УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2007р.                                                                          м.  Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати              в
цивільних справах Апеляційного суду Івано-

Франківської області в складі:

головуючої                                                         Беркій
О.Ю.,

суддів:                                                                 Мелінишин
Б.І.,  Кукурудза Б.І.,

секретаря                                                            Пожар
Р.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ , , Макс" про
усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою,  відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

з
участю: представника апелянта ОСОБА_2 ,
представника ТзОВ „Макс" -Садкового
A.M.,

встановила:

ОСОБА_1
звернулася у вересні 2005
року із зазначеним позовом,
посилаючись на те,  що з травня 2005 року вона є
власником будинку по АДРЕСА_1. При даному будинковолодінні в її користуванні
знаходиться земельна ділянка пл. 0,
0587 га,  яка була надана попередньому
власнику будинку на підставі договору оренди землі від 30.03.2004р. для
обслуговування житлового будинку строком на три роки. Відповідач,  проводячи будівництво жилого будинку на
суміжній земельній ділянці,  самовільно
захопив частину її земельної ділянки,
при цьому розвалив огорожу,  чим
завдав їй матеріальних збитків на суму 3595 грн.,  які просила стягнути,  та на відшкодування моральної шкоди 10000
грн. та зобов'язати його звільнити самовільно захоплену частину земельної
ділянки і не чинити перешкод в користуванні нею.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 11
червня 2007 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі на зазначене рішення ОСОБА_1 посилається на те,  що судом не враховано при постановленні
рішення  ст.  6
Закону України „Про оренду землі",
згідно

Справа
№22-ц-1376/2007р.                            Головуючий
у 1 інстанції
Островський Л.Є.

Категорія
33                                                    Доповідач
Беркій О.Ю.

якої
орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в
порядку,  передбаченому ЗК,  ЦК
України і договором оренди землі. Зокрема,
ст.  373 ЦК України
передбачено,  що до особи,  яка придбала житловий будинок переходить
право власності на земельну ділянку,  на
якій вони розміщені,  без зміни її
цільового призначення,  у розмірах,  встановлених договором.  Пунктом 2
ст.
120 ЗК
України передбачено,  що право на
земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.
Просить рішення суду скасувати,  а справу
направити на новий розгляд.

В
засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_2  доводи апеляційної скарги підтримав по
вищенаведених мотивах.

Представник
відповідача апеляційну скаргу заперечив,
посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши письмові матеріали,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Статтею 116 ЗК України
визначено,  що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,  визначених цим Кодексом.

В
силу  ст.
124 ЗК
України передача в оренду земельних ділянок,
що перебувають у державній або комунальній власності,  здійснюється на підставі рішення відповідного
органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Судом
першої інстанції встановлено,  що між
ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради було укладено
договір від 30 березня 2004 року на право
тимчасового користування на умовах оренди земельною ділянкою пл. 0, 0587 га на АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням земельної ділянки -
для обслуговування житлового будинку.

П.п. 1,
5 договору сторони обумовили,  що земельна ділянка надана у тимчасове,  платне користування строком на три роки з
моменту його підписання та державної реєстрації. В разі переходу права
власності на вказану земельну ділянку до інших осіб,  договір оренди зберігає чинність для нового
власника.

Встановлено,  що 4
травня 2005 року
згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_3 відчужила квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_1

Звертаючись
до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та
відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1,
посилалась на

те,  що право
користування земельною
ділянкою згідно з договором оренди перейшло до неї при переході права
власності на будинок та відповідно до умов договору від 30.03.2004р.

За
змістом  ст.  120
ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) при
переході права власності на будівлю і споруду,
право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на
підставі цивільно-правових угод,  а право
користування на підставі договору оренди. При відчуженні будівлі і споруд,  які розташовані на орендованій земельній
ділянці,  право на земельну ділянку
визначається згідно із договором оренди земельної ділянки.

Оскільки
умовами договору оренди від 30.03.2004р. не передбачалося переходу прав
орендаря до нового власника будинку і питання про перехід права на земельну
ділянку не було визначено додатковою письмовою угодою з орендодавцем,  то суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку,  що у ОСОБА_1 не
виникло право користування земельною ділянкою пл. 0, 0587 га,  то і відсутні підстави для захисту
неіснуючого права.

Посилання
апелянта на те,  що умовами договору
оренди визначено,  що в разі переходу
права власності на земельну ділянку до інших осіб,  договір оренди зберігає чинність для нового
власника не заслуговують на увагу,
оскільки на час укладення договору оренди власником земельної ділянки
була Івано-Франківська міська рада і на час виникнення спірних правовідносин
власник землі не змінився.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування,  в межах
доводів апеляційної скарги,  колегія
суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307,
308, 313-315,  317 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 11
червня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.