УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2007 року                                                                                  м. Київ

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка Ю.Г.,

суддів:

Костенка А.В.,        Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,       Тітова Ю.Г.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом акціонерного поштово-пенсійного банку
(далі - АППБ) «Аваль» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю (далі
- ТОВ) «Глибокобалківське» про стягнення заборгованості і пені за користування
кредитом, зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю
«Глибокобалківське» до акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» про
визнання недійсним кредитного договору від 11 травня 2002 року, договорів
застави від 14 травня 2002 року та договору поруки від 11 травня 2002 року,

в с т а н о в и л а:

У
лютому 2003 року АППБ «Аваль» звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11
травня 2002 року між банком і ТОВ «Глибокобалківське» був укладений договір
кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії на суму 100000 грн. із сплатою
за користування кредитом 30% річних строком до 1 грудня 2002 року. Поручителем
належного виконання зобов'язань ТОВ «Глибокобалківське» за договором від 11
травня 2002 року виступив ОСОБА_1 Оскільки відповідачі взятих на себе зобов'язань
не виконали, позивач просив про стягнення з них солідарно 40000 грн. основного
боргу, 16766 грн. 65 коп. відсотків, 15412 грн. пені за прострочений кредит,
1385 грн. 24 коп. пені за несплачені відсотки та 383 грн. 46 коп. нарахованих
відсотків, а всього 73947 грн. 76 коп.

Заперечуючи проти позову, ТОВ
«Глибокобалківське» звернулось із вказаним зустрічним позовом, посилаючись на
те, що оскільки кредитним договором не передбачені строки повернення позики, ця
угода, а також договори поруки й застави повинні бути визнані недійсними.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської
області від 18 грудня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 9 березня 2004 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Глибокобалківське» 40000 грн. основного боргу та 400 грн.
судових витрат. В іншій частині у позові відмовлено. Зустрічний позов
задоволено, визнано недійсними з моменту укладення кредитний договір від 11
травня 2002 року, договір застави від 14 травня 2002 року, договір поруки від
11 травня 2002 року та стягнуто з позивача на користь ТОВ «Глибокобалківське»
340 грн. судових витрат.

У касаційній скарзі АППБ «Аваль»
ставиться питання про скасування ухвалених у справі судових рішень у зв'язку з
порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічних позовних вимог, суд виходив із
того, що в кредитному договорі не передбачено строків повернення кредиту, а
відтак відповідно до ст.ст. 48, 153 ЦК України (1963 року) визнав його
недійсним.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не
можна.

За змістом ст. 48 ЦК України (1963 року) недійсною є угода, що не
відповідає вимогам закону. Проте, в рішеннях суду
першої та апеляційної інстанцій не вмотивовано, яким саме вимогам закону не
відповідають визнані недійсними угоди.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про визнання угод недійсними суд, в
порушення вимог ст.ст. 15, 202 ЦПК України (1963 року) не звернув уваги на те,
що строк і порядок повернення кредиту визначені графіком повернення кредиту,
який відповідно до п. 11 кредитного договору НОМЕР_1 є невід'ємною частиною
цього договору (а.с. 7-8).

Крім того, відповідно до ст. 153 ЦПК України
(1963 року) договір, у якому відсутні узгоджені сторонами умови , необхідні для
договорів даного виду, вважається неукладеним, у зв'язку з чим визнання такого
договору недійсним є безпредметним.

За таких обставин, коли судові рішення ухвалені з
порушенням норм матеріального та процесуального права, вони не можуть вважатися
законними й обґрунтованими та підлягають скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и
л а:

Касаційну скаргу акціонерного поштово-пенсійного
банку «Аваль» задовольнити.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 18
грудня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 9 березня
2004 року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                             М.В.
Патрюк

Судді:                                                                                         А.В.
Костенко

Н.П.
Лященко

Ю.В.
Прокопчук

Ю.Г.
Тітов