УХВАЛА

Іменем  України

9
серпня  2007  року
колегія  суддів судової палати  у
цивільних  справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової Н.М., Жизневської А.В.

при секретарі судового

засідання
Кульчицькій І.В.

з участю:
представника апелянта Павлюк Н.М. та суб'єкта оскарження ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі

апеляційну скаргу виконавчого
комітету Житомирської міської ради на ухвалу

Корольовського районного суду м.
Житомира від 22 березня 2007 року у справі

за скаргою виконавчого комітету
Житомирської міської ради на постанову

державного    виконавця
відділу    примусового    виконання
рішень    ДВС

Житомирської
області від 11 жовтня 2006 року,

встановила:

У
поданій апеляційній скарзі виконавчий комітет Житомирської міської ради (далі -
міськвиконком), посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, якою
відмовлено в задоволенні скарги апелянта на постанову державного виконавця
ОСОБА_1 від 11 жовтня 2006 року про накладення на боржника штрафу в розмірі 510
грн. за невиконання рішення суду. Апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на
положення ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження" згідно якої
суб'єкт оскарження мав би звернутися до суду з заявою про роз'яснення судового
рішення, оскільки забезпечення жилою площею осіб, віднесених до категорії 1, що
потерпіли від Чорнобильської катастрофи, здійснюється не міськвиконкомом, а за
рахунок коштів Державного бюджету України за рахунок цільових призначень, що
виділяються Кабінетом Міністрів України обласним державним адміністраціям.

Державний виконавець ОСОБА_1 заперечує проти задоволення апеляційної
скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Житомирської області знаходиться виконавчий лист,
виданий 26 вересня 2006 року на підставі рішення Корольовського районного суду
м. Житомира, за яким міськвиконком зобов'язаний забезпечити ОСОБА_2 житлом
відповідно до вимог ст. 20 п. 10 Закону

України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чернобильської катастрофи" (а.с.6). У зв'язку з невиконанням
відповідачем вказаного судового рішення, 11 жовтня 2006 року державним
виконавцем . ОСОБА_1. винесена постанова про накладення штрафу на боржника у
розмірі 510 грн.

Оскільки вище вказане рішення суду набрало законної сили, а дії державного
виконавця вчинені відповідно до вимог ст.
ст. 5, 76 та 87 Закону України „Про виконавче провадження", висновок суду
першої інстанції про безпідставність вимог скарги апелянта є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув уваги на положення вище
вказаного закону щодо можливості звернення державного виконавця з заявою до
суду про роз'яснення судового рішення є безпідставними, так як вказана норма
закону (ст. 28) передбачає право державного виконавця на таке звернення у разі
якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є
незрозумілою. Як у суді першої інстанції, так і при розгляді справи апеляційним
судом суб'єкт оскарження пояснив, що необхідності звернення до суду за роз'ясненням
рішення суду не було і не має.

За таких обставин, коли ухвалу суду постановлено з дотриманням норм закону,
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Житомирської міської ради відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.