АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-647/2007 р.
Головуючий по 1 -й інстанції
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року березня
місяця 19 дня                                                                           м.
Полтава

Колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах  Апеляційного
суду

Полтавської
області в складі:

Головуючого:                                      Гальонкіна
С.А.

Суддів:                                                 Корнієнка
В.І., Абрамова П.С.

при секретарі                                       Болдирєвій
В.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Машівського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2006 року за
позовом    ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про захист честі, гідності та ділової репутації. Колегія
суддів,  заслухавши  доповідь
судді-доповідача  апеляційного
суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Машівського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2006 року позов  ОСОБА_3
задоволено частково .

Визнано
відомості викладені в листахОСОБА_1 та ОСОБА_2 і третіми особами такими, що не
відповідають дійсності і порочать честь, гідність і ділову репутацію позивача.

Зобов'язано
відповідачівОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростувати поширену ними неправдиву інформацію
в колективі училища та тих органів, куди направлялись листи.

Стягнуто на
користь ОСОБА_3 , солідарно
з відповідачівОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти в сумі дві тисячі гривень за завдану
моральну шкоду.

Додатковим
рішенням  Машівського районного  суду Полтавської області від 11 грудня 2006 року
позовОСОБА_3, в частині

яких   саме    відомостей,    викладенихОСОБА_1    та ОСОБА_2, в яких саме листах, що не
відповідають дійсності і порочать честь, гідність і ділову репутацію
задоволено.

Визнано
відомості, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність і ділову
репутацію позивача, викладені в листах:

-      Президенту
України ( Ющенку
В.А.) від 31.01.2005 року;

-        Міністерству
освіти України, (копії)- начальнику Полтавського управління освіти та голові
Карлівської районної державної адміністрації, без дати;

·  Генеральному
прокурору України,(копії)- Міністерству освіти України , голові
Полтавської обласної державної адміністрації, прокурору Полтавської області,
начальнику Контролоьно-ревезійного управління Полтавської області, начальнику
Полтавського обласного управління освіти, голові Карлівської районної
адміністрації, редакції газети «Факти», (без дати);

·  Прокурору
Карлівського району, (копії)- голові Полтавської обласної адміністрації,
начальнику Полтавського обласного відділу освіти, голові Карлівської районної
адміністрації, (без дати).

Зобов"язано
відповідачівОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростувати поширену ними неправдиву інформацію
викладену в листах, а саме:

-       Президенту України (
Ющенку В.А.) від 31.01.2005
року;

-          Міністерству освіти України, (копії)- начальнику
Полтавського управління освіти та голові карлівської районної державної
адміністрації, без дати;

-       Генеральному прокурору України,(копії)- Міністерству
освіти України,голові обласної державної адміністрації, прокурору Полтавської
області, начальнику Контролоьно-ревезійного управління Полтавської області,  начальнику Полтавського обласного управління
освіти, голові Карлівської районної адміністрації, редакції газети «Факти»,
(без дати);

- Прокурору
Карлівського району, (копії)- голові Полтавської обласної адміністрації,
начальнику Полтавського обласного відділу освіти, голові Карлівської районної
адміністрації, (без дати).

Додатковим
рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2007 року
позовОСОБА_3, в частині яких саме відомостей, викладенихОСОБА_1 та ОСОБА_2, в
яких саме листах, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність і
ділову репутацію задоволено.

Визнано такими,
що не відповідають дійсності ,
порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3- відомості викладені в
листі Президенту України про те, що «позивач жорстока людина, незаконно по
звільняв підлеглих з посад, розкрадав майно..».

Зобов"язаноОСОБА_1
та ОСОБА_2 спростувати поширену ними неправдиву інформацію, шляхом направлення
листа Президенту України (
від 31.01.2005 року т. 3 а. с. 4-6 ) .

Визнано такими,
що не відповідають дійсності ,
порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3- відомості викладені в
листі Міністерству освіти України про те, що « в колективі веде політику
залякування, шляхом терору розганяє колектив досвідчених педагогів, зловживаючи
своїм службовим становищем розкрадає майно...»

Зобов'язаноОСОБА_1
та ОСОБА_2 спростувати поширену ними неправдиву інформацію, шляхом направлення
листа Міністерству освіти України (
без дати т. 1 а.с. 8 ).

Визнано такими,
що не відповідають дійсності ,
порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3- відомості викладені в
листах Генеральному прокурору України ,
(копії):

· Міністерству
освіти України;

· голові
обласної державної адміністрації;

· прокурору
Полтавської області;

· начальнику
контрольно - ревезійного управління в Полтавській області;

· начальнику
Полтавського обласного управління освіти;

· голові
Карлівської райдержадміністрації;

-    редакції
газети «Факти» про те, що «користуючись своїм службовим

положенням, з метою збагачення, списував і розпродував основні засоби,

списував і продавав верстати, інструменти, безпідставно роздавав техніку в

оренду фермерським господарствам...»

Зобов'язаноОСОБА_1
та ОСОБА_2 спростувати поширену ними неправдиву інформацію, шляхом направлення
листів Генеральному прокурору України,
(копії):

· Міністерству
освіти України;

· голові
обласної державної адміністрації;

· прокурору
Полтавської області;

· начальнику
контрольно-ревезійного управління в Полтавській області;

· начальнику
Полтавського обласного управління освіти;

· голові
Карлівської райдержадміністрації;

· редакції
газети «Факти» ( без дати
т. 1 а.с. 9).

Визнано такими, що не відповідають
дійсності , порочать
честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3- відомості викладені в листах
прокурору Карлівського району, (
копії):

· голові
Полтавської обласної адміністрації;

· начальнику
Полтавського обласного відділу освіти;

· голові
Карлівської райдержадміністрації про те, що « знущання з підлеглих, приниження людської гідності,
наклепи, натравлювання один на одного...».

Зобов"язаноОСОБА_1 та ОСОБА_2
спростувати поширену ними неправдиву інформацію, шляхом направлення листів
прокурору Карлівського району, (
копії):

· голові
Полтавської обласної адміністрації;

· начальнику
Полтавського обласного відділу освіти;

голові
Карлівської райдержадміністрації.

Не погодившись з
вказаним рішенням відповідачіОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в
яких рішення суду вважають незаконним та необгрунтованим, просять його скасувати
та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин ,
що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими.

В запереченнях та
доповненні до заперечень ОСОБА_3 рішення Машівського районного суду від 20.10.2006 року вважає
законним та обгрунтованим, просить апеляційні скаргиОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та мотиви скарг приходить до висновку, що скарги підлягають
частковому задоволенню.

У відповідності
п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 309 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм
матеріального права або процесуального права.

Судом вірно
встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що між ОСОБА_3 бувшим
директором ПТУ № 50 м.
Карлівка і частиною колективу цього училища склались неприязні стосунки.

В зв'язку з чим
до різних інстанцій надходили колективні скарги на неправомірні дії ОСОБА_3

Так 30.08.2004 року з
прокуратури Карлівського районну до Карлівського РВ УМВС України в Полтавській
області для проведення перевірки, передано колективне звернення працівників ПТУ
№ 50 про те,
що ОСОБА_3 користуючись своїм службовим положенням, з метою збагачення,
списував і розпродував основні засоби, списував і продавав верстати, , інструменти,
безпідставно роздавав техніку в оренду фермерським господарствам.

8 вересня 2004 року відділенням
ДСБЕЗ Карлівського РВ УМВС України Полтавської області вказані в звернені факти
перевірено, по результатам перевірки винесено постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи.

Оскільки вказане
звернення перебувало на контролі в прокуратурі Полтавської області, то  14.04.2005
року прокурором Карлівського районну

вказана
постанова     скасована,     а відмовний матеріал було направлено для
проведення додаткової перевірки.

28.04.2005 року аналогічне
колективне звернення працівників ПТУ №
50 надійшло на адресу Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області, по
результатах перевірки фактів висвітлених в колективних зверненнях 6.05.2005 року була
винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

7.05.2005 року
Прокуратурою Полтавської області було скасовано постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи, а матеріал направлено до Карлівського РВ УМВС
України в Полтавській області для проведення додаткової перевірки.

25.05.2005 року по
результатам перевірки фактів висвітлених в колективних зверненнях відділенням
ДСБЕЗ Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області винесено постанову про
відмову в порушенні кримінальної справи.

Листи
аналогічного змісту на протязі 2004-2005
років було розіслано відповідачами Міністерству освіти України; голові
Полтавської обласної державної адміністрації; прокурору Полтавської області;
начальнику Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області; начальнику
Полтавського обласного управління освіти; голові Карлівської
райдержадміністрації.

При цьому серед
іншої інформації в листі Міністерству освіти України ( без дати т. 1 а.с. 8) відповідач
ОСОБА_1 вказувала , що
ОСОБА_3 « в
колективі веде політику залякування, шляхом терору розганяє колектив
досвідчених педагогів, зловживаючи своїм службовим становищем розкрадає
майно...».

В листах
Генеральному прокурору України ,
(копії):

·  Міністерству
освіти України;

·  голові
обласної державної адміністрації;

·  прокурору
Полтавської області;

·  начальнику
Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області;

·  начальнику
Полтавського обласного управління освіти;

·  голові
Карлівської райдержадміністрації;

·  редакції
газети «Факти» відповідачі зазначали, що ОСОБА_3 «користуючись своїм службовим
положенням, з метою збагачення, списував і розпродував основні засоби, списував
і продавав верстати, інструменти, безпідставно роздавав техніку в оренду
фермерським господарствам...»
( т. 1 а. с. 9)

В листах прокурору Карлівського
району, ( копії):

·  голові
Полтавської обласної адміністрації;

·  начальнику
Полтавського обласного відділу освіти;

голові
Карлівської райдержадміністрації було зазначено, що ОСОБА_3 на посаді директора
проводив « знущання
з підлеглих, приниження людської гідності, наклепи, натравлювання один на
одного...» (т.1 а. с. 10-12).

Міністерством
освіти і науки України, прокуратурою Полтавської області, управлінням освіти і
науки Полтавської обласної державної адміністрації, Державною інспекцією
навчальних закладів, Департаментом професійно-технічної освіти Міністерства
освіти і науки України, Карлівською районною державною адміністрацією,
прокуратурою Карлівського районну, було проведено перевірки стосовно фактів
викладених у зверненнях, про результати було проінформовано заявників .

Зокрема в
діяльності ОСОБА_3 були виявлені певні недоліки , але відомостей про те, що він « в колективі веде
політику залякування, шляхом терору розганяє колектив досвідчених педагогів,
зловживаючи своїм службовим становищем розкрадає майно... », «користуючись
своїм службовим положенням, з метою збагачення, списував і розпродував основні
засоби, списував і продавав верстати, інструменти, безпідставно роздавав
техніку в оренду фермерським господарствам...», « знущання з підлеглих, приниження людської гідності,
наклепи, натравлювання один на одного...» свого підтвердження не знайшли.

Аналізуючи
законність і правомірність рішення суду, колегія суддів приймає до уваги те, що
звернення відповідачів в різні інстанції носили систематичний характер. Після
отримання від компетентних органів відповідей з яких не вбачалось, що ОСОБА_3 «
в колективі веде політику залякування, шляхом терору розганяє колектив
досвідчених педагогів, зловживаючи своїм службовим становищем розкрадає
майно... », «користуючись своїм службовим положенням, з метою збагачення,
списував і розпродував основні засоби, списував і продавав верстати,
інструменти, безпідставно роздавав техніку в оренду фермерським
господарствам...», застосовує « знущання з підлеглих, приниження людської
гідності, наклепи, натравлювання один на одного...» , вони продовжували
направляти листи і скарги, які містили вищевикладені відомості. Вказані відомості
не відповідають дійсності і носять образливий для позивача характер, порочать
його честь, гідність та ділову репутацію. Тому ці відомості не можуть
оцінюватись як критична оцінка діяльності ОСОБА_3 на посаді директора училища.

Разом з тим
перевіряючи матеріали справи в повному обсязі колегія суддів вбачає, що суд
першої інстанції додатковими рішеннями безпідставно зобов'язав відповідачів
спростувати відомості викладені в листі Президенту України ( Ющенку В.А.) від
31.01.2005 року,
оскільки лист було направлено не відповідачами, а педагогічним колективом ПТУ № 50, й відомості
викладені в ньому позитивно характеризують ОСОБА_3 та його діяльність на досаді
директора ПТУ № 50. Крім
того відомості про те, що позивач «жорстока людина, незаконно позвільняв
підлеглих з посад, розкрадав майно..» викладені на підставі заяв інших осіб.
Тому ці абзаци слід виключити з резолютивних частин додаткових рішень
Машівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2006 року та 1
лютого 2007 року.

Враховуючи      вищевикладене
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в цій
частині зміні.

Розмір відшкодування моральної шкоди вірно визначено судом з врахуванням обставин справи, ступеня і тяжкості страждань
позивача.

Колегія суддів також приймає до уваги, що при подачі апеляційної скаргиОСОБА_1 та ОСОБА_2 не повністю сплачено держмито та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ в апеляційній інстанції, тому вони підлягають стягненню в примусовому порядку з апелянтів
на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Змінити додаткові рішення Машівського районного суду Полтавської області
від 11 грудня 2006 року та 1 лютого 2007 року .

Виключити з
другого та третього абзацу резолютивної частини додаткового рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2006 року слова: «Визнати відомості, що
не відповідають дійсності і порочать честь, гідність і ділову
репутацію викладенні в листі Президенту України»,
«Забов"язати відповідачівОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростувати поширену ними неправдиву інформацію викладену в листі
Президенту України (Ющенку
В.А.) від 31.01.2005 року».

Виключити з
другого та третього абзацу резолютивної частини додаткового рішення Машівського районного суду Полтавської області від 1 лютого 2007 року слова «Визнати такими, що не
відповідають дійсності , порочать честь, гідність та ділову
репутацію ОСОБА_3- відомості викладені в листі Президенту України про те, що
«позивач жорстока людина, незаконно по звільняв
підлеглих з посад, розкрадав майно..» та «Забов"язатиОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростувати поширену ними неправдиву інформацію,
шляхом направлення листа Президенту
України (від 31.01.2005 року т. 3  а.с. 4-6).

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 державне мито з апеляційної скарги на рішення суду в
сумі 41
грн. 50 коп. на користь держави та витрати з
Інформативно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в
апеляційній інстанції в сумі 15
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито з апеляційної скарги на рішення суду в сумі 41 грн. 50 коп. на користь держави та витрати з Інформативно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи в апеляційній інстанції в сумі 15 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.