Справа 22-1174/2007 р.                                                          Головуючий
у 1 інстанції Єфименко В.1.
Категорія 44                                                                             Доповідач
УХВАЛА

Іменем     України

29 березня 2007
р.                                                                           м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі :

Головуючого:
судді Голубинського A.M. Суддів Прокопчук
Л.М., Жданової B.C. При секретарі
Пометун С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у
Великоновосілківському районі Донецької області на рішення Великоновосілківського
районного суду від 06 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1до Управління
Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі про відшкодування
матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням     Великоновоселківського      районного     суду
від    06     грудня
2006     р.

позовні
вимоги ОСОБА_1. задоволені: з відповідача на користь позивача стягнуто на
відшкодування майнової шкоди 1139, 19 грн.

При вирішенні спору судом встановлено, що позивач 17.07.2006 р. звернувся
до відповідача із заявою про призначення пенсії, до якої додав серед інших
документів копію трудової книжки, з якої вбачається, що він з 1.01.1987 р.
працює лікарем-анестезіологом в лікарні. Відповідач призначив позивачу пенсію у
розмірі 566,38 з 21.06.2006 року. Не погоджуючись з розміром пенсії, позивач
29.09.2006 р. повторно звернувся із заявою про перерахунок пенсії і тільки
після цього від нього була витребувана довідка про те, що він працює
лікарем-анестезіологом реанімаційного відділення з 1.01.1987 p., що
дало підставу для начислення йому стажу в подвійному розмірі і призначення
пенсії в сумі 908,22 грн. Суд прийшов до висновку , що зазначену довідку
відповідач повинен був витребувати у позивача при прийомі документів при
первинному зверненні, але не зробив цього, тобто з вини відповідача пенсія в
належному розмірі не була призначена позивачу з червня 2006 року. Розмір
недоотриманої пенсії складає 1139,19 грн.

Відповідач приніс апеляційну скаргу на вказане рішення, в
якій ставить питання про його скасування та передачу справи на новий розгляд.
Посилається на те, що заява про призначення чи перерахунок пенсії подається до
управління працівником через уповноважену посадову особу підприємства;
перерахунок пенсії проводиться у відповідності із ст. 45 Закону „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у разі виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15
числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву подано з усіма
необхідними документами після 15 числа.

В судовому засіданні апеляційного суду представник
відповідача підтримав скаргу, просив рішення суду скасувати.

Позивач в судове засідання апеляційного суду не з'явився, письмових
заперечень на скаргу не надав.

2

Заслухавши доповідача, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку
про те, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач з 01.01.1987 р. працює лікарем-анестезіологом

(а.с. 12).

Відповідно до ст. 60 Закону України „Про пенсійне забезпечення"
робота, зокрема, у реанімаційних відділеннях лікувальних установ зараховується
до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", який діє з 1.01.2004 p., періоди трудової
діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення
пенсії до набрання чинності цим Законом-, зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у
ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №
637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих
категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючи
довідки.

Відповідно до п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 р. № 22 при прийомі документів орган, що призначає
пенсію, перевіряє правильність оформлення заяви й падання про призначення
пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів. Орган, що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформления в
трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових
документів.

З огляду на вимоги вищенаведених нормативних актів суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач як
орган, що призначає пенсію, при прийомі документів про призначення пенсії у
липні 2006 року не здійснив попередню правову експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів, не витребував уточнюючу довідку про місце
роботи позивача в якості лікаря-анестезіолога, хоча міг і повинен був це
зробити. Зазначені дії відповідача привели до того, що позивач пенсію в
належному йому розмірі отримав пізніше, з вересня 2006 року.

Відповідно до ст. 107 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за
шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання
соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених
цим законом несуть відповідальність згідно із законом.

З огляду на зазначене висновок суду про те, що відповідач повинен
відшкодувати позивачу матеріальну шкоду відповідає обставинам справи, вимогам
норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись
ст.307, 308, 315   ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у
Великоновосілківськоиму районі відхилити.

Рішення Великоновоселківського районного суду від
6.12.2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у моменту її проголошення. Може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.