Справа №22 ц- 149/ 2006                                                Головуючий
Категорія   5  Доповідач       Фурман Т.Г.
Рішення

іменем України

2007року березня місяця 1 дня колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого     Пузанової Л.В.

суддів
Орловської Н.В., Фурман Т.Г.

при
секретарі     Ляшенко О. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу

за апеляційною
скаргою    ОСОБА_1                                                                     на    рішення

Новокаховського
міського суду Херсонської області від 18 серпня 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановила:

В лютому 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, до ОСОБА_1 про
поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя .

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначав, що перебуваючи з відповідачкою в
шлюбі з 16.02.1974 року по серпень 1998 року ними було придбано майно на
загальну суму 23820 грн.

Оскільки між. ними не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна,
позивач просив поділити майно зазначене в позовній заяві та визнати за ним
право власності на ½    частину спірного майна .

Крім, того , позивач просив поновити строк позовної давності для звернення
до суду з вимогою про поділ майна , як пропущений з поважних причин.

В
судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги, просив визнати
за ОСОБА_2. право власності на гараж НОМЕР_1в гаражному кооперативі „
Жигулі" та стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. грошову компенсацію ½  частки вартості гаража. Рішенням, суду
позовні вимоги ОСОБА_2задоволені   .

Визнано за ОСОБА_2право власності на гараж: НОМЕР_1в гаражному кооперативі
„ Жигулі" .

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. вартість ½
частки гаража як об'єкта права спільної сумісної власності в сумі 3410
грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи,
порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду
скасувати , та ухвалити нове , яким визнати за нею право власності на гараж
НОМЕР_1в гаражному кооперативі „ Жигулі" та відмовити позивачу в поновлені
строку позовної давності для звернення до суду зі вказаним, позовом . Письмові
заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи , законність та обґрунтованість рішення суду , в межах
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з    таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та поновлюючи строк позовної давності суд
виходив з того , що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя має бути поділено у спосіб та порядок визначений позивачем, який є
правильним, а строк позовної давності поновлений як пропущений з поважних
причин.

Проте до таких висновків суд прийшов допустивши порушення норм
матеріального і процесуального законодавства , що є підставою для скасування
судового рішення і ухвалення нового рішення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи , що
сторони перебували в шлюбі з 16.02.1974 р. по 18.08.1998 р. , шлюб розірвано в
установленому законом порядку   .

За час шлюбу сторонами був придбаний гараж НОМЕР_1в гаражному кооперативі „
Жигулі" , вартість якого згідно довідки голови зазначеного вище гаражного
кооперативу   складає 6820 гр. (
а.с.  б, 22, 23,24   )

Той факт , що спірне майно є спільною, сумісною власністю
подружжя сторонами не оспорюється і не спростовується.

З 1998 року позивач у судовому порядку вимагав поділу спільного сумісного
майна подружжя, але його позовні вимоги 14.07.2000 року та 30.04.2003 року   судом були залишені без розгляду (а.с. 8,9).

Відповідно до ст.. 22 КпІПС України яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин і підлягала до застосування при вирішенні спору майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю .

Спосіб поділу спільного майна подружжя визначений в ст.. 29 КпШС України.

За змістом 3 ст... 29 КпШС України до вимоги про поділ майна , яке є
спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний
строк позовної давності.

Оскільки гараж, є неподільним майном, суд залишаючи
спірне майно у власності позивача і присуджуючи грошову компенсацію
відповідачці за її частку в майні виходив з того, що ОСОБА_1. у 2004 році була
виключена з членів гаражного кооперативу „ Жигулі".

Однак, з таким висновком суду погодитися неможливо,
оскільки на

час виникнення права власності на гараж. , в зв'язку з
повною сплатою

паю за нього, ОСОБА_3 була членом гаражного кооперативу

„
Жигулі"   та   з   моменту
розірвання   шлюбу      з
позивачем                            і   до сьогоднішнього дня використовувала гараж
за його призначенням .

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_2. цей гараж: не використовував, хоча
про своє порушене право на спірне майно дізнався та повинен був дізнатися з
моменту розірвання шлюбу яке відбулося 1998 році , та зважаючи , що позов про
поділ майна позивачем подано лише у 2006 році, колегія суддів вважає, що
позивач не вправі вимагати поділу цього майна за пропуском строку позовної
давності.

При цьому, колегія суддів враховує, що факт пред'явлення
позовних

вимог ОСОБА_2.   про поділ майна в 2000 та 2003 роках не

переривав перебігу строку позовної давності відповідно до
ч. 4 ст. 79 ЦК України
в редакції 1963 року ( аналогічні положення закріплені і в ст.. 265 ЦК України в
редакції 2004року ) , оскільки його позови були залишені без розгляду.

Інших причин поважності пропуску строку позовної давності позивач не назвав
і доказами не підтвердив.

Рішення суду з наведених підстав підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. за
пропуском строку позовної давності.

На
підставі ст. 22, 29 КпШС України , ч. 4 ст. 79 ЦК України в редакції 1963 року , ст.. 265 ЦК України в
редакції 2004року , керуючись ст.. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу      ОСОБА_1            задовольнити

частково.

Рішення
Новокаховського міського суду Херсонської області      від 18 серпня 2006 року    скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного
Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.