АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року                                                                                                                 м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі: головуючого - Громіка
РД.

суддів             - Панасенкова В.О., Драгомерецького М.М.

при
секретарі - Щуровській
ОД. розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою директора Національної Акціонерної страхової компанії „Оранта"
Є.В. Мельникова на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської
області від 06.12.2006р. по справі за позовною заявою ОСОБА_1до Національної
Акціонерної страхової компанії „Оранта" про стягнення суми страхових
виплат.

встановила:

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до
відповідача, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1в результаті
нещасного випадку помер її чоловік ОСОБА_2., який був застрахований відповідно
до Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на
транспорті. Однак, відповідач своєю відповіддю відмовив позивачці в виплаті
страхової суми по причинам того, що страховий випадок настав з вини ОСОБА_2.. У
зв'язку з викладеним, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь
суму страхової виплати у розмірі 8500
гривень, витрати, затрачені на послуги адвоката та державне мито.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовом не
погодився, вказуючи, що на момент подачі заяви позивачкою до HACK
„Оранта" про виплату страхових сум їй було відмовлено у зв'язку з тим,
що постановою слідчого було встановлено вину ОСОБА_2. у скоєні ДТП. У судове засідання
06.12.2006 року
представник відповідача не з'явився, просив справу розглянути у його
відсутність.

Представник третьої особи -
Спільного підприємства „Удіміс" у судовому засіданні з позовом
повністю погодилась.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від
06.12.2006р. позов ОСОБА_1. повністю визнала.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в
зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи,
неповно були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та про
прийняття нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги та
заперечення проти неї, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої
інстанції правильно було встановлено, що 02.07.2002
року між Національною

Справа  №22ц-1486/07

Головуючий у першій інстанції - Ступакова  І.Г.

Доповідач - Громік Р.Д.                                                                                                       Категорія
ЦП: 23

2

Акціонерною
страховою компанією „Оранта" та Спільним підприємством „Удіміс" в
особі його директора ОСОБА_2. було укладено договір № 22В обов'язкового
особистого страхування водіїв на транспорті від нещасних випадків на транспорті
та відповідно до вказаного договору страховою компанією було видано ОСОБА_2.
страховий поліс № 0306968 строком на один рік. (а.с.104-106).

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2.
- чоловік
позивачки, помер в результаті дорожньо-транспортної пригоди, після чого 29.12.2002 року комісією СП „Удіміс"
було складено акт про нещасний випадок.

04.09.2002 року
слідчим Роздільнянського РВ УМВС України було винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи у зв'язку зі смертю ОСОБА_2., в якої було вказано
на те, що ДТП сталося
з вини ОСОБА_2..

14.06.2005 року
вище вказана постанова слідчого була відмінена та 16.08.2005 року було
винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи по факту ДТП у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_2. складу злочину (а.с.74).

Відповідно до ст.8 Закону України „Про страхування", страховим
випадком є подія, передбачена договором страхування чи законодавством, яка
настала та з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми застрахованому, до якого відноситься гибель чи смерть
застрахованого в наслідок нещасного випадку на транспорті.

Згідно з п.10 „Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних
випадків на транспорті", затвердженого постановою КМУ від 14.09.1996 року, виплата
страхової суми застрахованому здійснюється страховиком на підставі заяви
застрахованого (його сім'ї або спадкоємця) про її виплату, акта про нещасний
випадок, копії свідоцтва про смерть.

Як було встановлено у судовому засіданні та підтверджено дослідженими судом
доказами, смерть чоловіка позивачки настала в результаті нещасного випадку на
транспорті та відповідно до заключного договору страхування настав страховий
випадок, в результаті якого відповідач повинен виплатити позивачці страхову
суму, передбачену договором у розмірі 8500
грн..

У зв'язку з викладеним, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що вимоги ОСОБА_1до Національної Акціонерної страхової
компанії „Оранта" про стягнення суми страхових виплат у розмірі 8500 грн., витрат на
послуги адвоката у розмірі 1000
грн. та державного мита у розмірі 85
грн. - обґрунтовані
і підлягають задоволенню.

Таким чином судова колегія вважає, що розглядаючи спір, районний суд повно
і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон який їх
регулює, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів
відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись
ст.. 303-304, 307 ч.1п.1, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК
України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу директора Національної Акціонерної страхової компанії „Оранта"
Є.В. Мельникова відхилити.

Рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2006р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.