Справа 22ц-1229/07
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна    Артюх К.В.
суддя Горобець Т.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 серпня  2007 року АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у

складі:

Головуючого
судді                                         Бойко
О.В.

Суддів:                                                          Горобець
Т.В., Шевченка В.М.

При
секретарі                                              Пільгуй
Н.В.

З участю
представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Чернігові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Ново заводського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної
шкоди,

Встановив:
В апеляційній скарзі на рішення Ново заводського районного суду м. Чернігова
представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 просить це рішення скасувати, ухвалити
нове рішення по суті його позовних вимог. Оскаржуваним рішенням відмовлено в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 заявлених в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди за ненадання відповіді на звернення.

Доводами
апеляційної скарги є посилання на те, що висновки суду про недоведеність факту
завдання моральної шкоди позивачці бездіяльністю ОСОБА_2 - як фізичною особою,
не ґрунтуються на матеріалах справи. Крім того апелянт вважає безпідставним
посилання в оскаржуваному рішенні на рішення Деснянського районного суду від 01
листопада 2006 року, оскільки зазначеним рішенням не вирішувалось питання
бездіяльності ОСОБА_2

Заперечень на
апеляційну скаргу не надходило.

В судовому
засіданні ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, просив скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог в інтересах
ОСОБА_3

ОСОБА_2
апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити, зазначивши , що на даний час
Фонд „ Взаєморозуміння і примирення „ ( далі Фонд)завершив свою діяльність, всі
матеріали та документи передано до архіву. В

період
діяльності всі звернення громадян розглядались відповідно до діючого
законодавства, жодних протиправних дій, якими б було порушено права та завдано
моральної шкоди ОСОБА_3 він особисто не вчиняв. ОСОБА_1 неодноразово
роз'яснювалось на особистому прийомі про відсутність у ОСОБА_3 права на
отримання компенсаційних виплат, які сплачувались Фондом    особам за примусову працю в період
націонал-соціалізму згідно Закону ФРН „ Про створення Фонду „ Взаєморозуміння і
примирення." Надавались також в необхідних випадках письмові відповіді.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 народилась 07 листопада 1945 року від
батьків, що перебували до 1945 року на примусових роботах в Німеччині. Вважаючи
себе особою, яка має право на отримання компенсаційних виплат згідно Закону ФРН
„ Про створення Фонду „ Пам"ять , відповідальність і майбутнє",
позивачка зверталась за вирішенням цього питання до ОСОБА_2, як керівника
Чернігівського відділення Фонду „ Взаєморозуміння і примирення", потім
зверталась до Деснянського районного суду м. Чернігова, рішенням якого від 01
листопада 2006 року в задоволенні її вимог відмовлено.

На даний
час заявлено позов про стягнення 10000грн. моральної шкоди за
бездіяльність   ОСОБА_2, який не надав
ОСОБА_3 відповіді на її звернення від 27.11.2006 року знову ж з питання
призначення компенсаційних виплат.

Виходячи
з положень ст. 1167 ЦК України
, районний суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для
задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
який на момент пред"явлення позову не являється посадовою особою
Фонду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку,
що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Рішення
суду першої інстанції може бути скасоване або змінене апеляційним судом у
випадках, чітко визначених ст. 309 ЦПК України.

Відповідно
до положень ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи, на які
посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовують законності судового
рішення по даній справі.

Апеляційним
судом встановлено, що на даний час ОСОБА_2 є пенсіонером, не є посадовою особою
Фонду, сам Фонд припинив свою діяльність, жодної інформації щодо його правонаступництва
позивачем не надано . Сам же ОСОБА_2, як фізична особа моральних збитків
позивачці не спричинив, не визнає факту бездіяльності по конкретному зверненню
ОСОБА_3 і не може бути відповідачем від імені Фонду.

Крім того,
матеріали справи не містять доказів щодо фактичного направлення 27.11.2006 року
ОСОБА_3 звернення до Фонду та, що це її звернення було отримане адресатом.

Керуючись ст.
303,304,305, 307,308,315,317,319,324 ЦПК України, апеляційний

суд,-

Ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від
14 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту набрання
законної сили.