У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого         Патрюка М.В.,

суддів:                    Берднік І.С.,             Прокопчука Ю.В.,

Костенка А.В.,         Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Шляхбуд” до ОСОБА_1 та державної виконавчої служби
Городенківського районного управління юстиції про виключення майна з акту опису
та визнання права власності на вказане майно; за позовом приватного
підприємства „Верес” до ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю
„Шляхбуд”  про витребування майна, що
знаходиться на зберіганні, за касаційною скаргою приватного підприємства
„Верес” на рішення Городенківського
районного  суду  Івано-Франківської області   від
28 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської
області від 24 жовтня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

17
листопада 2005 року товариство з обмеженою
відповідальністю „Шляхбуд” (далі - ТОВ „Шляхбуд”) звернулось у суд із позовом
до ОСОБА_1 та державної виконавчої служби Городенківського районного управління
юстиції (далі - ДВС Городенківського РУЮ) про виключення майна з акта опису та
визнання права власності на культиватор КРГ-4.

Посилаючись на те, що вказаний
культиватор належить товариству, а 16 вересня 2004 року державним виконавцем
Городенківського РУЮ  на виконання ухвали
суду від 30 липня 2004 року помилково накладено арешт на цей культиватор.

30 листопада 2005 року приватне
підприємство „Верес” (далі - ПП „Верес”) звернулось у суду із позовом до
ОСОБА_1 та ТОВ  „Шляхбуд”  про витребування садового культиватора, що
знаходиться на зберіганні у ОСОБА_1

Позивач зазначав, що садовий
культиватор належить йому, але відповідач у добровільному порядку відмовляється
повернути цей культиватор.

Ухвалою Городенківського районного
суду від 26 грудня 2005 року зазначені позови обґєднані в одне провадження.

Рішення Городенківського  районного суду Івано-Франківської
області  від 28 липня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24
жовтня 2006 року, позов ТОВ „Шляхбуд” задоволено. Виключено культиватор
КРГ-4  з
акта  опису  й
арешту   майна    АА № 35504,   складеного
16 вересня 2004 року державним виконавцем Городенківського РУЮ . У
позові ПП „Верес” відмовлено.

У касаційній скарзі ПП „Верес”,
посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права,
просить  скасувати ухвалені у справі
судові рішення, а справу направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає  задоволенню.

Судами встановлено, що ухвалою Городенківського районного суду
Івано-Франківської області від 30 липня 2004 року з метою забезпечення позову
ПП „Верес” про витребування у ОСОБА_1 ножа від трактора ДТ-75 та культиватора
державним виконавцем на вказане майно було накладено арешт.

16 вересня 2004 року на виконання
ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня
2004 року державним виконавцем Городенківського РУЮ було накладено арешт на
культиватор та ніж від трактора ДТ-75, про що складено акт опису й арешту.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ „Шляхбуд” про виключення культиватора
марки КРГ-4 з акта опису й арешту майна, суд виходив із того, що цей
культиватор належить товариству, який згідно з договором від 4 березня 2004
року переданий на зберігання ОСОБА_1, та помилково був арештований державним
виконавцем.

Відмовляючи ПП „Верес” у задоволенні його вимог про витребування садового
культиватора, який знаходиться на зберігання у ОСОБА_1, суд посилався на те, що
позивачем не надано суду доказів
того,  що  описаний
й  арештований державним
виконавцем 16 вересня 2004 року
культиватор належить приватному підприємству.

Проте повністю погодитись із таким висновком суду не можна, оскільки
суд  дійшов до нього, у порушення вимог
ст. ст. 10, 212, 213, 215 ЦПК України, без всебічного та повного  зґясування обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновок суду про ненадання ПП „Верес” доказів належності йому культиватора
не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки приватним підприємством надано
довідку № 22 від 16 травня 2006 року про знаходження на балансі підприємства
садового культиватора.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ТОВ „Шляхбуд”, представник ПП
„Верес” пояснював, що товариство  надало
документи на підтвердження його права власності на комбінований агрегат
передпосівного обробітку грунту КРГ-4,  а
описаний державним виконавцем культиватор є садовим,  в акті опису й арешту він зазначений просто
як культиватор без зазначення його марки.

Проте суд  не сприяв сторонам у здійсненні їхніх прав,
пояснення представника ПП „Верес”
належним чином не перевірив, не вирішив його клопотання про призначення
експертизи.

Ухвалене  у справі рішення не
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, оскільки не містить мотивів, з
яких суд вважає встановленою відсутність фактів, якими обгрунтовувалися
заперечення ПП „Верес”.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303 ЦПК України також належним чином
не перевірив доводи апеляційної скарги в цій частині,  хоча ці доводи  заслуговують на увагу.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд з підстав, передбачених ч. 2 ст.
338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства „Верес”
задовольнити.

Рішення
Городенківського  районного суду
Івано-Франківської області  від 28 липня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня
2006 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                            М.В.
Патрюк

Судді :                                                      І.С.
Берднік

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук

М.П.
Пшонка