Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03   грудня 2007 року Комінтернівський районний
суд м. Харкова в складі:

головуючого -
судді Боговського Д.Є.

при секретарі -
Овчинниковій Є.О. розглянувши у судовому засіданні в залі   суду в м. Харкові цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ДП «Завод ім. В.О. Малишева» про вселення, за
зустрічною позовною заявою ДП «Завод ім. В.О. Малишева» до ОСОБА_1, третя
особа: ВГІРФО Комінтернівського РВ ГУ
МВС України в Харківській області, про визнання втратившим право користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  11.06.2007 року звернувся до суду з позовом
до ДП «Завод ім. В.О. Малишева» про вселення його до гуртожитку та зобов'язання
відповідача не чинити перепони в користуванні гуртожитком. Свої позовні вимоги
обґрунтовував наступним.

В 1990 році
позивач був прийнятий на роботу до ДП «Завод ім. В.О. Малишева». Йому було
надане койко-місце в гуртожитку по АДРЕСА_1. В цьому гуртожитку він проживав до
1999 року. В 1999 році йому був виданий ордер на койко-місце в гуртожитку по
АДРЕСА_2. В цьому гуртожитку ОСОБА_1був зареєстрований, але проживав він
переважно у своєї жінки, в гуртожитку по АДРЕСА_3. в 1995 році   ОСОБА_1був переведений з ДП «Завод ім. В.О.
Малишева» до Харківського Науково-технологічного комплексу. Позивач регулярно
здійснював оплату за гуртожиток, але в жовтні 2006 року його особистий рахунок
був закритий, оплату від нього більше не приймали та поставили питання про
виселення його з гуртожитку.

В зустрічній
позовній заяві представник ДП «Завод ім. В.О. Малишева» просить визнати
ОСОБА_1втратившим право користування житловим приміщенням -гуртожитком по
АДРЕСА_2, на підставі того, що ОСОБА_1більше 6 місяців не проживає в цьому
приміщенні, оплату за нього не вчиняє, особистих речей не має, його
місцезнаходження невідоме. Під час судового розгляду представник ДП «Завод ім.
В.О. Малишева»   уточнив свої позовні
вимоги, просив суд крім визнання втратившим право користування житловим
приміщенням зняти ОСОБА_1з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому
засіданні ОСОБА_1та його представник підтримали свої позовні вимоги, просили
позов задовольнити. Проти зустрічного позову ДП «Завод ім. В.О. Малишева»
заперечували. При цьому зазначали, що до закриття особового рахунку оплату за
гуртожиток ОСОБА_1вчиняв, звертався до керівництва ДП «Завод ім. В.О. Малишева»
з приводу вселення його до гуртожитку. Крім того, ОСОБА_1зазначав, що на ДП
«Завод ім. В.О. Малишева» відпрацював більше 10 років, а тому має право на
житлову площу в гуртожитку.

Представник ДП «Завод
ім. В.О. Малишева» проти позову ОСОБА_1заперечував, при цьому зазначав, що
ОСОБА_1працював на підприємстві з 1990 по 1995 рік, звільнений по переводу до
ХНТК в 1995 році, з 2003 року по теперішній час в гуртожитку не проживає,
оплату не вчиняє, його місце проживання не відоме, особовий рахунок закрито з
жовтня 2006 року.

Представник
ВГІРФО Комінтернівського РВ ГУ
МВС України в Харківській області, який ухвалою суду від 01.10.2007 року   було залучено до участі в справі в якості
третьої особи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не
повідомив, про час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги   ОСОБА_1задоволенню   не
підлягають, позовні вимоги ДП «Завод ім. В.О. Малишева» підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з
архівної довідки №1850, ОСОБА_1був прийнятий на роботу до ДП «Завод ім. В.О.
Малишева» 28 серпня 1990 року. В 1995 році був звільнений за переводом до
Харківського Науково-Технологічного комплексу ( а.с.39). 24 травня 2006 року
ОСОБА_1звільнився з ХНТК за власним бажанням (а.с.11).

На підставі
ордеру на койко-місце в гуртожитку №120 від 20.07.1999 року ОСОБА_1було
дозволено зайняти койко-місце в будинку АДРЕСА_2 (а.с. 41).

Як зазначив в
судовому засіданні ОСОБА_1, в 1993 році він одружився та став проживати з
дружиною в іншому гуртожитку, по АДРЕСА_3, але оплату за койко-місце в
гуртожитку по АДРЕСА_2 здійснював до вересня 2006 року.

Як вбачається з
довідки про склад сім'ї та прописку, в гуртожитку за адресою АДРЕСА_2
прописаний ОСОБА_1, особистий
рахунок закритий з жовтня 2006 року (а.с.43).

З Акту від
10.11.2006 року вбачається, що ОСОБА_1не проживав в гуртожитку з 2003 року,
особистих речей не має, кореспонденція на його ім'я не надходила (а.с.45).

В судовому
засіданні представник ДП «Завод ім. В.О. Малишева» пояснила, що койко-місце
надається працівникам підприємства. У випадку звільнення за власним бажанням
койко-місце не зберігається, без надання іншого житлового приміщення. Працюючи
в ХНТК, ОСОБА_1не був працівником ДП «Завод ім. В.О. Малишева», але за
домовленістю з керівництвом заводу йому був наданий ордер на койко-місце в
гуртожитку заводу. Звільнився   ОСОБА_1за
власним бажанням, не проживав в гуртожитку більше 6 місяців, тому койко-місце
за ним не зберігається.

Як вбачається з
відповідей заступника генерального директора ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на
ім'я   ОСОБА_1, останньому було
роз'яснено про відсутність юридичних підстав для вселення в гуртожиток та
збереження прописки (а.с. 5,6, 46). Крім того, із заяв, які ОСОБА_1подавав до
ДП «Завод ім. В.О. Малишева», вбачається, що ОСОБА_1вирішив вселитися до
гуртожитку вже після того, як був закритий його особистий рахунок, (а.с.7,8).

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка комендант гуртожитку по АДРЕСА_2 ОСОБА_2
пояснила, що працює в даному гуртожитку з 2003 року. ОСОБА_1був в списках цього
гуртожитку, але не проживав в ньому. На початку 2006 року вона дізналася про
те, що   ОСОБА_1звільнився, та відповідно
до своїх обов'язків закрила його особистий рахунок.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3,
який працює швейцаром в гуртожитку по АДРЕСА_2,   пояснив, що мешкає в цьому гуртожитку з 1990
року, з 2003 року працює швейцаром. З 2000 року він не бачив, щоб
ОСОБА_1приходив жити до гуртожитку, його речей там не було.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка заступник директора Харківського
Науково-Технологічного комплексу ОСОБА_4. пояснив, що ХНТК не було підрозділом ДП
«Завод ім. В.О. Малишева»,працівники ХНТК не є працівниками ДП «Завод ім. В.О.
Малишева». Працівники ХНТК могли користуватись правами працівників заводу.
Офіційного договору між ХНТК   та ДП
«Завод ім. В.О. Малишева» щодо проживання працівників ХНТК в гуртожитку ДП
«Завод ім. В.О. Малишева» не було, але за домовленості із керівництвом заводу
працівникам ХНТК надавалося житло в заводському гуртожитку. Звільнений
ОСОБА_1був за власним бажанням.

Таким чином,
твердження ОСОБА_1про те, що на ДП «Завод ім. В.О. Малишева» він відпрацював
більше 10 років, спростовується матеріалами справи, поясненнями представника ДП
«Завод ім. В.О. Малишева» та показаннями свідка ОСОБА_4.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1дійсно не проживав в гуртожитку без поважної причини
понад 6 місяців. Ці обставини підтверджуються показаннями свідків   ОСОБА_2,
ОСОБА_3, матеріалами
справи та не спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1

Відповідно до
ст. 71 ЖК України особа, яка відсутня більш 6 місяців без поважної причини,
вона втрачає право користування житловим приміщенням.

З урахуванням
наведеного суд вважає, що ОСОБА_1втратив право користування житловим
приміщенням - койко-місцем в гуртожитку по АДРЕСА_2, який належить ДП «Завод
ім. В.О. Малишева».

За таких
обставин позовна заява  ОСОБА_1до ДП
«Завод ім. В.О. Малишева» про вселення підлягає залишенню без задоволення.
Позов ДП «Завод ім. В.О. Малишева» до ОСОБА_1про визнання втратившим право
користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 71, 72, 132 ч.2 ЖК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовної  заяви   ОСОБА_1 до ДП «Завод ім. В.О. Малишева» про
вселення відмовити.

Позовну  заяву
«Завод ім. В.О. Малишева»
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1
втратившим право користування житловим приміщенням - койко-місцем в гуртожитку
по АДРЕСА_2

Зобов'язати
ВГІРФО Комінтернівського РВ ГУ МВС України в Харківській області зняти ОСОБА_1
з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.