенням стану здоров'я. Він втратив роботу за спеціальністю, не може
виконувати роботу по господарству та вимушений постійно лікуватися і приймати
ліки, оскільки страждає від нападів кашлю, задухи і відчуває слабкість. Просив
стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 70000 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду Донецької області від 26 грудня
2006 року позов ОСОБА_1задоволено частково. З Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України у Центрально-Міському роайоні м. Горлівки на
користь позивача стягнуто у відшкодування моральної шкоди 22000 грн.

Не погодившись з рішенням суду, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки
принесло апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та
постановити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1.,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права,
оскільки в суді не доведений факт заподіяння моральної шкоди потерпілому, сам
по собі факт наявності стійкої втрати працездатності не свідчить про моральні
страждання, висновок МСЕК про заподіяння моральної  шкоди
потерпілому  в  матеріалах
справи  відсутній.   Судом
також  не  враховано

2

положення
п.27 ст.77 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік", яким
призупинено на 2006 рік дію норм Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині
відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної шкоди.

В судове засідання представник відповідача Степанов О.В. підтримав доводи апеляційної скарги
і просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1. в судове засідання не з'явився, надав суду апеляційної
інстанції заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає,
що скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1., суд першої* інстанції
виходив з того, що згідно висновку МСЕК від 29.03.2006 р. позивачеві вперше
було встановлено втрату професійної працездатності з 01.03.2006 р. в розмірі 40% у
зв'язку з професійним захворюванням - хронічний бронхіт та визнано інвалідом 3
групи безстроково, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної здоров'ю за нормами Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що
позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди, а також на те, що у
відповідності з п.27 ст.77 Закону України „Про державний бюджет України на 2006
рік" зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 ст.1, підпункту "є" п.1
ч.1 ст.21, ч.3 ст.28 та ч.3 ст.34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування застрахованим і членам їх сімей
моральної шкоди.

Але ці заперечення відповідача не були прийняти судом
першої інстанції з тих мотивів, що факт отримання ОСОБА_1. професійного
захворюваня, яке призвело до інвалідності, є достатнім доказом моральних
страждань позивача, а норми Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині
відшкодування моральної шкоди не скасовані, а лише призупинено їх дію. При
цьому судом не враховано, що призупинення дії закону так саме не дає підстав
для його застосування.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що при
вирішенні справи судом першої інстанції неправильно застосовані норми
матеріального права, що відповідно до вимог п.4 ч.І ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки про
відшкодування моральної шкоди слід відмовити на підставі п.27 ст.77 Закону
України „Про державний бюджет України на 2006 рік".

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області
задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду Донецької області від 26 грудня
2006 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального  страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань

3

України  у
Центрально-Міському районі  м.  Горлівки
Донецької області     про  відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили
негайно, але воно може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду апеляційної інстанції
законної сили.