УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Шестакової Н.В. суддів   Кателіна В.П. Філатової Є.В. при
секретарі   Антипові Д.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ „Крименерго" про скасування акту від 27.12.2005 року про
порушення правил користування електричною енергією і стягнення моральної шкоди
та за зустрічним позовом ВАТ „Крименерго" до ОСОБА_1 про стягнення суми
шкоди

за апеляційною
скаргою ВАТ „Крименерго" на рішення Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 26
жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року частково
задоволено позов ОСОБА_1 до ВАТ „Крименерго" про скасування акту від 27.12.2005 року про
порушення правил користування електричною енергією і стягнення моральної шкоди,
у задоволенні зустрічного позову ВАТ „Крименерго" до ОСОБА_1 про стягнення
суми шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ „Крименерго" ставить
питання про скасування рішення у частині задоволення позову ОСОБА_1 та відмови
у задоволенні позову ВАТ „Крименерго" з ухваленням нового рішення про
відмову у позові ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову, посилаючись на те,
що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та є
необгрунтованими, оскільки недоліки актів від 27 і 28
грудня 2005 року
несуттєві.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції виходив з того, що в акті від 27.12.2005 року, який
надано

ОСОБА_1, відсутня її підпис; крім того, в акті від 28.12.2005 року мають місце

протиріччя щодо участі ОСОБА_1 при розгляді обставин
порушення правил

користування електричною енергією. Суд вказав, що ці
порушення оформлення актів є

грубими, тому зазначені акти не можуть бути прийняті як
докази вини ОСОБА_1

в порушенні правил користування електричною енергією.

Справа №
22-ц-784/2007р.                 Головуючий
по першій інстанції

Томащак А.С.

Доповідач
Шестакова Н.В.

2

Колегія
судців погоджується із висновками суду. Як свідчать матеріали справи,
27.12.2005 року при проведенні перевірки працівниками Сімферопольської РЕМ у
квартирі ОСОБА_1 були виявлені порушення правил користування електричною
енергією, оскільки кімната, яка раніше була електрощитовою і виділена позивачці
за рішенням виконкому Миколаївської сільської ради від 28.01.1998 року (а.с.19)
, була підключена до електроенергії поза електролічильником.

Відповідно до п.53 Правил користування електричною
енергією для населення підставами складання актів є, зокрема, порушення
споживачем правил користування електричною енергією, тобто винні дії щодо
незаконного користування. Однак обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не
здійснювала ніяких дій, які б порушували правила користування електричною
енергією, оскільки енергопостачання у приміщення електрощитової залишалося
таким, яким воно було до приєднання цього приміщення до квартири позивачки.
Апелянт не довів, що це підключення було самовільним з боку ОСОБА_1

Таким чином, порушення правил користування електроенергією з боку позивачки
було, однак відсутня її вина, що виключає відповідальність.

Крім того, акти від 27
і 28 грудня 2005 року мають
недоліки оформлення, які обґрунтовано розцінені судом як грубі порушення, тому
зазначені акти не прийняті як докази правопорушення.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що апелянт не
довів суду обставин порушення правил користування електричною енергією з вини
позивачки, тому рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст..ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ВАТ „Крименерго" відхилити.

Рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України у двомісячний строк.