Справа № 2-723/2007р.
Сквирський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6
листопада 2007 року
Сквирський районний суд Київської області

в
складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.

при секретарі - Сікорській О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Сквира справу за позовом ОСОБА_1,
Комунального підприємства «Сквирське комунальне господарство» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим
приміщенням,

встановив:

Позивачі просять визнати
відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що згідно рішення Сквирського районного
суду від 17.01.1991 року ОСОБА_1 виділено в конкретне користування прохідну
жилу кімнату квартири АДРЕСА_1. Коридор, кухню, туалет, сарай залишено також у
користуванні ОСОБА_1, відповідачу ОСОБА_2 виділено в конкретне користування
непрохідну жилу кімнату квартири АДРЕСА_1.

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Комунального
підприємства «Сквирське комунальне господарство». У спірному жилому приміщенні
зареєстровані також

ОСОБА_4
та відповідач ОСОБА_3

З січня 1991 року відповідачі
жодного разу не з'являлися в квартирі, не доглядають за нею, не сплачують за
комунальні послуги, не роблять поточні ремонти, не впорядковують будинок та
прибудинкову територію. Позивач, ОСОБА_1 самостійно впорядковує будинок як в
середині, так і знадвору, поставила огорожу, всередині опалює, провела поточний
ремонт, все це призводить до збереження кімнати, яка була виділена ОСОБА_2

Відповідачі проживають в іншому жилому приміщенні,
забрали свої особисті речі.

Позивач, представники позивачів у
судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на наведені вище обставини. При
цьому позивач ОСОБА_1 не заперечила, що замки у квартирі вона змінила, ключів
відповідачі не мають. Заперечує прохід відповідачів у виділену ОСОБА_2 кімнату,
через її кімнату.

Відповідачі, представник
відповідачів у судовому засіданні позов не визнали, вказали, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з поважних причин з 1991 року не проживають у квартирі АДРЕСА_1.

Після винесення 17.01.1991 року
судового рішення, ОСОБА_1 вчиняла сварки, не допускала їх у виділену
відповідачу непрохідну жилу кімнату, змінила замки і вони змушені були залишити
дану квартиру.

Іншого житла відповідачі не мають.
Через неможливість працевлаштуватися за місцем свого постійного проживання,
тимчасово працевлаштувалися в м. Києві, заборгованість за комунальні послуги
сплатили. Будь-яких претензій від ОСОБА_1 щодо понесених нею витрат на
збереження та утримання кімнати, яка була виділена ОСОБА_2 не надходило. Між
сторонами була усна домовленість, що позивач користується всією квартирою, а в
обмін сплачує комунальні послуги та утримує кімнату відповідача. Вважають, що
підставою звернення позивачів до суду є намір позбавити відповідачів права на
приватизацію житла.

Суд, заслухавши сторін, їх
представників, свідків, вивчивши матеріали справи, надані сторонами та їх
представниками в обґрунтування та заперечення позовних вимог, не знаходить
підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно рішення Сквирського районного суду
від 17.01.1991 року ОСОБА_1 виділено в конкретне користування прохідну жилу
кімнату квартири АДРЕСА_1. Коридор,
кухню, туалет, сарай залишено у користуванні ОСОБА_1, відповідачу ОСОБА_2
виділено в конкретне користування непрохідну жилу кімнату квартири АДРЕСА_1.

Будинок
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Комунального підприємства «Сквирське комунальне
господарство».

У спірному жилому приміщенні зареєстровані сторони по
справі та ОСОБА_4

Із січня 1991 року відповідачі не проживають у виділеній
ОСОБА_2 непрохідній жилій кімнаті квартири АДРЕСА_1, не
доглядають за нею, не роблять поточні ремонти, не впорядковують будинок та
прибудинкову територію.

Після винесення 17.01.1991 року судового рішення, ОСОБА_1
вчиняла сварки, не допускала відповідачів у виділену ОСОБА_2 непрохідну жилу
кімнату, змінила замки, а тому відповідачі змушені були залишити дану квартиру.

Іншого житла ОСОБА_2, ОСОБА_3 не мають. Через
неможливість працевлаштуватися за місцем свого постійного проживання,
відповідачі тимчасово працевлаштувалися в м. Києві, заборгованість за
комунальні послуги сплатили.

Позивач, ОСОБА_1, самостійно впорядковує будинок як в
середині, так і знадвору, поставила огорожу, всередині опалює, провела поточний
ремонт, все це призводить до збереження кімнати, яка була виділена ОСОБА_2

Будь-яких матеріальних претензій ОСОБА_1 щодо понесених
нею витрат на збереження та утримання кімнати, яка була виділена ОСОБА_2 не
заявляє.

Свідок ОСОБА_5 суду підтвердила, що
вона проживає по сусідству з ОСОБА_1, яка самостійно впорядковує будинок як в
середині, так і знадвору, поставила огорожу. Провела ремонт, оплачує комунальні
послуги. Відповідачів жодного разу не бачила біля спірного жилого приміщення.
При цьому підтвердила, що позивач користується всією квартирою.

Свідок ОСОБА_6 суду підтвердила, що вона доводиться
сестрою відповідачу, ОСОБА_3 Відповідачі не проживають у спірному жилому
приміщенні з 1991 року, оскільки позивач ОСОБА_1 забрала ключі, змінила замки.
Кімнатою, яка виділена ОСОБА_2 неможливо користуватися, оскільки вхід до неї
через прохідку кімнату позивача. Вона неодноразово з відповідачами приходила до
спірної квартири, але їх у квартиру не впускали, а ключів у них не було.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на
житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі
закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути
виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування
жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Суд вважає, що відповідачі були відсутні понад шість
місяців у квартирі АДРЕСА_1 з поважних причин. Позивач, ОСОБА_1, чинила
перешкоди відповідачам у користуванні жилим приміщенням і відповідачі, через
неможливість працевлаштуватися за місцем свого постійного проживання, тимчасово
працевлаштувалися в м. Києві, але вони навідуються до квартири, сплатили комунальні
послуги.

Зазначеної в ст. 71 ЖК України обставини, що відповідачі
були відсутні у спірному жилому приміщенні без поважних причин понад шість
місяців, а тому вони втратили право на користування даним жилим приміщенням
позивачі не довели, чим не виконали вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до
якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.

Керуючись ст. 10,60,131,212-215,218 ЦПК України,

ст.9, 64, 65,71,72 ЖК України,
-суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1, Комунального підприємства «Сквирське
комунальне господарство» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим приміщенням, відмовити.

На
рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Суддя