Справа
№2-2737/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року квітня місяця 18 дня                                                                        місто
Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого
- судді Іщук Л.П.,

при
секретарі - Сухій Л.П.,

з участю
позивача - ОСОБА_1,

представника
позивача - ОСОБА_2.,

представника
відповідача - Ольховського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської
ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Луцької
міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме
майно.

Свій позов мотивує тим, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1. Дана квартира знаходиться на першому поверсі одноповерхового будинку.
З метою покращення житлових умов вона самочинно, без відповідного на це
дозволу, до належної їй квартири провела добудову (а 1) та збудувала гараж
(Д-1).

На даний момент вона вирішила оформити відповідну
технічну документацію на приналежні їй об'єкти нерухомої власності. Проте,
останні не можуть бути належним чином технічно оформлені, так як у свій час
були самочинно збудовані без відповідного на це дозволу.

Враховуючи наведене, просить визнати за нею право
власності на самочинну добудову до існуючого житлового будинку (а 1), №№
приміщень 1, 5, 6, загальною площею 11,1м. кв., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1, та гараж (Д-1) за
цією ж адресою.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали
позов з підстав, зазначених у заяві та просять його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не
визнав, суду пояснив, що позивач здійснила самочинне будівництво без належного
дозволу і затвердженого належним чином проекту. Право власності можна визнати
за нею лише тоді, коли це не порушує права інших співвласників квартир у
будинку.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача,
представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі реєстраційного
посвідчення від 04.05.1994 р. (а.с.5), виданого Волинським обласним бюро
технічної інвентаризації позивачу на праві власності належить квартира за
адресою: АДРЕСА_1. Позивач для покращення житлових умов самочинно, без
належного на це дозволу, добудувала до вищезгаданої квартири добудову (а 1),
загальною площею 11, 1 м. кв. та збудувала гараж (Д-

2

1), які позначені як самочинне будівництво в технічному
паспорті на квартиру в житловому будинку (а.с. 7-9).

На підставі державного акта на право приватної власності
на землю позивачу належить земельна ділянка по АДРЕСА_1

Судом встановлено, що на даній земельній ділянці позивач
самочинно збудувала гараж, а також здійснила добудову (а 1) до квартири НОМЕР_1
яка належить їй на праві власності. Дана добудова розміщена на проїзді, за
межами земельної ділянки позивача.

З пояснень третіх осіб ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. та
ОСОБА_7. - співвласників квартир у будинку, даних в попередньому судовому засіданні,
встановлено, що позивач зробила місце для проїзду по своїй змельній ділянці,
тому вони не заперечують проти задоволення позову.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК,
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до заключения
ТАПМ "Волиньархпроект" про відповідність дійсним державним
будівельним, санітарно - гігієнічним та протипожежним нормам самовільної
добудови до існуючого житлового будинку та побудованого гаража в АДРЕСА_1, -
конструктивні елементи та габарити приміщень квартири НОМЕР_1 після самовільної
добудови та побудованого гаража в АДРЕСА_1 , згідно вимог ДБН В.2.2-15-2005
"Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", ДБН 360-92**
"Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень"
та ДБН В. 1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва" погоджені
згідно чинного законодавства з Луцькою міською СЕС, відповідають дійсним
державним будівельним, санітарно - гігієнічним та протипожежним нормам.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в
судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов
підставний, а тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинну
добудову до існуючого житлового будинку (а 1), №№ приміщень 1, 5, 6, загальною
площею 11, 1 м. кв., яка
розміщена за адресою: АДРЕСА_1 та гараж (Д-1) за цією ж адресою.

Керуючись
ст.ст. 10,11, 58,60, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинну добудову
до існуючого житлового будинку (а 1), №№ приміщень 1, 5, 6, загальною площею
11,1 м. кв. та гараж (Д-1), які розміщені за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.