Справа 22 - 11/2008
року                                                   Головуючий
у І інстанції Бельченко Л.А.
категорія - 66                                                                       Доповідач Козлов О.М.
УХВАЛА

іменем України

10 січня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого   Ігнатолі Т.Г.

суддів                                               Кочегарової
Л.М. ,  Козлова О.М. ,

при
секретарі Горбань К.С. ,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на дії
відділення Державної виконавчої служби у Новоазовського району Донецької
області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на ухвалу Новоазовського
райсуду Донецької області від 01 червня 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Новоазовського районного суду Донецької області від 01 червня 2007 року
зазначена скарга залишена без задоволення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить задовольнити її скаргу,
ухвалу суду скасувати,
посилаючись на те,  що вона
постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Просить
постановити нову ухвалу,  якою визнати
дії виконавчої служби неправомірними.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
ОСОБА_1,  яка підтримала скаргу,  дослідивши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає задоволенню,  а ухвала суду не підлягає скасуванню з таких
підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що 12.12.2003року на виконання до ВДВС
Новоазовського району згідно заяви ОСОБА_5 надійшов виконавчий лист №2-03 від
12.12.2003 року про стягнення з МП
МЖК „Азов" на її користь збитків в сумі 24771 грн. 61 коп.,  держмита - 933грн.,  витрат на юридичну допомогу - 960грн.,  а всього - 26664 грн. 61 коп..

15.12.2003року
державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

12.12.2003
року по виконавчому провадженню про стягнення з МП МЖК „Азов" на користь ОСОБА_5 державним виконавцем
винесена

постанова
про арешт майна боржника і заборону його відчуження №АА 197078. Копія постанови
надіслана директору МП
МЖК „Азов".

08.08.2006
року сторонам виконавчого провадження було надіслано повідомлення , що
14.08.2006 року буде проведено опис та арешт майна МП МЖК „Азов",  тобто незавершеного будівництвом 20-ти
квартирного житлового будинку по вул. Люднікова в м. Новоазовську,  який числився в будівничих спорудах з 1992
року та відносився до переліку споруд,
які знаходяться

на,  стадії будівництва з орієнтовною будівельною
готовністю біля 15%. Замовником будівництва виступає МП МЖК „Азов".

14.08.2006
року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна №АА018116 і
накладено арешт на цеглу,  блоки,  плити перекриття.

04.09.2006
року сторонам виконавчого провадження надіслано повідомлення про призначення
експерта.

06.09.2006
року держашшм виконавцем винесена

постанова
про призначення експерта для проведення експертизи описаного майна.

11.09.2006
року між ДВС у Новоазовському районі та ДФ ЧП „Автоексперт" укладено
договір на проведення оцінки майна!

19.09.2006
року сторонам виконавчого провадження надіслано повідомлення про проведення
експертизи вартості описаного майна та право на оскарження висновків експертизи
на підставі  ст. 57 Закону України „Про
виконавче провадження".

04.10.2006
року матеріали по реалізації арештованого майна,  а саме недобудованого будинку МП МЖК „Азов",  надіслані для узгодження до ДВС Донецької
області.

16.10.2006
року до СДП „Укрспецюст",  ДАК
„Національна мережа аукціонних центрів" та ТОВ „Мультімедіа Софт" у відповідності до
вимог п.5.12.5 та п.5.12.6 інструкції „Про проведення виконавчих дій" були
надіслані повідомлення з пропозицією оглянути арештоване майно та надати ДВС
пропозиції стосовно реалізації арештованого майна.

02.11.2006
року ДВС у Новоазовському районі та ДАК „Національна мережа аукціонних
центрів" уклали договір №496/6 про надання послуг по реалізації і
проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

10.11.2006
року до ДФ ДАК „Національна мережа аукціонних центрів" подано заявку на
реалізацію арештованого майна.

05.12.2006
року в приміщенні ДВС у Новоазовському районі були проведені прилюдні торги з
реалізації арештованого майна,  про що
складено протокол №496/6.

11.12.2006
року державним виконавцем згідно інструкції „Про проведення виконавчих
дій" складено акт проведення прилюдних торгів по реалізації майна.

18.12.2006
року державним виконавцем на підставі
ст. 43 Закону України „Про виконавче провадження" винесено
розпорядження згідно якого,  кошти від
реалізації зазначеного майна направлені на сплату послуг експерта,  сплату виконавчого збору,  погашення витрат на повідомлення та на
виплату стягнень у виконання рішення на користь ОСОБА_5.

21.12.2006
року державним виконавцем на підставі
ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження" винесена

постанова
про повернення виконавчого документа стягувачу,
копії постанови надіслані сторонам та до Новоазовського районного суду.

На
протязі всього терміну виконання рішення Новоазовського районного суду про
стягнення МП МЖК „Азов"
на користьОСОБА_6 сторонами виконавчого провадження дії державного виконавця не
оскаржувались ні до начальника ВДВС ні до суду.

Відмовляючи
в задоволенні скарги ,  суд виходив з
того,  що оскаржувані заявниками дії ДВС
в Новоазовському районі щодо стягнення на користь ОСОБА_5 з МП «МЖК «Азов» грошових
сум за рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 06.11.2003
року вчинені в межах повноважень державного виконавця та відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче провадження» тому,  що відповідно до  ст.
ст. 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів примусового виконання судового рішення. Одним із
заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника.

Крім того,  ОСОБА_1,
як директору МП
«МЖК «Азов» і учаснику виконавчого провадження своєчасно повідомлялось,  про всі виконавчі дії,  але вона своєчасно не оскаржила жодної дії
ДВС по виконанню рішення суду.

Заявники
ОСОБА_7,  ОСОБА_8, ОСОБА_9  відповідно до
ст.  ст. 383, 385 ЦПК України не є
учасниками виконавчого провадження,
відповідно до вимог  ст. 385 ЦПК
України не мають права на звернення до суду зі скаргою на дії державного
виконавця.

Погоджуючись
з висновками суду першої інстанції,
колегія суддів вважає,  що суд
першої інстанції не мав законних підстав для задоволення скарги ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_8,  і ОСОБА_4  на дії відділу Державної виконавчої
служби тому,  що відповідно до  ст.
ст. 50, 55, 56, 57, 62 Закону України „Про виконавче провадження",  розяснень наведених в п.п.15-17 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на
рішення,  дії або бездіяльність органів і
посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого
провадження" від 26.12.2003 року №14,
при виконанні рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець
у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній
валюті,  інші цінності,  в тому числі кошти на рахунках і вкладах в
установах банків та інших кредитних організаціях,  а також на рахунки в цінних паперах у
депозитаріях останніх,  і лише за
відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно,  за винятком того,  на яке згідно із законом не може бути
звернено стягнення.

Стягнення
на нерухоме майно (будинок,
квартиру,  приміщення,  земельну ділянку) звертається за відсутності
у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Боржник має право вказати ті
види майна чи предмети,  на які необхідно
звернути стягнення в першу чергу. Відмова державного виконавця задовольнити
зазначену вимогу боржника може бути визнана в судовому порядку
необгрунтованою,  коли очевидно,  що ця вимога не порушувала інтересів стягувача
й не ускладнювала виконання рішення.

Вимоги
інших осіб щодо належності їм,  а не
боржнику майна,  на яке накладено
арешт,  вирішуються шляхом пред'явлення
ними відповідно до правил підвідомчості
ст.  12 ГПК України,  позову до боржника та особи,  в інтересах якої накладено арешт,  про визнання права власності на майно і
звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги
осіб,  які не є власниками майна,  але володіють ним на законних підставах.

Оскільки
дії державного виконавця,  пов'язані з
реалізацією арештованого майна,  є
підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків,  до таких правовідносин мають застосовуватися
загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення позову.

З огляду
на наведене,  скарга ОСОБА_1 і ОСОБА_4
на дії відділу Державної виконавчої служби Новоазовського
району Донецької області залишена судом першої інстанції без задоволення з
підстав передбачених законом.

Приймаючи
рішення по скарзі,  суд першої інстанції
всебічно,  повно і об'єктивно встановив
обставини справи та відповідні їм правовідносини,  дав належну оцінку безпосередньо дослідженим
і наявним у справі доказам та поясненням сторін,  правильно застосував матеріальний закон і
прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308, 313-314 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу
Новоазовського районного суду Донецької області від 01 червня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена

протягом двох місяців з дня набрання чинності шляхом подання касаційної
скарги

безпосередньо
до суду касаційної інстанції.