УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

6 листопада 2007 року                                                                                        м.  Ужгород

Колегія
судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області
у складі:

головуючого - судді Леска В.В. суддів - Мацунича М.
В.,  Собослоя Г.Г. при секретарі - Рогач І.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1,  який по довіреності
представляє інтереси ОСОБА_2 на ухвалу Свалявського районного суду від 23 серпня 2007 року по справі
за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови відділу державної виконавчої служби
Свалявського районного управління юстиції,
-

ВСТАНОВИЛА:

1 серпня 2007 року ОСОБА_2
звернулася в суд із скаргою на постанову старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції
ОСОБА_3  від 26 липня 2007 року про
стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 6546 грн. 82 коп. скаргу мотивувала
тим,  що листом відділу державної
виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції від 20 липня 2007
року № 527-9/07-4785 їй надано строк до 23 липня 2007 року до 13 год. для
добровільного виконання судового наказу № 2-П-39,  виданого 23 березня 2007 року Свалявським
районним судом,  про стягнення з ОСОБА_2
на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі філії «Закарпатське регіональне
управління» 65127, 57 грн.,  325, 64 грн.
судових витрат та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Посилаючись
на те,  що строк для виконання судового
наказу нереальний,  позивачка просила
скасувати постанову як незаконну.

"Ухвалою
суду в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  який
представляє інтереси ОСОБА_2,  порушено
питання про скасування ухвали суду як незаконної і направлення справи на новий
розгляд.

Межі
оскарження,  - висновки суду
про те,  що відсутні підстави для
скасування постанови державного виконавця не відповідають фактичним обставинам
справи,  вимогам закону.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представника
відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції
Татач І.Г.,  який просить відмовити в задоволенні апеляційної
скарги,  дослідивши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково,  виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив із того,  що ОСОБА_2 була обізнана про строк виконання
судового наказу,  борг не погасила,  не заперечувала про неможливість
добровільного виконання та не подала заяву про відкладення виконавчих дій.

Проте такий
висновок суду не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно
до вимог  ст. . 46 Закону України
«Про виконавче провадження» у разу невиконання
рішення   у   строк,
установлений   для   добровільного   виконання,
з   боржника

Справа № 22ц - 1631/07                                                                       Номер
рядка статистичного звіту :
66

Головуючий
у першій Інетанпії: Вінер Е.А.

Суддя - доповідач : Леско В.В.

2

постановою
державного виконавця,  яка затверджується
начальником відповідного відділу державної виконавчої служби,  стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від
фактично стягненої суми...

Встановлено,  що листом відділу державної виконавчої служби
Свалявського районного управління юстиції від 20 липня 2007
року № 527-9/07-4785
їй надано строк до 23
липня 2007 року до 13 год. для
добровільного виконання судового наказу №
2-П-39,  виданого 23 березня 2007 року Свалявським
районним судом,  про стягнення з ОСОБА_2
на користь ЗАТ КБ
«Приватбанк» в особі філії «Закарпатське регіональне управління» 65127, 57 грн.,  325,
64 грн. судових витрат та 15
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

ОСОБА_2
добровільно не виконала судовий наказ,
про що 24 липня 2007 року державний
виконавець склав акт.

Постановою
старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Свалявського
районного управління юстиції ОСОБА_3  від
26 липня 2007 року з боржника ОСОБА_2 стягненої виконавчий збір у розмірі 6546
грн. 82 коп.

У п. 20
постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про
практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність органів і
посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого
провадження» роз'яснено,  що відповідно
до статей 45,  46 Закону № 606 - XIV витрати
виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного
виконавця з боржника,  якщо останній не
виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано
добровільно.

Представник
відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції
Татач І.Г. пояснив,  що в примусовому
порядку судовий наказ не виконано.

Враховуючи
викладене,  відповідно до вимог п. 2 ч. 1  ст.  312
ЦПК України ухвала суду про відмову в задоволенні скарги підлягає
скасуванню,  як така,  що не відповідає вимогам  ст. . 46 Закону України «Про виконавче
провадження» та необхідно постановити нову ухвалу про задоволення скарги
ОСОБА_2 на постанову державного виконавця від 26 липня 2007 року про стягнення
виконавчого збору,  оскільки

Постанова
про стягнення виконавчого збору виноситься стосовно фактично стягненої
суми,  а судовий наказ не виконано в
примусовому порядку.

Керуючись  ст.
ст.  307,
312,  313-315,  317,
319 ЦПК України,   ст. . 46 Закону України
«Про виконавче провадження» колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  який по довіреності
представляє інтереси ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу
Свалявського районного суду від 23
серпня 2007 року
скасувати.

Скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Скасувати
постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Свалявського районного управління юстиції ОСОБА_3  від 26
липня 2007 року про
стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 6546 грн. 82 коп.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.