Справа № 22-2044                             Головуючий
в 1 інстанції-Ступін
- 34                                                              Доповідач
УХВАЛА

іменем     України

3 травня
2007 року                                 Апеляційний суд
Донецької області

в складі:

головуючого      Голубинського A.M.,

суддів                                                                   Жданової
В.С,

Могутової Н.Г.

при
секретарі     Баштановій Ю.В.

за участю:
позивача ОСОБА_1,

відповідачаОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2на рішення Мар"їнського районного
суду Донецької області від 14 грудня 2006 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на одну другу частину
домоволодіння і розділ домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Марийського
районного суду Донецької області від 14 грудня 2006 року,  яким позов ОСОБА_1 до нього про визнання
права власності на одну другу частину домоволодіння і розділ домоволодіння було
задоволено: суд визнав за ОСОБА_1 право власності на Уі частину
домоволодінняАДРЕСА_1,  виділив їй в
натурі квартиру № 1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від
7 листопада 2005 року,  яка складається з
кімнати 1-3,  кімнати 1-6, а також сіней
аі та пристрою загальною вартістю 28
435 грн. Суд виділив ОСОБА_2. квартиру №
2 в будинкуАДРЕСА_1,  згідно висновку
судової будівельно-технічної експертизи від 7 листопада 2005 року,  яка складається з кімнати 1-4,  кімнати 1-5,
літньої кухні Б2,  погребу
В1,  загальною вартістю 29787 грн. Уборну
та огородження 1 суд залишив в спільній сумісній власностіОСОБА_2 та ОСОБА_1

ОСОБА_2.
просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення,  яким визнати за ним право власності на
спірний будинок,  стягнувши з нього на
користь позивачки грошову компенсацію в розмірі 15816 грн.,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому
засіданні ОСОБА_2. доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач
ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечувала,  вважає рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено,  що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі
з 1992 року по 2006 рік.

З липня 1997 рокуОСОБА_3.  подарувала відповідачу ОСОБА_2. жилий
будинокАДРЕСА_1 вартістю 12619
грн.,  в наслідок чого сторони по
справі доглядалиОСОБА_3.  до її смерті
(ІНФОРМАЦІЯ_1 року).

ОСОБА_1
і ОСОБА_2. проживали у вказаному будинку однією сім"єю,  зробили в будинку великий об"єм
будівельних робіт,  в зв"язку з чим
вартість будинку збільшилась до 58222 грн. згідно висновку будівельної експертизи.

27 липня 2005 р. ОСОБА_1
звернулась із позовом до ОСОБА_4.  про
визнання вказаного вище договору дарування будинку удаваною угодою,  оскільки мав місце договір довічного
утримання,  укладений між нею
іОСОБА_3,   а тому договір визнати
недійсним і

2

просила
визнати дійсним договір довічного утримання між нею таОСОБА_3.  Потім позивач надала додаткову позовну
заяву,  в якій просила визнати за нею
право власності на !4 частину будинку АДРЕСА_1,  що є сумісною власністю подружжя,  і поділити будинок в натурі,  виділивши їй в натурі квартиру № 1 цього
будинку згідно висновку будівельної експертизи,
та стягнувши з відповідача 676 грн. в рахунок урівняння долей.

Рішенням
Мар'їнського районного суду Донецької області від 14 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності на одну другу частину
домоволодіння і розділ домоволодіння було задоволено.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення представника
відповідача,  перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1 правильно прийшов до висновку,
що за час знаходження сторін у шлюбі вартість належного ОСОБА_2. на
підставі договору дарування будинку збільшилась з 12619 грн. до 58222 грн. згідно
висновку будівельної експертизи (а.с. 20-24),
а тому відповідно до вимог
ст.  62 СК України
вказаний будинок в зв"язку із збільшенням його вартості в наслідок
спільних трудових,  грошових затрат
сторін повинен бути визнаним об"єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно
висновку будівельної експертизи від 7
листопада 2005 року
вказане вище домоволодіння може бути розділене на дві частки при виконанні
переобладнання.

Рішенням
Марийської міської ради Мар"їнського району Донецької області № 58/12 від 25.04.2007р.
ОСОБА_1 було дозволено провести перепланування житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до
висновків будівельної експертизи.

За таких
обставин суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині розподілу спірного домоволодіння,
визнавши за нею право власності на І4 частину домоволодіння,  виділив їй в натурі квартиру № 1 згідно висновку
судової будівельно-технічної експертизи,
яка передбачає можливість розподілу домоволодіння в натурі.

Доводи
апеляційної скаргиОСОБА_2 про неправильне застосування матеріального права при
вирішенні питання про визнання спірного домоволодіння об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя,  не
приймаються судом до уваги,  оскільки
вони спростовуються матеріалами справи і не грунтуються на законі.

Висновок
суду ґрунтується на доказах,  які
повно,  всебічно і об"єктивно
перевірені в судовому засіданні і законні.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку,  що неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Судом
першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по справі,  зібрані докази,  дана належна правова оцінка і суд
обгрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1

Згідно
із статтею 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів,  то
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не
має.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч. 1 п. 1,
308,  314,  315 Цивільного процесуального кодексу
України,    апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Марийського районного суду Донецької області від 14 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку до

Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою

апеляційного
суду.