Справа № 22ц-3890                                                      Головуючий
у І-інстанції Березкіна О.В.
21                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

04 травня 2007
року Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
- судді                                           Рибалко
Л.І.

судців                                                                  Новікової
Г.В.,  Санікової О.С.

при
секретарі                                                      Ставрінової
Ю.В.

за
участю позивача ОСОБА_1.,  представника
відповідача Лукіної НА.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 02
березня 2007 року за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Єнакієве про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА

Рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької області від 02 березня 2007 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Єнакієве про
відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзіОСОБА_1 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення його позовних вимог,
посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм
матеріального права,  неповноту
з'ясованих обставин,  що мають значення
по справі. Позивач зазначає,  що судом
порушено його право на соціальний захист,
передбачене Конституцією України,
Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які причинили втрату працездатності".
Крім того,  зазначає,  що місцевий суд при розгляді цивільної справи
застосував норми Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік",  які не відповідають Конституції України.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали цивільної справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
за таких підстав.

Суд
повно та всебічно з'ясував дійсні обставини справи,  дав належну оцінку представленим доказам і
постановив законне і обґрунтоване рішення.

Судом
першої інстанції було встановлено,  що
позивач працював на підприємствах вугільної промисловості протягом п'ятнадцять
років. Згідно із виписками із історії хвороби, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні
у зв'язку з отриманням на виробництві профзахворювань та трудового каліцтва.
Відповідно до висновку МСЕК від 09.08.2001р. йому вперше встановлено 40% втрати
професійної працездатності по сукупності,
з них 10% - за
трудовим каліцтвом,  отриманим у
1990р.,  30% - за вібраційною хворобою; надано III групу
інвалідності з переоглядом.  Після
неодноразового проходження чергових переоглядів висновком МСЕК від 02.02.2006р.
ОСОБА_1. встановлено 60%
втрати професійної працездатності за сукупністю,  з них за професійними захворюваннями: 30% -

2

вібраційна
хвороба,  25% - хронічний бронхіт та 5% за трудовим каліцтвом,
надано III групу інвалідності безстроково.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що
правовідносини,  які виникли між
сторонами в зв'язку з відшкодуванням моральної шкоди,  регулюються Законом України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року.

Внаслідок
ушкодження здоров'я на виробництві у зв'язку з виконанням професійних
обов'язків позивачу заподіяна моральна шкода,
тому відповідно до п/п „є" п.1 частини 1  ст.  21 та частини 3  ст.  28 вказаного
закону,  до внесення до нього змін
Законом від 23 лютого 2007 року №717 -V,
позивач мав право на її відшкодування,  тобто у разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування у встановленому законодавством порядку зобов'язаний
виплатити потерпілому грошову суму за моральну шкоду за наявності факту
заподіяння йому цієї шкоди.

Проте
п.22  ст.
71 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007
рік" була зупинена дія абзацу четвертого статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку),
підпункту „є" пункту 1
частини першої статті 21,  частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності". Цей закон набув чинності з 01 січня 2007 року,  але в ньому передбачена зворотна сила закону,  а саме,
зазначено,  що дія положень Закону
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим зупинена незалежно від часу настання страхового
випадку,  тобто він розповсюджується і на
страхові випадки,  які сталися до 01
січня 2007 року.

Положення  ст.  71 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007
рік" на теперішній час такими,
що не відповідають Конституції України (є неконституційними),  Конституційним Судом України не визнані.

Інші доводи
апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків суду.

Рішення
суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права
і підстав для його скасування не встановлено.

У
відповідності до частини 1
статті 308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу,  якщо встановлює,  що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись
статтями 308,  315 ЦПК України,  суд

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Єнакіївського міського суду Донецької області від 02 березня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Єнакієве про відшкодування моральної
шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена

безпосередньо у Верховний Суд України протягом двох місяців з дня набрання
нею

законної
сили.