РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Справа №2-175/07

22 травня 2007 року                                                                                             м.
Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючого -
судді:                               Бурлаки
М.В.

при секретарі:                                                         Шмунь
Л.І.

за участю позивача:                                               ОСОБА_1

представника відповідача:                                   Бевзюка
П.О.

розглянувши у відкритому, судовому засіданні в залі суду
в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до
Монастирищенського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ,
Управління міністерства внутрішніх справ в Черкаській області, третя особа на
стороні відповідача Державне казначейство України про відшкодування майнової
шкоди, завданої внаслідок злочину,-

встановив:

Позивачка 2
квітня 2007 року
звернулася в суд з позовом до відповідачів та третьої особи про відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, посилаючись на те, що 9 червня 2005 року, близько 11 години, в с. Летичівка
Монастирищенського району Черкаської області, кілька осіб циганської
національності проникли в будинок АДРЕСА_1, де
позивачка постійно проживає та таємно викрали належне позивачці на праві
приватної власності майно, а саме:

1)  золотий
перстень вагою 6,5 гр. з
рубіном вартістю 890 грн.50
коп.;

2)  золотий
перстень вагою 4,91 гр.
вартістю 672 грн.67
коп.;

3)  золоту
обручку вагою 3,5 гр.
вартістю 479 грн.50
коп.;

4)  золотий
кулон вагою 3 гр.
вартістю 411 грн.;

5)  золотий
православний хрестик вагою 1,2
гр. вартістю 164 грн.40
коп.;

6)  золотий
ланцюжок вагою 2 гр.
вартістю 274 грн.;

7)  чотири
золоті зубні коронки вагою по 1,2
гр. кожна, по ціні 164
грн.40 коп. за одну, на загальну суму 657
грн.60 коп.;

8)  намисто
з білих натуральних перлин вартістю 500
грн.;

9)  флакон
туалетної води виробництва Франції вартістю 70 грн.;

10)білий
шарф виробництва Сирії вартістю 150
гри.;

11)535 доларів
Сполучених Штатів Америки, що становить еквівалент 2701 грн.75 коп.; 12)2770 гривень, всього
на загальну суму 9741 грн.42
коп.

Вартість золотих ювелірних виробів визначена згідно з
довідкою Монастирищенського відділення ЧОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" від
20 березня 2007 року про те, що
вартість 1 грама
золота становить 137 грн.

Про вчинену крадіжку позивачка повідомила відповідача - Монастирищенський
РВ УМВС України в Черкаській області, яким того ж дня, 9 червня 2005 року, було
порушено кримінальну справу за №
, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В ході розслідування вказаної кримінальної справи
працівниками міліції були затримані особи циганської національності, в яких
позивач впізнала тих, хто викрав належне їй майно. Вони

пообіцяли повернути все викрадене.

Однак, після цього, впізнані нею особи чомусь були
звільнені, а досудове слідство в кримінальній справі зупинене на підставі п.3
ст. 206 КПК України , у зв"язку з невстановленням особи, яка вчинила
злочин.

Просить суд стягнути з відповідачів на її користь за
рахунок коштів державного бюджету України майнову шкоду в сумі 9741 (дев"ять тисяч
сімсот сорок одна) грн. 42
коп., завдану позивачу внаслідок злочину.

В судовому засіданні позивачка свої позивні вимоги
підтримала повністю, та пояснила суду, що злочином їй заподіяні матеріальні
збитки в сумі 9741,42 грн.,
вона визнана потерпілою по кримінальній справі, однак особи які вчинили злочин
працівниками міліції до цього часу не встановлені, а тому іншої можливості
відшкодування збитків завданих злочином, окрім звернення до суду з позовом до
відповідачів не має.

2

Представник відповідача Монастирищенського РВ УМВС у
Черкаській області, в судове засідання зявився, позов не визнав, та пояснив
суду, що дійсно 9 червня 2005 року із будинку
позивача невстановленими особами вчинена крадіжка, що підтверджується
матеріалами кремінальної справи №
, яка порушена за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України,
кримінальна справа за фактом крадіжки із домоволодіння позивачки знаходиться в
стадії досудового слідства, органи внутрішніх справ прикладають усіх зусиль по
встановленню осіб які вчинили злочин. Вказані в позовній заяві дані про те, що
органами досудового слідства затримувались особи, які нібито причетні до
викрадення майна, є такими, що не відповіжають дійсності. Дійсно потерпілій у
справі Демченко пред'являлись
для впізнання фотографії осіб циганської національності, але достовірно
встановити хто з них причетний до злочину не було можливості.

Представник відповідача - Управління міністерства внутрішніх справ в Черкаській
області в судове засідання не зявився, просить розглянути справу без його
участі, надавши суду заперечення на позовну заяву, в якому, позовні вимоги
позивача не визнав, у задоволенні позову просить відмовити, виходячи з
наступного:

дійсно позивачка 9
червня 2005 року
звернулась до Монастирищенського РВ УМВС з заявою про крадіжку з її
домоволодіння в с. Летичівка
Монастирищенського району по АДРЕСА_1,
виробів із злота та інших матеріальних цінностей.

За даним фактом 9
червня 2005 року
Монастирищенським РВ УМВС була порушена кримінальна справа № за ознаками
злочину, передбаченого ч. З ст. 185
КК України.

До теперішнього часу особи, які скоїли крадіжку не
встановлені і провадження по кримінальній справі зупинено на підставі п. З ст. 206 КПК України.
Монастирищенським РВ проводиться робота по встановленню осіб, які скоїли
злочин, але позитивних результатів, поки ще, не досягнуто і причетність осіб
циганської національності до крадіжки з домоволодіння позивача не доведена.

Вини Монастирищенського РВ або УМВС в Черкаській області
в вчиненні крадіжки майна позивача не має, а тому вони не можуть відповідати за
матеріальну шкоду заподіяну позивачу.

Діючим законодавством, тобто ст. 1177 Цивільного
кодексу України, на що посилається позивачка, передбачає можливість
відшкодування шкоди, заподіяної невстановленою особою за рахунок держави, якщо
особа, яка споїла злочин не встановлена або вона є неплатоспроможною, за умови,
якщо порядок відшкодування майнової шкоди встановлюється законом. Разом з тим,
до теперішнього часу немає закону, який визначає порядок відшкодування такої
шкоди, тобто немає законодавчої бази, яка б давала право задовольнити позов ОСОБА_1

Закон України "Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органами дізнання, досудового
слідства, прокуратура і суду" є спеціальною нормою права і застосовується
лише у випадках прямо передбачених у ньому. Відшкодування шкоди потерпілим від
злочину даним Законом не передбачено,

Не передбачається відшкодування майнової шкоди фізичним
особам і законами про державний бюджет на 2006-2007
роки (в подібних випадках).

Згідно ст. 1166
ЦК України, шкода, завдана майну фізичної, особи, відшкодовується особою,
яка її завдала. На даний час особи, які вчинили злочин, не встановлені, а тому
просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи на стороні відповідача - Державне
казначейство України в судове засідання не зявився, просить розглянути справу у
його відсутність, надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву, в якій
позов не визнав, та просить суд у задоволенні позову відмовити виходячи з того,
що в обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на статтю 1177 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана майну фізичної особи
внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка
вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Відповідно до частини 2 статті 1177 Цивільного кодексу
України умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної
особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом.

3

Такий закон на даний час не прийнятий, тому відсутні
підстави для задоволення заявлених вимог позивачів.

Частина 2
статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 4
Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та
закону про Державний бюджет України.

Пунктом 8
статті 7 Бюджетного
кодексу України затверджено принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями-Відповідно
до статті 23 цього
кодексу, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати
дише за наявності бюджетного призначення.

Відповідно до статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" не
передбачені видатки на відшкодування громадянинові майнової шкоди, завданої
внаслідок злочину.

Згідно із ст. 8,10
Бюджетного кодексу України видатки бюджету групуються за ознаками
економічної сутності, функціональної діяльності, організаційного устрою та
іншими ознаками відповідно до законодавства України та міжнародних стандартів.

В даному випадку в Держаному бюджеті України не
передбачені видатки на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи
внаслідок злочину, бюджетна класифікація для таких видатків не встановлена,
тому рахунки на яких повинні обліковуватись кошти державного бюджету на цю ціль
відсутні.

Державне казначейство не має права встановлювати
загальнодержавні видатки та змінювати їх цільове спрямування.

Також Державне казначейство не має повноважень щодо
списання коштів на відшкодування майнової шкоди, завданої фізичній особі, яка
потерпіла від злочину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 1177
ЦК України, "майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок
злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлена особа яка вчинила
злочин, або якщо вона є неплатоспроможною".

Судом встановлено, що дійсно особи які вчинили, злочин на
момент подання позову Монастирищенським РВ УМВС в Черкаській області не
встановлені.

Постанови органу досудового слідства про порушення
кримінальної справи та її зупинення на підставі п.3 ст. 206 КПК України
потерпілою у кримінальній справі та позивачем у цивільній справі Демченко не оскаржувались.

Відповідно до частини 2 статті 1177
ЦК України, "умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої
майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом".
На момент постановления рішення
такий закон не прийнятий, тому відсутні підстави для задоволення заявлених
вимог позивача.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 9
Конституції України, зобов'язує органи державної влади та їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах повноважень та виключно у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 4
Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та
закону про Державний бюджет України.

Пунктом 8
статті 7 Бюджетного
кодексу України затверджено принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями-Відповідно
до статті 23 цього
кодексу, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати
дише за наявності бюджетного призначення.

3

Відповідно до статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" не
передбачені видатки на відшкодування громадянинові майнової шкоди, завданої
внаслідок злочину.

Згідно із ст. 8,10
Бюджетного кодексу України видатки бюджету групуються за ознаками
економічної сутності, функціональної діяльності, організаційного устрою та
іншими ознаками відповідно до законодавства України та міжнародних стандартів.

В даному випадку в Держаному бюджеті України не
передбачені видатки на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи
внаслідок злочину, бюджетна класифікація для таких видатків не встановлена,
тому рахунки на яких повинні обліковуватись кошти державного бюджету на цю ціль
відсутні, а тому Державне казначейство України не має права встановлювати
загальнодержавні видатки та змінювати їх цільове спрямування.

Таким чином, п.2 ст. 1177 ЦК України протирічить Закону "Про державний бюджет
України на 2007 рік"
оскільки в останньому не передбачено коштів на відшкодування за рахунок
державного бюджету особам, які потерпіли від злочину, тому положення вказаної
статті ЦК України не можуть бути застосовані судом при вирішенні даного спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1176,1177 ЦК України,
Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", ст. 8,10
Бюджетного кодексу України, ст.ст. З, 5
- 8, 10, 11,14, 60,208,209,212, 213-215, 222,223,294 ЦПК України,
суд,-

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Монастирищенського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ,
Управління міністерства внутрішніх справ в Черкаській області, третьої особи на
стороні відповідача - Державного
казначейства України про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок
злочину, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Черкаської області через Монастирищенський районний суд Черкаської області
шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.