Справа № 2-1063/2007 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07   травня 2007 року.
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області в складі:

головуючого судді -
Савічева В.О.

при секретарі - Петько C.O.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
«НОВА ХОЛДИНГ» за участю третьої особи ОСОБА_2
про визнання наказу директора товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА
ХОЛДИНГ» № 1513к
від 07.12.2006 року про
звільнення з роботи ОСОБА_1 незаконним, про поновлення на роботі, про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат на
правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

В   грудні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до товариства з

обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» про визнання наказу директора

товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» № 1513к від 07.12.2006 року

про звільнення його з роботи незаконним, про поновлення його на роботі на
посаді механіка

відділу технічної експлуатації товариства з обмеженою відповідальністю
«НОВА

ХОЛДИНГ», про стягнення середнього заробітку на користь за час вимушеного
прогулу з

дня звільнення до дня винесення судового рішення, про стягнення в порядку
відшкодування

моральної шкоди у сумі 5000
гривень та стягнення в порядку відшкодування витрат на

правову допомогу у сумі 1200
гривень.

В позові
вказував, що він був прийнятий на роботу в товариство з обмеженою
відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» на посаду машиніста холодильних установок у
відділ технічної експлуатації на підставі
наказу № 238к від 11.10.2005 року.

Наказом № 325к від 14.11.2005 року був
переведений на посаду механіка відділу технічної експлуатації підприємства.

Наказом № 1513к від 07.12.2006 року звільнений
з підприємства у відповідності до ст. 41
п. 2 Кодексу
законів про працю України, яка в якості підстави для звільнення передбачає
винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні
цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку
власника або уповноваженого органу.

Своє звільнення
з роботи вважає незаконним, так як будь-яких винних дій, які б давали підстави
для втрати до нього довір'я з боку власника чи керівника підприємства, він не
скоював.

Крім того,
працюючи механіком відділу технічної експлуатації, він не являвся працівником,
який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності.

Також наказ про
звільнення є незаконним, бо в ньому не вказано, які саме винні дії, на думку
власника, є підставою для втрати довір'я.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач ОСОБА_1
прохав суд:

-   визнати
наказ директора товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА

ХОЛДИНГ»
№ 1513к від 07.12.2006 року про
звільнення з роботи його, ОСОБА_1, незаконним;

-  поновити його, ОСОБА_1, на роботі на посаді механіка
відділу

технічної експлуатації товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА
ХОЛДИНГ»;

·
стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА
ХОЛДИНГ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня
звільнення до дня винесення судового рішення;

·
стягнути на його користь з товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» в порядку відшкодування моральної шкоди 5000 гривень;

·
стягнути на його користь з товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» в порядку відшкодування витрат на правову
допомогу у сумі 1200 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов
підтримав, просив суд позов задовольнити повністю. Посилався на обставини та
підстави викладені у позові та письмових поясненнях суду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позов в
інтересах ОСОБА_1 підтримав повністю, просив задовольнити позов. Посилався на
обставини та підстави викладені у позові.

Представник відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» Дуднік C.O. з
позовом не погодився. Просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на
обставини та підстави викладені у запереченнях проти позову.

Третя особа ОСОБА_2
з позовом не погодився. Просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись
на обставини та підстави викладені у запереченнях проти позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши
матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить
до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ст. 41 п. 2 Кодексу законів
про працю України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним
органу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу в товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» на
посаду машиніста холодильних установок у відділ технічної експлуатації на
підставі наказу № 238к від 11.10.2005 року.

Наказом № 325к від 14.11.2005 року був
переведений на посаду механіка відділу технічної експлуатації підприємства.

Наказом №
1513к від 07.12.2006
року звільнений з підприємства у відповідності до ст. 41 п.2 Кодексу
законів про працю України.

За час роботи ОСОБА_1 добросовісно
працював на підприємстві, ніяких правопорушень чи злочинів не скоював не тільки
на роботі, а і у вільний від роботи час.

Дисциплінарні
стягнення до ОСОБА_1 на підприємстві не застосовувались.

За характером виконуваної роботи ОСОБА_1 не є особою, яка
безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності.

Дійсно, 01.12.2006
року після закінчення роботи ОСОБА_1 зайшов до роздягальні підприємства і
при переодяганні побачив, що на шафі лежить мобільний телефон його
співробітника ОСОБА_4, який працює зварювальником.

Так як ОСОБА_4 вже після роботи поїхав додому і, крім
того, 01.12.2006 року
була п'ятниця, а попереду було два вихідних дні, ОСОБА_1 взяв телефон з собою,
щоб повернути його власнику.

Коли ОСОБА_1 їхав додому, йому зателефонував на мобільний
телефон ОСОБА_4 та запитав, чи не знаходив він телефон в роздягальні.

ОСОБА_1 повідомив, що телефон у нього і вони домовились,
що ОСОБА_4 приїде за телефоном наступного дня. На слідуючий день він повернув
телефон власнику.

Вказані обставини підтвердив у судовому засіданні
допитаний в якості свідка ОСОБА_4

Також в судовому засідання представник відповідача Дуднік С.О. та третя
особа ОСОБА_2 підтвердили,
що товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» ніяким чином не
втручалось у відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з приводу повернення телефону,
і останнім телефон повернув без втручання та без відома товариства.

У відповідності
до ст. 7 Цивільного
кодексу України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм
ділового обороту.

Звичаєм є
правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є
усталеним у певній сфері цивільних відносин,

За таких
обставин в діях ОСОБА_1 відсутні будь-які винні дії і суд не може погодитись з
твердженням відповідача в своїх запереченнях про те, що ОСОБА_1 викрав
мобільний телефон.

Також суд не
може погодитись з твердженням відповідача про те, що позивач намагався викрасти
з товариства матеріальні цінності.

Дійсно, 15.03.2006 року ОСОБА_1
витягши з-під сміття відходи дроту приніс його до охоронця та спитав, хто може
дозволити взяти його для власних потреб.

Охоронець сказав, щоб він отримав дозвіл керівництва.

Залишивши дріт
на прохідній, він повернувся на територію, щоб запитати у когось із керівників,
а коли нікого не знайшовши, то залишив дріт на прохідній та повідомив, що на
слідуючий день запитає дозвіл.

На другий день йому було запропоновано написати пояснення
з вказаного приводу.

ОСОБА_1 написав
пояснення, в якому виклав всі обставини стосовно вчорашнього дня.

При цьому, 15.03.2007 року ніяких
документів, як з боку служби охорони так і адміністрації, не складалися і
ніякого затримання не було

Вказані обставини нашли своє підтвердження в ході
судового засідання.

За таких
обставин в діях ОСОБА_1 відсутні будь-які винні дії і суд не може погодитись з твердженням відповідача про те, що
ОСОБА_1 намагався викрасти з товариства матеріальні цінності.

Як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України в п. 28
постанови від 06.11.1992
р. № 9 «Про
практику розгляду судами трудових спорів» звільнення з підстав втрати довір'я
(п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може
визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові
або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням,
розподілом і т. п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику
або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема,
порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

У відповідності
до ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 цього Кодексу
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Доказуванню
підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Статтею 235 КЗпП України
передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Таким чином, наказ директора товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА
ХОЛДИНГ» № 1513к
від 07.12.2006 року про
звільнення з роботи ОСОБА_1 є незаконним,

а ОСОБА_1
підлягає поновленню на роботі на посаді механіка відділу технічної експлуатації
товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА
ХОЛДИНГ» з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу
у сумі 6365 гривень 02 копійки.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником
або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд погоджуються з тим, що незаконним звільненням ОСОБА_1 завдана моральна шкода,
але оцінює завдану моральну шкоду у сумі 2500
гривень.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України судові витрати
складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати
встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать:

1)
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення;

2)
витрати на правову допомогу;

3)
витрати сторін та їх представників,
що пов'язані з явкою до суду;

4)
витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових
експертиз;

5)   витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем
їх знаходження та

вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Позивачем сплачено витрати у сумі 1200 гривень, пов'язані з оплатою послуг адвоката, що підтверджується квитанцією про оплату послуг
адвоката.

Таким чином, витрати на правову
допомогу підлягають стягненню.

У відповідності до ст. 4 п. 1 Декрету KM України «Про державне мито», ст. 81 ч. З ЦПК України ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, а тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ»,
підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.221,232,233,235,237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-60,
208, 209, 212,214-215,218,
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА
ХОЛДИНГ» про визнання наказу директора товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» № 1513к від 07.12.2006 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 незаконним, про поновлення на роботі, про
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної
шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Визнати наказ директора товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА
ХОЛДИНГ» № 1513к від 7 грудня 2006 року про звільнення з роботи
ОСОБА_1 незаконним.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді механіка відділу технічної експлуатації товариства з обмеженою відповідальністю
«НОВА ХОЛДИНГ».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу у сумі 6365 гривень 02 копійки.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю
«НОВА ХОЛДИНГ» на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування
моральної шкоди у сумі 2500 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» на
користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування
витрати на правову допомогу у сумі 1200
гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ХОЛДИНГ» в дохід держави судовий збір у сумі 72 грн. 10 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один
місяць, в розмірі 1344 грн. 34 коп. допустити негайному виконанню.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «НОВА ХОЛДІНГ» про відшкодування решти суми моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду
може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської
області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.