УХВАЛА

Іменем України

4 травня 2007 року                                                                                                м.
Ужгород

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

головуючого:
Кеміня М.П. суддів: Фазикош
Г.В., Павліченка С.В. при секретарі: Довбака Т.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на рішення Свалявського районного суду від 30 листопада 2006
року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Закарпатгаз»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природній газ,

за участю:
представника позивача ВАТ «Закарпатгаз» -
Туряниці Н.С., та представника третьої особи Управління праці та
соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації-
Кошелі Н.В.

ВСТАНОВИЛА:

Представник
відповідача подав апеляційну скаргу на вищезгадане рішення суду першої
інстанції, яким позов ВАТ «Закарпатгаз» до ОСОБА_1. задоволено частково
стягнуто з нього на користь позивача 245.06
грн. заборгованості за спожитий газ та судові витрати по справі.

В апеляційній
скарзі посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення суду просив
таке скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Зазначає, що позивачем безпідставно не враховано пільги які має його дочка, яка
працює вчителем у сільській місцевості, щодо оплати за спожитий природній газ,
внаслідок чого і виникла зазначена заборгованість за газ. Доводи апеляційної
скарги зводяться до тлумачення законодавства щодо права на пільги педагогічним
працівникам у сільській місцевості.

Колегія судців,
перевіривши фактичні обставини справи на предмет повноти їх встановлення та
правильності юридичної оцінки судом першої інстанції і заслухавши пояснення
присутніх у засіданні сторін та їх представників, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи стверджено, що між позивачем ВАТ «Закарпатгаз» та ОСОБА_2. виникли
правовідносини які випливають із договору постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу (ст. 714
ЦК України), зокрема щодо постачання абоненту ОСОБА_2., як фізичній особі,
природного газу.

Відповідно до ч.
1 ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу
одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбаченні договором,
а споживач абонент зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та

Справа №: 22ц-299/07                                                         Номер
рядка статистичного звіту: №
16

Головуючий у першій інстанції: Уліганинець П.І..

Доповідач: Кемінь М.П.

2

дотримуватись
передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Сторони не
оспорюють вартість використаного відповідачем природного газу наданих йому
позивачем по справі в еквіваленті 245.06
грн.

Разом з тим
заперечую позов відповідач, стверджував, що його дочка ОСОБА_1., згідно Закону
України «Про освіту» як педагогічний працівник, що працює в сільській
місцевості має право на пільгову вартість спожитих послуг.

Однак, такі
заперечення правильно не взяті судом першої інстанції до уваги, оскілки
визначення права на податкову соціальну пільгу згідно до Постанови Кабінетів
Міністрів України від 26.12.2003
р. № 2035 «Про затвердження
порядку надання документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної
пільги» покладено на організацію працедавця.

Актом перевірки
контрольно-ревізійного відділу Свалявського району виявлено, що дочка
відповідача ОСОБА_2., не мала права на отримання пільг на комунальні послуги,
оскільки її дохід разом з нарахованою пільгою, перевищував величину доходу,
який дає право на додаткову соціальну пільгу.

За фактично
встановлених обставин справи, колегія суддів апеляційного суду констатує, що питання
стосовно права на пільгу чи неправомірності проведеного перерахунку, повинно
бути звернуто, особою яка претендує на таку пільгу, безпосередньо до
керівництва організації -
джерела фінансування пільги, і таке звернення по своїй суті, є самостійними
позовними вимогами, із визначенням сторін по справі, предмету позову, з
врахуванням принципу диспозитивності особи яка має право на звернення за
захистом свого права до суду.

Суд першої
інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, та прийшовши по суті
до вірного висновку, щодо задоволення позову, разом з тим помилково застосував
до даних правовідносин норми ст. 1166
ЦК України, які регулюють позадоговірні відносини, оскільки до даних
правовідносин слід застосовувати норми ст. 623, ЦК України, щодо відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, як це просив позивач у своїй позовній заяві.

Разом з тим
колегія суддів приходить висновку, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись п.1
ч.1 ст. 307, ст.308,
п.1 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, ст.
714, 623 ЦК
України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Свалявського
районного суду від 30 листопада
2006 року за
яким позовом Відкритого акціонерного товариства «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за природній газ, задоволено частково, - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене до Верховного Суду України, як суду касаційної інстанції,
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.