Справа № 22-3297                               Головуючий
Категорія  21                                              Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року                                  Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
Курило В.П.

суддів:
Санікової О.С,  Шамрило Л.Г.

при секретарі:
Маслаковій М. Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку
апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області на рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 січня 2007
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької
області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області,  посилаючись на те,  що з 1990
року він працював на шахті Холодна-Балка ДП „Макіїввугіллля". 19 березня 2003 року при
виконанні трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок,  про що 22
березня 2003 року був
складений акт про нещасний випадок. Висновком медичних органів йому
встановлений діагноз: закритий перелом малої берцової кості правої голені,  перелом внутрішньої лодижки правої голені.
Висновком МСЕК від 4 листопада
2003 року
йому вперше встановлено 40
% втрати професійної працездатності,
він визнаний інвалідом третьої групи. Висновками МСЕК від 16 листопада 2004 року та від 29 листопада 2006 року йому
встановлено 35% втрати
професійної працездатності у зв'язку із нещасним випадком.

В
результаті нещасного випадку було порушено його право на безпечні і здорові
умови праці,  а також право на соціальне
запезпечення,  в результаті чого йому
спричинена моральна шкода,  яка полягає в
порушенні як майнових,  та і не майнових
прав,  а також у настанні негативних
наслідків,  а саме: в моральних
переживаннях у зв'язку з приниженням честі,
гідності і ділової репутації,  у
порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості вести активний
спосіб життя і нормальну трудову діяльність,
отриманні високої заробітної плати,
у втраті відносин з оточуючими людьми,
сім'єю і друзями; він і його сім'я були обмежені у задоволенні своїх
життєвих потреб,  реалізації гарантованих
державою суб'єктивних прав,  що викликає
у нього стійкі моральні переживання; його моральні страждання посилюються і
тим,  що будучі основним годувальником у
сім'ї,  він виявився неспроможним
забезпечити гідне її існування,

2

підгримувати
і надавати матеріальну допомогу батькам.
На відшкодування моральної шкоди просив стягнути ЗО 000 грн.

Рішенням
Гірницького районного м. Макіївки Донецької області від 9 січня 2007 року позовні
вимогиОСОБА_1. задоволені частково: на його користь з відповідача стягнуто на
відшкодування моральної шкоди 10
000 грн.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Гірницькому районі м. Макіївки просить скасувати рішення суду і постановити
нове рішення,  яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

В
обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права і,
зокрема на те,  що позивачем не
доведений факт спричинення йому моральної шкоди,  оскільки не наданий висновок медичних органів
про наявність факту заподіяння моральної шкоди та її характер,  інших доказів спричинення моральної шкоди
позивач не надав. Крім того,  Законом
України „Про державний бюджет України на 2006 рік" зупинена дія статей
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності",  які передбачають виплату моральної шкоди.

Представник
відповідача в судове засідання апеляційного суду не з'явився,  надав заяву про розгляд справи у його
відсутності.

Позивач
і його представник заперечували проти доводів апеляційної скарги,  просили залишити рішення суду без змін,  вважаючи його законним і обгрунтованним.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
перебуває у трудових відносинах з шахтою «Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля» і з
1990 року
працював прохідником підземним.  19 березня 2003 року під час
виконання трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок,  про що складений акт про нещасний випадок на
виробництві. В результаті нещасного випадку позивачу травмувало праву ногу.
Висновком МСЕК від 4 листопада
2003 року
позивачеві вперше встановлено 40%
втрати професійної працездатності,
він визнаний інвалідом третьої групи. При черговому переогляді
висновками МСЕК від 16 листопада
2004 року та
від 29 листопада
2006 року
позивачу повторно встановлено 30%
втрати професійної працездатності у звязку із зазначеною травмою.

Внаслідок
каліцтва позивачеві завдано моральної шкоди,
оскільки під час травмування він відчув фізичний біль,  він вимушений тривалий час лікуватися; у
зв'язку із травмою позивач визнаний інвалідом третьої групи,  йому заборонена важка фізична праця та праця
у підземних умовах; за станом здоров'я позивача було переведено на інший
труд,  тому змінився його звичний стан
життя,  його стосунки і звичаї,  погіршились його здібності,  він вимушений був докладати додаткових зусиль
для організації свого життя,  переживає
зо своє здоров'я,  він вимушений постійно
лікуватися і не може вести повноцінне життя.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  рішення суду
скасуванню,  оскільки судом першої
інстанції неправильно застосовані норми матеріального права,  що відповідно до вимог  ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Задовольняючи
частково позовні вимогиОСОБА_1. суд виходив з того,  що згідно висновку МСЕК від 4 листопада 2003 року позивачеві
вперше було встановлено 40%
втрати професійної працездатності,  а
тому він має право на відшкодування моральної шкоди за нормами Закону України„Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності".

3

Заперечуючи проти позову,  відповідач посилався на те,  що згідно
ст. 77 Закону України „Про Державний бюджет Україна на 2006 рік"
зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 статті 1,
підпункту „є" пункту 1 частини першої статті 21,  частини 3 статті 28 та частини З статті 34
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків н& виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності" в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Проте
судом першої інстанції ці заперечення відповідача не прийняті; при цьому суд
послався на те,  що норми Закону
України„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності" в
частині відшкодування моральної шкоди статтею 77 п.27 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» не
скасовані,  а лише призупинено їх дію.
Але при цьому судом не враховано,  що
призупинення дії Закону так саме не дає підстав для його застосування.

Як
вбачається з матеріалів справи,  право на
відшкодування моральної шкоди відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" у зв'язку з нещасним випадком
у позивача виникло у 2003
році,  коли висновком МСЕК від 4 листопада 2003 року йому вперше
встановлено 40% стійкої
втрати професійної працездатності.

Проте
рішення судом першої інстанції ухвалене 9
січня 2007 року,  коли діяв Закон України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік»,  сттатею 71 п. 22 якого на 2007 рік зупинена
дія абзацу четвертого статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей),
підпункту «є» пункту 1 частини першої статті 21,  частини третьої статті 28 та частини третьої
статті 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" незалежно від часу настання страхового випадку.

Положення  ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» на
теперішній час такими,  що не
відповідають Конституції України (є неконституційними),  Конституційним Судом України не визнані.

За таких
обставин апеляційний суд вважає,  що при
вирішенні справи судом неправильно застосовані норми матеріального права,  а тому ухвалене у справі рішення підлягає
скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову в задоволенні позову на підставі п.22  ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік".

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1,  309
ч.1,  314 ч.2,  316 ЦПК
України,  апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області задовольнити.

Рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 січня 2007 року скасувати.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької
області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
і

може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з

дня
набрання законної сили рішенням апеляційного суду.    .