Справа №2-13/2007 p.
№ 2 - 406 / 2006 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

27.03.2007 p.                                                                Звенигородський
районний суд Черкаської

області

в складі:
головуючої судді                                         Кащук
A.M.

при секретарі                                                             Лупашко
А.А.

з участю :
позивачки                                                 ОСОБА_1

представника позивачки адвоката                          ОСОБА_4

відповідача                                                                 ОСОБА_2

представника відповідача                                         ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розподіл майна
подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про розподіл майна подружжя ,

встановив:

позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності
на будинковолодіння по АДРЕСА_1 та розділити між сторонами, як спільне майно
подружжя рухоме майно, загальною вартістю 4570
грн., виділивши їй :
кухонний набір меблів /
із шести предметів /
- 1000 грн.; м»який куточок для їдальні з двох предметів - 500 грн.; покриття
на підлогу 3x4 м2 - 400 грн. ; 4 шт. жалюзі для
вікон - 200 грн.,
три листи гіпсокартону -
150 грн. , а всього
на суму 2250 грн.
Відповідачу виділити слідуюче майно :
ліжко двохспальне -
800 грн.; диван та 2 крісла - 1100 грн.; «болгарку»
- 170 грн.;
електрозварювальний апарат -
250 грн., а всього на загальну суму 2320
грн. Інше ж майно , описане
в акті опису належить позивачці і розподілу між сторонами не підлягає. Свої
вимоги позивачка мотивує тим ,
що фактично договір купівлі -
продажу будинковолодіння по АДРЕСА_1 відбувся в січні 2004
р. до реєстрації шлюбу з відповідачем 11.03.2004
р. і тоді ж позивачка передала продавцю всю суму вартості будинковолодіння 15500 грн., що
підтверджується розпискою продавця ОСОБА_5 , а 20.03.2004
р. відбулося лише нотаріальне посвідчення договору. Гроші на купівлю цього
будинковолодіння у позивачки були від продажу 8.01.2004 р. ОСОБА_6 , належного їй на праві власності будинковолодіння по
АДРЕСА_2 за 25850 грн.
Відповідач коштів на придбання спірного будинковолодіння не давав і тому не
набув на нього права власності. Також просить стягнути з відповідача судові
витрати по справі. Зустрічний позов відповідача не визнає і просить в його
задоволенні відмовити з вищевказаних підстав.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав повністю і пояснив , що будинковолодіння по АДРЕСА_1 в м.
Звенигородка , Черкаської
області сторони придбали разом за спільні кошти , перебуваючи в шлюбі і тому кожному з них належить 1/2
частина будинковолодіння .3
розподілу рухомого майна просить виключити майно , яке йому було
подаровано: двохспальне ліжко-900
грн.; 2 табуретки
- 30 грн. та
майно , яке
відповідач придбав поза шлюбом :
телефон - 100 грн.;
жалюзі 4 шт по
ціні 67 грн. на
суму 268.80 грн.;
кухонний набір - 1150 грн.;
кухонний куточок для їдальні -
450 грн.; диван та два крісла -
1300 грн., що підтверджується товарними чеками. Відповідач просить задоволити
його зустрічний позов, визнавши за ним право власності на 1/2 частину

2

будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
включити в розподіл , як майно
подружжя слідуюче рухоме майно :
два крісла - 200 грн.;
стіл полірований - 200 грн.;
газова плита - 400 грн.;
покриття для підлоги 3x4
м2 - 300 грн.;
покриття для дивану -

2  шт. - 100 грн.; велосипеди
3 піт. - 300 грн.;
зварювальний апарат -
150 грн.; дрель - 100

грн.; болгарка - 120 грн. ; табуретки 2шт. - 100 грн.;
гіпсокартон - 3 шт. - 120 грн. , а всього

на суму 2090 грн. з якого
виділити йому : покриття
для дивану - 50 грн.;
велосипед - 100

грн.;
зварювальний апарат -
150 грн. ;" болгарку
" - 120 грн.; дрель - 100 грн. ,а всього
на

суму 520 грн. , інше спільно
нажите майно просить виділити позивачці .
Свої вимоги

відповідач
мотивує тим, що сторони проживали однією сім"єю до реєстрації шлюбу з 2001

p., що
підтверджується копією позовної заяви позивачки про розірвання шлюбу, мали

спільний бюджет , за спільні кошти
придбали будинковолодіння поАДРЕСА_2

Звенигородка і
за спільні кошти придбали будинковолодіння по АДРЕСА_1,

завдаток за
будинок ОСОБА_5 було сплачено до нового 2004
року в розмірі 100

доларів США , а решту коштів
було сплачено при нотаріальному оформленні договору.

Відповідач мав
кошти на придбання житла ,
що підтверджується розписками :
ОСОБА_7 про купівлю у відповідача 6.05.2003
р. автомобіля за 1800
доларів США ;ОСОБА_8

про купівлю в
нього автомобіля 21.07.2004
р. за 1200 доларів США ;ОСОБА_9 про

купівлю у
відповідача гаража за 450
доларів США в грудні
2004 р. ;ОСОБА_10 про

купівлю у
відповідача блоків для фундаменту за 400
доларів США. Також
просить стягнути

3 позивачки на його
користь судові витрати.

Допитані в суді свідки пояснили слідуюче :

свідок ОСОБА_11,
що вона познайомилася зі сторонами в жовтні - листопаді 2004р., була в них в гостях , в будинку був зроблений
ремонт, на всих 4-х вікнах
були жалюзі, бачила також кухонні меблі ,
2 крісла та диван в комплекті, на кухні був м"який куточок, стіл . Сторони казали , що придбали
меблі влітку 2004 p.;

свідок
ОСОБА_12пояснила , що
відповідач її бувший чоловік ,
жив з нею до розлучення ,
до травня-червня 2001
р. , а потім
ще кілька місяців приходив, ночував. Коли позивачка переїхала з Донецька в м.
Звенигородка відповідач ходив до неї .
В нього одночасно було кілька жінок і він кілька днів жив з одною , а потім з іншою.
Відповідач ніколи не працював і гроші не давав, їх спільне майно продав , але ні їй ні
дочці нічого не дав;

свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14,ОСОБА_15 пояснили , що сторони
проживали по сусідству з ними поАДРЕСА_2 ,
де поселилися влітку 2001-
2002 pp. Меблі в будинку були не нові. Сторони в цьому
будинковолодінні бетонували в дворі ,
зробили новий забор з шиферу, клеїли нові обої. В будинку була газова плита
, у відповідача
був автомобіль , який він
потім казав , що
продав та купив інший. Коли сторони взимку переїжджали в будинок по АДРЕСА_1 , перевозили
речі,серед яких була газова плита, диван ,
кухонні меблі, нове ліжко та інше майно. В будинку по АДРЕСА_1 робили
ремонт , ставили
нові двері. Відповідач казав ,
що будинок купили разом, хочуть поміняти меблі. Чи перебували сторони в
шлюбі , коли
жили поАДРЕСА_2 та чи мали спільний бюджет свідкам невідомо ;

свідокОСОБА_9
пояснив, що він з дружиною приблизно три роки тому купували у ОСОБА_2 гараж
поАДРЕСА_3 за 400 доларів США . При продажу гаража
була присутня і позивачка.

Вислухавши
сторони, свідків, вивчивши матеріали справи , суд вважає ,
що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя підлягають задоволенню частково з слідуючих підстав.

Судом
встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.03.2004 р. ,
а рішенням Звенигородського райсуду
Черкаської області від 6.12.2004
р. шлюб було розірвано. 20.03.2004
р. позивачкою було укладено договір купівлі - продажу будинковолодіння по АДРЕСА_1, Черкаської області
з ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_16, згідно якого ОСОБА_1
купила будинковолодіння у ОСОБА_5 за 15500
грн.

3

Відповідно до ст. 60 СК України майно
набуте подружжям за час шлюбу ,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . Набуття майна за
час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності і це
означає , що
відповідач не повинен доводити свого права на майно , набуте в шлюбі,
а позивачка повинна довести ,
що майно придбане нею не у шлюбі та за її власні кошти.

Позивачка 8.01.2004 р. продала
належне їй на праві власності будинковолодіння по АДРЕСА_2, Черкаської області ОСОБА_6 за 25850 грн. та
стверджує , що кошти
від продажу данного будинку
витратила на купівлю спірного будинковолодіння та надала суду розписку ОСОБА_17 про те , що він 8.01.2004 р. отримав від
ОСОБА_1 гроші в сумі 15500
грн., еквівалентні 3100
доларам США , як
завдаток в рахунок укладення договору купівлі - продажу будинковолодіння по АДРЕСА_1 , Черкаської
області та поселив її в цьому будинку ,
а договір купівлі - продажу
буде посвідчено в березні 2004
р. , коли
ОСОБА_5 отримає свідоцтво про право на спадщину на цей будинок. До наданого
позивачкою письмового доказу суд ставиться критично, поскільки підпис ОСОБА_5
на розписці не посвідчений ,
крім того , як
вбачається в розписці , позивачка
сплатила продавцю завдаток 15500
грн., в той час , як по
договору купівлі - продажу 15500 грн. це повна
вартість будинковолодіння ,
тоді , як в
позовній заяві позивачка вказала ,
що 8.01.2004 р.
сплатила ОСОБА_5 лише частину вартості будинковолодіння і , як на доказ на
цю розписку не посилалася.

Договір
купівлі-продажу будинковолодіння ,
згідно до ст.657 ЦК України
укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній
реєстрації . Згідно
до ст. 220 ЦК України
у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договор є
нікчемним. Таким чином, суд вважає ,
що договір купівлі-продажу спірного будинковолодіння відбувся саме 20.03.2004 р. , коли сторони
перебували в шлюбі.

Враховуючи
викладене суд , вважає , що позивачка не
надала суду доказів , що
будинковолодіння по АДРЕСА_1
було придбано виключно за її власні кошти та що відповідач не надавав
коштів на його придбання. Тому суд вважає, що спірне будинковолодіння є
спільною сумісною власністю сторін і за кожною з сторін слід визнати право
власності на х/г частину цього будинковолодіння.

За час шлюбу
сторонами було набуте рухоме майно, яке було описане депутатом Звенигородської
міськради ОСОБА_18 в акті від 3.08.2005
р. з участю сторін. В акті зазначено ,
що описується майно ,
що підлягає розподілу і яке належить даній сім"ї. Однак з розподілу
рухомого майна слід виключити майно ,
яке відповідач визнав ,
як майно , що
належить на праві власності позивачці :
дві шафи, машинку швейну "
Чайка" , тумбу , ліжко
односпальне, 2 м"яких
стільці, холодильник "
Донбас", диван, тумбу для посуду, 2 килими, розміром 2x3
м2, годинник настінний, шафу кухонну ,
газову плиту , яка , як вбачається з
показів свідків була ще до реєстрації шлюбу сторонами , 2 табурети , які належать
відповідачу . Не
підлягає виключенню з розподілу майно ,
яке , як
стверджує позивачка належало їй до шлюбу, поскільки доказів цього суду не
надано. Також не підлягає виключенню з розподілу майно, яке зі слів відповідача
належить йому, поскільки речі ,
які були подаровані сім"ї є спільною власністю подружжя , доказів , що вони були
подаровані особисто відповідачу він не надав. Також суд не може покласти в
основу рішення , як
належний доказ чеки надані позивачем на придбання : 4 шт. жалюзі,
кухонного набору меблів, кухонного куточку для їдальні та м"якої частини , що складається з
дивана і двох крісел, поскільки ,
як пояснив відповідач чеки він брав після купівлі меблів , ці товарні чеки
не мають номерів , виписані
одним почерком , ручкою
одного кольору та мають номер свідоцтва про сплату єдиного податку підприємця
за один і той же рік , хоч речі
купувалися в різні роки ,
а дати придбання товарів ,
зазначені в чеках протирічать показам свідка ОСОБА_11

Виходячи з
викладеного , суд
вважає встановленим , що
сторони під час шлюбу придбали слідуюче спільне майно : ліжко
двохспальне - 800 грн. ; 2 крісла - 200 грн.; диван

4

та два крісла - 1100 грн. ; стіл полірований
- 200 грн. ; кухонний набір - 1000 грн.;
м"який куточок для їдальні -
450 грн. ; покриття
для підлоги - 300 грн.;
жалюзі 4 шт. - 200 грн.; накриття
для дивану 2 шт. - 100 грн. ; 3 велосипеди- 300 грн.;
зварювальний апарат -
200 грн.; свердло - 100 грн.;
болгарка- 145 грн. ; 2 табуретки - 100 грн. ;гпсокартон
- 3 шт. - 145 грн. , а всього на
загальну суму 5330 грн. При
визначенні вартості майна ,
суд виходив з середньої вартості майна , визначеної сторонами . Кожній з сторін належить майна на суму 2665 грн. З
урахуванням побажань сторін ,
позивачці слід виділити слідуюче майно : 1 крісло

-  100 грн.; стіл полірований - 200 грн.; кухонний
набір меблів - 1000 грн. ; м"який
куточок

для їдальні -
450 грн.; покриття для підлоги -
300 грн.; жалюзі 4 шт. - 200 грн.; накриття
для

дивана -
50 грн.; 2 велосипеди
- 200 грн.;
гіпсокартон - 3 шт. - 145 грн. , а всього майна
на

суму 2635
грн. Відповідачу виділити :
ліжко двохспальне -
800 грн.; 1 крісло - 100 грн.;

диван та два крісла -
1100 грн.; накриття для дивана -
50 грн.; 1 велосипед
- 100 грн.;

зварювальний апарат -
200 грн.; свердло - 100 грн.; " болгарку" - 145 грн. , а всього на

загальну суму 2695
грн. Позивачці компенсувати різницю в майні на суму 30 грн. за рахунок

судових витрат ,
які підлягають стягненню з неї на користь відповідача.

Позивачкою були
понесені судові витрати :
оплата праці адвоката 1020
грн. ; судовий
збір 177.50; витрати
на ІТЗ- 30 грн.;
судово-технічна експертиза -
600 грн., а всього
на суму 1827.50 грн.
Відповідач поніс судові витрати :
800 грн. за надання правової допомоги ,
30 грн. за ІТЗ , а всього
- 830 грн.
Відшкодуванню підлягають судові витрати сторін пропорційно до задоволених їх
позовних вимог , позивачці
на 50 %, що буде
становити - 913.75 грн. ; відповідачу на 76% - 630 грн. , а тому на
користь позивачки з відповідача слід стягнути - 313.75 грн. судових витрат.

На підставі
ст.ст. 60, 70, 71 СК
України ст.ст. 368, 657
ЦК України та керуючись ст.ст. 10,11,60,61,
208, 209,212-215 ЦПК України ,
суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про розподіл майна подружжя та
зустрічний позов ОСОБА_2до ОСОБА_1про розподіл майна подружжя - задоволити
частково.

Визнати право
власності на 1/4 частину будинково л
о дінняАДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та
право власності на 1/2 частину цього будинковолодіння за ОСОБА_2

Розділити , як спільне майно
подружжя рухоме майно , виділившиОСОБА_1:1
крісло - 100 грн.;
стіл полірований - 200 грн.;
кухонний набір меблів -1000
грн. ; м"який
куточок для їдальні -
450 грн.; покриття для підлоги -
300 грн.; жалюзі 4 шт. - 200 грн.; накриття
для дивана - 50 грн.; 2 велосипеди - 200 грн.;
гіпсокартон - 3 шт. -145 грн., а всього майна
на суму 2635 грн.

ОСОБА_2виділити слідуюче майно : ліжко
двохспальне

-  800
грн.; 1 крісло - 100 грн.; диван та
два крісла - 1100 грн.;
накриття для дивана - 50
грн.;

1 велосипед - 100 грн.;
зварювальний апарат -
200 грн.; свердло - 100 грн.; " болгарка" - 145

грн., а всього на
загальну суму 2695 грн.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 313.75 грн.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Черкаської області
через Звенигородський районний суд .