Справа № 22-8919                                                           Головуючий
1 інстанції - Ларіна Н.О.
-41                                                                           Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

25 грудня 2007
року  Апеляційний суд Донецької області в
складі: головуючого - Пономарьовій О.М.
суддів: Бабенка
П.М. ,  Бондаренко Л.І.
при секретарі Артамоновій C.O.,

За
участю представника позивачки ОСОБА_2,
представника відповідача Турченка Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Донецьку апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 19
жовтня 2007 року по цивільній справі за позовом Оо до ТОВ „Кіровська
санпрофдезінфекція м. Донецька" ,
третя особа Управління Пенсійного фонду України в Петровському районі м.  Донецька ,
про визнання неправомірною бездіяльності щодо атестації робочих
місць,  відшкодування збитків,  пов'язаних з недоотриманням пенсії,  моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні
2006 року позивачка звернулася з вказаним позовом до суду з позовом до ТОВ
„Кіровська санпрофдезінфекція м. Донецька.

На обґрунтування
позову зазначила,  що вона перебувала з
відповідачем в трудових відносинах з 18.01.1985 року по 01.02.2001 рік,  працюючи на посаді дезінфектора відділу
профілактичної дезінфекції,
дезінфектором бригади обробки шахтних виробіток на шахтах ім. .
Абакумова,  ім. . О.О.Скочинського,  шахті „Лідієвка" з повним робочим днем
під землею. Вона має право на пенсію на пільгових умовах за віком ,  зверталася до управління Пенсійного Фонду в
Петровському районі м. Донецька за призначенням такої пенсії,  але їй відмовлено з тієї підстави,  що відповідач не провів атестацію її робочого
місця.

Бездіяльністю
відповідача їй спричинена матеріальна шкода у вигляді недоплаченої пенсії,  а також моральна шкода.

Просила
визнати неправомірними дії відповідача,
який не провів атестацію робочого місця,
стягнути з нього на її користь 1700 грн. на відшкодування моральної
шкоди та її судові витрати : судовий збір сумі 68 грн. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення справи в сумі 30 грн.

В
судовому засіданні позивачка доповнила свої вимоги,  просила також стягнути з відповідача на її
користь 7821, 29 грн. матеріальної шкоди,
спричиненої недоплатою їй пенсії У подальшому позивачка неодноразово
збільшувала свої вимоги в цій частині,
остаточно просила стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної
шкоди 13 928 , 94 грн. та зазначені вище суми на відшкодування моральної шкоди
та судових витрат.

Рішенням
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 19 жовтня 2007 року позов задоволено частково Визнано неправомірною
бездіяльність відповідача по не проведенню атестації робочого місця
дезінфектора по обробці шахтних виробок. Стягнуто з нього на користь позивачки
на відшкодування моральної шкоди 500 грн.,
судовий збір в сумі 16 грн. та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення справи в сумі 30 грн.

В решті позову
відмовлено.

На
вказане рішення представником позивачки ОСОБА_2 принесена апеляційна
скарга,  в якій він просить скасувати
рішення суду в частині відмові у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове
рішення по суті заявлених позовних вимог,
посилаючись на те,  що рішення
суду в цій частині суперечить вимогам матеріального та процесуального права.

Зазначив,  що суд необгрунтовано відмовив позивачці в
задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди,  пославшись на недоведеність того,  що не встановлено факт,  чи дійсно мала б право на пільгову пенсію
позивачка в разі проведення атестації її робочого місця,  суд помилково застосував постанову Кабінету
Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року ,
яка втратила чинність 16.01.2003 року та не врахував,  що Постановою КМУ 336 від 16.01.03 року
встановлено,  що усі працівники,  які зайняті повний робочий день на підземних
роботах мають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 без проведення
атестації.

Відповідачем
вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржене.

В судовому
засіданні представник позивачки доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник
відповідача просив апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін,
зазначивши що це рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Представник
УПФУ в судове засідання не з'явився,
просив розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представників сторін ,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,  рішення
суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивачка перебувала з
відповідачем в трудових відносинах з з 18.01.1985 року по 01.02.2001 року,  працюючи на посаді дезінфектора відділу
профілактичної дезінфекції,
дезінфектором бригади обробки шахтних виробок на шахтах ім. .
Абакумова,  ім. . О.О.Скочинського,  шахті „Лідієвка" з повним робочим днем
під землею.

Робота,  яку вона виконувала на посаді дезінфектора по
обробці гірничих виробіток . відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України
від 11 березня 1994 року № 162 „Про затвердження списків виробництв,  робіт,
професій ,  посад і показників,  зайнятість в яких дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах" відноситься до розділу 1 код 1010100а.

Позивачка
у листопаді 2004 року зверталася до Управління ПФУ за призначенням пенсії на
пільгових умовах,  але їй відмовлено з
тієї підстави,  що відповідачем не була
проведена атестація її робочого місця.

Судом
також встановлено,  що відповідач,  як роботодавець,  повинен був проводити атестацію робочого
місця у відповідності до вимог Порядку проведення атестації робочих місць за
умовами праці,  затвердженому Постановою
Кабінету міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 та п. 1.3 „Методичних
рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці"
,  затверджених постановою Міністерства
праці України від 1 вересня 1992 року № 41 ,
проте атестацію не проводив.

Частково
задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди та відмовляючи в
задоволенні вимог про стягнення збитків,
пов'язаних з недоотриманням пенсійних сплачень в сумі 13928, 94 грн. суд
першої інстанції виходив з того,  що
відповідач на порушення вимог вказаної вище Постанови Кабінету Міністрів
України та Постанови Міністерства праці України атестацію робочого місця
позивачки не проводив,  своєю
неправомірною бездіяльністю спричинив позивачці моральну шкоду ,  але позивачкою не доведено,  що при
проведенні атестації робочого місця вона мала б право на пенсію на
пільгових умовах та на отримання відповідного розміру пенсії.

Вказані
висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та вимогам норм
матеріального права,  які були чинними на
час виниклих правовідносин.

Розглядаючи
позов,  суд першої інстанції
всебічно,  повно і об'єктивно дослідив
надані сторонами докази,  дав їм належну
правову оцінку та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Посилання
представника позивачки на те,  що суд
повинен був при вирішення справи застосувати Постанову КМУ 36 від 16.01.03 року
„Про затвердження списків виробництв,
робіт,  професій ,  посад і показників,  зайнятість в яких дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах" є неспроможними,  оскільки ця

постанова
не має зворотної сили щодо виниклих правовідносин.

Доводи апеляційної
скарги не впливають на висновки суду,  не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального законодавства,
що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких підстав
апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а
рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись  ст.
ст. 303 ,  307,  ч.1
ст. 308 , 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу представника позивачки ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 19 жовтня 2007 залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання нею законної сили.