Номер справи 2-468
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
листопада 2007 року     Маневицький
районний суд   Волинської області

в
складі: головуючого - судді                      Покидюка
М.В.

при
секретарі                                                 Каращук
B.C.

з
участю: представника позивача               ОСОБА_2.

представника
відповідача                            Мельник
Н.Д.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1до Колківської
селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

8 жовтня 2007 рокуОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району
Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовував
тим, що його покійній матері ОСОБА_3належав житловий будинок з господарським та
побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
померла.

Після її смерті залишилося
спадкове майно: будинковолодіння за вказаною вище адресою. Заповіт від імені
матері не складався і не посвідчувався.

Після смерті матері він
своєчасно прийняв спадщину і фактично вступив в управління та володіння
спадковим майном. Інша спадкоємиця - дочка спадкодавця, відмовилися від
належної їй частки спадщини на користь позивача.

Отримати свідоцтво про
право власності на спадкове майно в даний час він не може через відсутність на
будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити
це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на
будинковолодіння, належне до смерті його матері ОСОБА_3

Представник позивача
ОСОБА_2. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній
заяві, пояснила, щоОСОБА_1. як єдиний спадкоємець по закону після смерті матері
прийняв спадщину і практично вступив в управління та володіння спадковим
майном. Через відсутність правовстановлюючих документів він не може оформити на
себе право власності на це майно, а тому просить суд оформити його на позивача.

Представник відповідача
Мельник М.Д. позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти визнання за
позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1. Будь-якого спору щодо даного майна немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону
України „Про власність" від 7.02.1991 року громадянин набуває права
власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1296 ч.3
Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 549 Цивільного
кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття
спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261
Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Про те, що покійна ОСОБА_3
була власником житлового будинку з господарським і побутовими будівлями та
спорудами вАДРЕСА_1  крім визнання цієї
обставини сторонами, підтверджується, дослідженою судом, викопіровкою з
будівельного кварталу № 22, інвентаризаційною справою, технічним паспортом на
дане будинковолодіння та експертним висновком про відповідність житлового
будинку діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 21
листопада 2007 року.

Родинні відносини позивача
з ОСОБА_3, як сина та матері, встановлено згідно свідоцтва про
народженняНОМЕР_1від 7 березня 1961 року, виданого Колківським райбюро ЗАГС,
яке теж досліджено судом.

Довідкою Колківської
селищної ради № 2040 від 4 жовтня 2007 року, доведено факт прийняття позивачем
спакового майна.

В судовому засіданні
встановлено, що інша спадкоємиця, крім позивача, дочка спадкодавця ОСОБА_4.
відмовились від спадщини на користь позивача, що підтверджується поданою нею
письмовою заявою.

Аналізуючи зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що
позивачОСОБА_1., являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з
господарськими і побутовими будівлями та спорудами, які знаходяться АДРЕСА_1,
фактично набув на них право власності. На даний час право власності на це майно
ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права
власності на вказане будинковолодіння за ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11,
60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1296 ЦК України (2003 року), ст. 549 ЦК України (1963 року), ст. 12 Закону України „Про
власність" від 07.02.1991 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.