АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМ Е Н Е М  У К Р А ї Н И

27
березня 2007 року                                                              м.
Вінниця

Колегія
судців   судової  палати
з   цивільних   справ
Апеляційного   суду Вінницької
області у складі:

головуючого : Ковальчука О.В.,
суддів : Івашука В.А., Колоса С.С., при секретарі: Мазур Ю.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного
територіального-галузевого об'єднання "Південно-Західна
залізниця"(далі ДТГО "Південно-Західна залізниця") до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, за апеляційною скаргою ДТГО
"Південно-Західна залізниця" на рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 01 лютого 2007 року,

установила:

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2007
року постановлено:

Позов частково
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1. на користь ДТГО "Південно-Західна залізниця"
майнову шкоду у розмірі 600 грн.

У решті позову -
відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Замостянського районного
суду м. Вінниці від 27 серпня 2003 року ОСОБА_1. було звільнено від
кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі ст.7 КПК
України та ст. 48 КК України (у зв'язку з тим, що обвинувачений на час розгляду
справи перестав бути суспільно-небезпечним).

З матеріалів оглянутої кримінальної справи (постанови про
притягнення  обвинуваченого, постанови
про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення
обвинуваченого від кримінальної відповідальності, заяви ОСОБА_1. про звільнення
його від відповідальності у зв'язку зі зміною обстановки) вбачається, що він
обвинувачувався за ч.2 ст.367 КК України (службова недбалість, тобто неналежне
виконання службовою особою своїх службових повноважень, ЧЕРЕЗ несумлінне
ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичних осіб), а
саме в тому, що працюючи на посаді

Справа № 22 -
862   2007 р.       Категорія: 20      Головуючий
у суді першої інстанції Рупак А.А.

Доповідач:
Ковальчук О.В.

начальника Дочірнього підприємства „Будівельне управління № 148",
являючись

службовою особою, яка відповідно до п.6.5 Статуту БУ-148 уповноважена без

доручення представляти інтереси БУ-148, самостійно вирішувати питання

діяльності підприємства, неналежним чином ставився до виконання своїх

службових обов'язків, що спричинило тяжкі наслідки. А саме, діючи на
підставі

Статуту БУ-148, в серпні місяці 1995 року підписав договір оренди,
відповідно до

якого безоплатно орендував в Жмеринської дирекції по обслуговуванню

пасажирів пасажирський вагон № 12602 для проживання працівників БУ-148 під

час виконання робіт по електрифікації дільниці Жмеринка - Гречани -

Підволочиськ. Відповідно до п.7 зазначеного договору БУ-148 зобов'язувалось

повернути вагон орендодавцеві після завершення робіт. Роботи були завершені
в

1997 році, однак вагон № 12602 повернутий не був, а в грудні 2000 року

порізаний та зданий в якості металобрухту, чим заподіяно шкоду в розмірі 5
564

грн. 58 коп.

Відповідно до довідки Центру ревізій фінансово-економічної служби
Південно-Західної залізниці № 12-1715/03 від 07 травня 2003 року (додаток № 51
до акту ревізії) „ вартість вагону за мінусом вартості колісних пар по ціні
брухту складає 5 564 грн. 58 коп. враховуючи ПДВ ".

Встановивши наведені вище обставини, суд дійшов висновку,
що вина відповідача встановлена постановою суду, яка набрала законної сили, а
між його злочинними діями та заподіяною позивачу майновою шкодою є наявним
причинний зв'язок, тому на нього слід покласти обов'язок по відшкодуванню цієї
шкоди.

Разом з тим, врахувавши майновий стан відповідача, який хворіє на цукровий
діабет, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, є майже сліпий, у
нього ампутовані обидві ноги, суд дійшов до висновку про зменшення розміру
відшкодування шкоди на підставі ч.2 ст.454 ЦК УРСР 1963 року до 600 грн.

У апеляційній скарзі ДТГО "Південно-Західна залізниця" просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення останньої.

Встановивши, що з вини відповідача позивачу за
вищенаведених обставин заподіяно майнову шкоду, суд дійшов вірного висновку, що
з урахуванням його важкого майнового стану на нього слід покласти обов'язок по
частковому відшкодуванню цієї шкоди.

Доводи апелянта про те, що суд не вправі був застосовувати до спірних
правовідносин положення ч.2 ст.454 ЦК
УРСР 1963 року, не можна визнати обґрунтованими, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003
року, тому на право суду зменшити розмір відшкодування шкоди, залежно від
майнового стану громадянина, положення ч.4 ст. 1193 ЦК України 2003
року щодо виключення з такого права випадків, коли шкоди завдано вчиненням
злочинів, не поширюються відповідно до ч.2 ст.5, п.4 Прикінцевих та перехідних
положень цього ж кодексу та ст. 58 Конституції України.

Доводи апелянта
про відсутність у справі доказів, які підтверджують важкий майновий стан
відповідача спростовуються наданими позивачем суду ксерокопіями постанов
слідчого та суду(а.с10-12), яким встановлено, що відповідач    є
інвалідом    першої   групи,
а   також    наданими
відповідачем

ксерокопіями
витягів з його історії хвороби, посвідчення та довідкою(а.с 22, 32, 37-39, 41),
з яких вбачається, що відповідач дійсно є інвалідом першої групи, хворіє на
цукровий діабет, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, є майже сліпий,
у нього ампутовані обидві ноги, що виключає можливість йому заробляти собі
працею на життя та потребувало і потребує значних коштів на лікування.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ДТГО "Південно-Західна залізниця" відхилити. -

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 0 Г лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України.