Рішення

Іменем  України

" 10 " травня 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої                                             Плотіциної  Н.А.

Кашапової   Л.М.,

суддів: Омельчука М.І.,

при секретарі                                          Константіновій
І.А.

з участю    апелянта, представника позивачів ОСОБА_7.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Брусилівської державної нотаріальної контори про
визнання заповіту недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Брусилівського районного суду від 24 січня 2007 року ,

встановила:

В травні 2006 року ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту,
посвідченого Брусилівською державною нотаріальною конторою 27 вересня 2004 року
недійсним. Вони, як діти ОСОБА_4 про заповіт нічого не знали, а дізналися лише
після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1. В позовній заяві зазначали, що з червня
місяця 2004 року по день його смерті, спільно з їх батьком проживала сім'я ОСОБА_3,
чоловік ОСОБА_3. відповідач по справі, його дружина ОСОБА_5. та їх дочка.
Фактично між їх батьком та сім'єю ОСОБА_3 був укладений договір довічного
утримання, оскільки ОСОБА_5.доглядала його та утримувала. Вважали, що при
підписанні заповіту волевиявлення батька не було вільним, так як при його
підписанні був присутній сам ОСОБА_3. Зазначеним заповітом були порушені їх
права, як спадкоємців першої черги.

Справа №22ц/715                                 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Коваленко В.К.

Категорія 19                                          Доповідач
:      Плотіцина Н.А.

2

У січні 2007 року позивачі подали до
суду уточнюючу позовну заяву, змінивши підставу позову і просили визнати
заповіт нікчемним з тих підстав, що при складанні заповіта не була витримана
його таємниця, а саме при посвідченні заповіту був присутнім спадкоємець за
заповітом, а саме відповідач. Просили визнати заповіт недійсним, так як
складання заповіту на користь відповідача свідчить про невідповідність
волевиявлення спадкодавця його дійсній волі.

Рішенням Брусилівського районного
суду від 24 січня 2007 року визнано недійсним заповіт ОСОБА_6 на ім'я
ОСОБА_3 посвідченого Брусилівською державною нотаріальною конторою 27 вересня
2004 року зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 3039 та у спадковому
реєстрі за № 8644540.

Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 16 гривень судових витрат і на користь ОСОБА_2. 7
грн. 50 коп.

У апеляційній
скарзі, яка розглядається, ОСОБА_3 порушується питання про скасування рішення
суду і ухвалення нового, яким в позові ОСОБА_4, ОСОБА_2. слід відмовити.

Апелянт зазначає,
що рішення суду суперечить нормам процесуального і матеріального законодавства.
На порушення ст.1247 ЦК України
суд прийшов до неправильного висновку про визнання недійсним заповіту. Загальні
вимоги, щодо форми заповіту дотримані, однак суд зазначив, як підставу для
скасування заповіту „ спеціальну заборону", передбачену ч. 4 ст. 1253 ЦК України. При
вирішенні спору судом застосовані норми законодавства
( ст.ст. 1248, 1255, ч.4 ст. 1253 ЦК України), які не поширюються на
спірні правовідносини, а тому рішення суду є незаконним.

Розглянувши
справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України суд прийшов до висновку про
задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3., спадкоємець за
заповітом, був присутнім як свідок при складанні заповіту від 27 вересня 2004
року і відносно цього існує спеціальна заборона передбачена ч. 4 ст.1153 ЦК України, а тому
була порушена таємниця заповіту передбачена ст. 1255 ЦК України. Дана
заборона також визначена п.158 Інструкції „ Про порядок вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України".

Згідно ст. 1248 ЦК України заповіт
може бути оголошено іншим особам лише при посвідченні заповіту, який заповідач
не може сам прочитати через фізичні вади. Таких вад у ОСОБА_6 не було, про що
свідчить оглянута медична книжка. Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт
складений особою, яка не мала права, а також заповіт, складений з порушенням
вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним.

З такими
висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони є передчасними і не
грунтуються на зібраних судом доказах.

3

Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт
може бути нікчемним, якщо : складений особою, яка не мала на це права,
складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Із матеріалів
справи вбачається, що заповіт був складений особисто заповідачем ОСОБА_6. в
письмовій формі за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, особисто
підписаний заповідачем і належно посвідчений нотаріусом, що відповідало вимогам
ст.ст. 1234, 1247, 1248 ЦК
України, Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України".

Разом з тим, при
складанні заповіту та його посвідченні будь яких порушень, викладених в ст.
1257 ЦК України
і вищезгаданої Інструкції... не було, права позивачів порушені не були.

За цих обставин
вважати рішення суду першої інстанції законним неможливо, воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4,
ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.
218, 303, 307, 309,313, 314, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

в up
і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення
Брусилівського районного суду від 24 січня 2007 року скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним
за безпідставністю позовних вимог.

Рішення набуває
законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двох місяців може
бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.