Справа №22ц-6029/07 р.                                          Головуючий
Категорія - 19                                                               Доповідач
-     Зінов'єва А.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 вересня 2007
р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                      Денисенко Л.Л.

суддів:                                               Солодовник
О.Ф., Зінов'євої А.Г.

при секретарі:                                   Таранець В.
О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного
товариства (далі ВАТ) „Донецькобленерго" на рішення Кіровського районного
суду м. Донецька від 1 червня 2007 року по справі за позовом ВАТ
„Донецькобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 р.
ВАТ „Донецькобленерго" звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 14 жовтня 2005 р.
в ході проведення перевірки дотримання Правил користування електроенергією за
адресою: АДРЕСА_1, власником якого являється ОСОБА_1, було встановлено
порушення у вигляді безоблікового користування електроенергією (без приладу
обліку), про що було складено акт. В результаті вказаного порушення їм було
спричинено шкоду у розмірі 5717 грн. 40 коп., яку просили стягнути на їх
користь.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 1 червня 2007 року у задоволенні
позову ВАТ „Донецькобленерго" було відмовлено.

Не погодившись з
рішенням суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просили рішення суду
скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним
обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просили ухвалити
нове рішення, яким задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування
доводів апеляційної скарги ВАТ „Донецькобленерго" посилалися на те, що суд
безпідставно не прийняв до уваги надані докази, а саме: відповідачка являється
власником будинку і несе відповідальність за робітників, які виконують роботу
за наймом; акт було
складане з дотриманням вимог Правил користування електроенергією і підписано
власником, чим останній визнав порушення; комісією було встановлено, що до
будинку АДРЕСА_1, який знаходився в стадії забудівлі було підключено електроенергію.
Вважають, що за таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для
відмови у задоволенні позову.

В судовому
засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав і просив її
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка
проти апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, а рішення суду
залишити без зміни.

Заслухавши
доповідача, сторони, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового за таких підстав.

Відмовляючи ВАТ
„Донецькобленерго" у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем
не надано доказів безоблікового користування електроенергією саме позивачкою.

Між тим такі
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що згідно вимог п.3
ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового.

Як вбачається з
матеріалів справи, проти чого не заперечували сторони. ОСОБА_1 з 1991 року є
власником домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно особистого рахунку, вказане
домоволодіння підключене до енергопостачання і 21 травня 1977 р. в ньому було
встановлено прилад обліку (електролічильник). Згідно акту комісії місцевої
ради, дійсно в 2005 р. відповідачкою на земельній ділянці за АДРЕСА_1 було
розпочато будівництво нового дому і при цьому від стовпа електромережі, який
знаходиться на вулиці, на подвір'я вказаного домоволодіння проходив провід
електроструму, підключений до будівлі.

Таким чином,
судом першої інстанції достовірно було встановлено користування відповідачкою,
яка є власником вищевказаного домоволодіння, електроенергією без приладу
обліку.

Відповідно до
вимог ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Виходячи з
наведеного, факт того, що відповідачка не постійно проживала в будинку
АДРЕСА_1, не позбавляє її права власності та обов'язку відповідальності за
нього.

В ході слухання
справи судом також було встановлено і такий факт не оспорювався ОСОБА_1, що на
подвір'ї вищевказаного домоволодіння виконували будівельні роботи наймані
відповідачкою працівники. Тобто, між останньою та найманими нею робітниками
склалися якісь договірні зобов'язання (трудові, підрядні тощо). Підключившись
до енергопостачання без відома сторін по справі, наймані відповідачкою
працівники фактично спричинили шкоду ВАТ „Донецькобленерго", оскільки
користувалися електроенергією безобліково.

Згідно вимог ст.
1172 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує
шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Стосовно доводів
відповідачки про те, що фактично в придбаному домоволодінні ніхто не проживав і
електроенергією не користувався, а в 2005 р. старий будинок було знесене і
розпочалося будівництво нового, не заслуговують уваги. Такі доводи
спростовуються вищенаведеними обставинами, крім того ОСОБА_1 не надано доказів
того, що в придбаному нею будинку АДРЕСА_1 був відсутнім прилад обліку
електроенергії, або що він був відключеним енергопостачальною організацією, або
що вона зверталася з заявою до останньої з проханням зняти електролічильник,
відключити будинок від енергопостачання, тощо.

Таким чином,
позовні вимоги ВАТ „Донецькобленерго" про відшкодування шкоди
обгрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, оскільки розрахунки розміру
збитків суперечать вимогам діючого законодавства.

Згідно п. 37
Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. №1357 (далі Правила),
енергопостачальник має право: вимагати від споживача відшкодування збитків,
завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною
енергією. Разом з тим, відповідно до вимог п. 38 Правил, енергопостачальник
зобов'язаний проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання
показань приладів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків.

Дані про
останній контрольний замір в будинку відповідачки позивачем не надані і тому
проводити нарахування збитків відповідачці за три роки не було підстав.
Відповідно до вищенаведеного, розмір шкоди, завданої позивачу, розрахований за
Методикою застосованою останнім, складає 1101 грн. 49 коп.

((33,44 х 183 х
0,15) х 20%) +(33,44 х 183 х 0,15) = 1101,49, де 33,44 - добова величина
розрахункового споживання електроенергії; 183 - кількість днів (6 місяців);

0,15 - діючий на
той час тариф;

(33,44 х 183 х
0,15) х 20% - розрахунок ПДВ.

Оскільки позовні
вимоги ВАТ „Донецькобленерго" підлягають частковому задоволенню, то
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на відповідачку слід покласти судові
витрати.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 313, 314
ч.2, 316 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ВАТ „Донецькобленерго" задовольнити частково.

Рішення
Кіровського районного суду м. Донецька від 1 червня 2007 року скасувати.

Позовні вимоги
ВАТ „Донецькобленерго" задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ „Донецькобленерго" Донецькі електричні мережі у
рахунок відшкодування шкоди 1101 (одна тисяча сто одна) грн.. 49 коп. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 (тридцять) грн.., а
всього стягнути -1131 (одна тисяча сто тридцять одна) грн.. 49 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн..

Рішення набирає
законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
надрання чинності.