РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року місяця грудня дня 19 колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді                                           Іващенко
В.В.

Суддів                                                                  Летягіної
О.В., Сінані О.М.

При
секретарі                                                      Йолкіна
П.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Державного підприємства міжнародного дитячого центру „Артек" та
генерального директора ОСОБА_2про визнання незаконними та скасування наказів,  поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

за
апеляційною скаргою в. о. Генерального директора ДПУ „МДЦ „Артек"
П.М.  Миколюка,

на рішення
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02 жовтня 2007 року,

встановила:

у липні
2007 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Державного підприємства
міжнародного дитячого центру „Артек" та генерального директора ОСОБА_2про
визнання незаконними та скасування наказів,
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Позов
мотивовано тим,  що він був звільнений з
посади заступника генерального директора - керівника апарату Державного
підприємства Міжнародного дитячого центру „Артек" з порушенням вимог  ст.
ст.  40,  42,
47,  49-2,  74,
115,  116,  117,
256 КЗпП.

Незаконними
діями відповідачів йому була заподіяна моральна шкода,  яка полягає у зміні його звичного укладу життя,  погіршення стану його здоров'я.

Рішенням
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1задоволено частково.

Визнані
незаконними та скасовані накази державного підприємства міжнародного дитячого
центру „Артек": від 02.11.2006 року за № 671-к про звільнення ОСОБА_1з
підстав п. 1  ст.  40 КЗпП України та від 25.04.2007 року за №
188.

ОСОБА_1поновлено
на роботі на посаді заступника генерального директора з загальних питань -
керівника апарату державного підприємства міжнародного дитячого центру
„Артек" з 02.10.2007 року.

На
користь ОСОБА_1стягнуто з державного підприємства міжнародного дитячого центру
„Артек" середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 23 784 грн.
65 коп.,  заробітну плату за 01.11.2006
року у розмірі 123 грн. 88 коп. та судові витрати - 300 грн.,  всього: 24 208 грн. 53 коп.

Справа №
22-ц-7626/2007р.               Головуючій в 1 інстанції: Тимошенко К.Г.

Доповідач: Іващенко В.В.

Стягнуто
з державного підприємства міжнародного дитячого центру „Артек" та
генерального директора ОСОБА_2на користь ОСОБА_1моральну шкоду у розмірі 2000
грн. з кожного.

Стягнуто
з державного підприємства міжнародного дитячого центру „Артек" та
генерального директора ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.,  та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.,
а усього 81 грн.

В
апеляційній скарзі в. о. Генерального директора ДПУ „МДЦ „Артек"
ІІ.М.  Миколюк вважає рішення суду
таким,  що постановлено з порушенням
вимог матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову позивачеві у
позові.

Зокрема,  апелянт вважає,  що висновки суду про відсутність фактичного
скорочення численності та штату працівників підприємства не відповідають
обставинам справи. Судом не були враховані докази про те,  що розпорядженням Керівника Державного
управління справами від 02.06.2006 року № 191 „Про заходи з ліквідації кризової
ситуації,  що склалася у ДПУ „МДЦ
„Артек"' було зазначено про необхідність змін у штатному розкладі,  що й призвело до необхідності зміни штатного
розкладу ДПУ МДЦ „Артек".

Апелянт
вказує на те,  що накази ДПУ „МДЦ
„Артек" від 05.06.2006 року № 304,
від 05.06.2006 року № 303,  від
09.06.2006 року №317 особисто завізовані позивачем,  що свідчить про його ознайомлення з ними.

На думку
апелянта суд порушив ч. 1  ст.  233 КЗпП України,  поновивши позивачеві строк для звернення до
суду при відсутності поважних причин пропуску такого строку і клопотання
позивача про його поновлення.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши
доповідача,  позивача,  його представника,  представника відповідача,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга є обгрунтованою і
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позов,  суд виходив із того,  що ніяких суттєвих змін в організації
виробництва і праці в ДП „МДЦ „Артек" не планувалось і не
проводилось,  фактичного скорочення
численності працівників не було. ОСОБА_1
було звільнено з ініціативи уповноваженого власником органу в період
його тимчасової непрацездатності.

Крім
того,  суд поновив позивачеві строк
звернення до суду з позовом про поновлення на роботі,  вважаючи,
що він пропущений з поважних причин

Проте,  висновки суду про відсутність фактичного
скорочення численності працівників в ДПУ „МДЦ „Артек" не відповідають
обставинам справи.

Розпорядженням
Керівника Державного управління справами від 02.06.2006 року № 191 „Про заходи
з ліквідації кризової ситуації,  що
склалася у ДПУ-„МДЦ „Артек" було зазначено про необхідність змін у
штатному розкладі,  що й призвело до
необхідності зміни штатного розкладу ДПУ „МДЦ „Артек" ( т.1. арк. сп. 5-
8),  про що позивачеві було відомо.

З
наказами ДПУ „МДЦ „Артек" від 05.06.2006 року № 304,  від 05.06.2006 року № 303 від 09.06.2006 року
№317 позивач був ознайомлений й не заперечував проти переводу на іншу посаду в
зв'язку саме зі скороченням штату працівників.

Дійшовши
правильного висновку про наявність порушеного права позивача,  звільненого з ініціативи уповноваженого
власником органу в період його тимчасової непрацездатності,  суд разом з тим безпідставно вирішив питання
про поновлення йому строку на звернення до суду.

Відповідно
до ч.1  ст.  233 КЗпП України працівник може звернутися до
суду з заявою в справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Справа №
22-ц-7626/2007р.   Головуючій в 1
інстанції: Тимошенко
К.Г.

Доповідач: Іващенко В.В.

Як
вбачається з матеріалів справи наказом державного підприємства міжнародного
дитячого центру „Артек" від 02.11.2006 року за № 671-к ОСОБА_1був
звільнений з підприємства з підстав п. 1
ст.  40 КЗпП України. В той же
день він був ознайомлений з наказом про звільнення,  але від підпису відмовився,  про що був складений акт від 02.11.2006р.
(т.2 арк.сп.211).

Копію
наказу позивач отримав 06.12.2006р.,  про
що свідчить його запис про отримання копії наказу і його думки про незаконність
цього наказу ( т.1 арк. справи 61).

З
позовною заявою про скасування наказів та поновлення на роботі ОСОБА_1  звернувся тільки 11.07.2007р.,  тобто більш ніж через півроку.

При
цьому,  ані в первісному позові,  ані в додаткових позовах ОСОБА_1  не заявляв клопотання про поновлення
пропущеного процесуального строку ( т.1 арк.1-4. 50,  т.2. арк. сп. 226).

Відповідно
до вимог  ст.  234 КЗпП України у разі пропуску з поважних
причин строків,  установлених статтею 233
КЗпП України суд може поновити ці строки.

Але
згідно з ч.1  ст.  73 ЦПК України суд поновляє або продовжує
строк,  встановлений відповідно законом
або судом,  за клопотанням сторони або
іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

З таким
клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку позивач до суду не
звертався.

Крім
того,  визнаючи поважними причини
пропуску позивачем строку для звернення до суду,  суд зазначив,
що в період з 24.05.2007р. до 04.06.2007р. він знаходився на
амбулаторному лікуванні в зв'язку з хворобою.

Між
тим,  з моменту звільнення до зазначеного
судом періоду непрацездатності позивача пройшло півроку.

На
протязі всього часу,  починаючи з моменту
отримання копії наказу,  ОСОБА_1  знаходився на лікарняних листах: з
02.11.2006р. до 25.11.2006р.; з 27.11.2006р. до 16.12.2006р.; з 25.01.2007р. до
09.02.2007р.; з 10.02.2007р. до 14.03.2007р.,
а потім,  як вказав він у
засіданні судової колегії,  йому була
призначена група інвалідності.

Таким
чином,  в період з 16.12.2006р. до
25.01.2007р.,  а потім з 14.03.2007р.
позивач не знаходився на лікарняному,  що
не заважало йому звернутися до суду з позовом про поновлення на роботі.

За таких
обставин висновок суду про поважність пропуску строку на звернення до суду в
справі про скасування наказів та поновлення на роботу не відповідає обставинам
справи.

Колегія
суддів вважає,  що позивач без поважних
причин пропустив процесуальний строк ще й тому,
що,  як вбачається з матеріалів
справи,  він неодноразово звертався до
Територіальної державної інспекції праці в АР Крим,  оскаржуючи наказ від 02.11.2006р.,  за результатами перевірки якої дата
звільнення ОСОБА_1  переносилась
наказами: № 671-к від 23.11.2006р.,  №
739-к від 06.12.2006р.,  № 17-к від
09.01.2007р. та № 93-к від 14.02.2007р. на час його знаходження на лікарняному.

Таким
чином,  позивач,  оскаржуючи наказ від 02.11.2006 року за №
671-к не з підстав звільнення,  а в
частині незаконності дати звільнення,  по
суті погоджувався із звільненням і мав достатньо часу для звернення до суду з
позовом про захист порушеного права.

Відповідно
до ч.3 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику розгляду
судами трудових спорів" від 06.11.1992р. № 9 зі змінами та
доповненнями,  якщо місячний чи
тримісячний строк пропущено без поважних причин,  у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає,  що висновки суду про поважність причин
пропуску ОСОБА_1  строку звернення до
суду за захистом порушеного права,  не
відповідає обставинам справи,  що
відповідно до п.3 ч.1  ст.  309 ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачеві

Справа №
22-ц-7626/2007р.               Головуючій в 1 інстанції: Тимошенко К.Г.

Доповідач: Іващенко В.В.

у позові з
підстав пропуску ОСОБА_1  строку на
звернення до суду в справі про звільнення без поважних причин.

Керуючись
ст.  ст.
303,  304,  309 ч.1 п.3,  314. 316 Цивільного процесуального Кодексу
України,  колегія суддів,

вирішила:

апеляційну
скаргу в. о. Генерального директора ДПУ „МДЦ „Артек" П.М.  Миколюка задовольнити.

Рішення
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02 жовтня 2007 року скасувати,  ухвалити нове рішення,  яким у задоволенні позову ОСОБА_1до
Державного підприємства міжнародного дитячого центру „Артек" та
генерального директора ОСОБА_2про визнання незаконними та скасування наказів,  поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,  - відмовити в зв'язку з пропуском строку на
звернення до суду в справі про скасування наказів звільнення.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Справа №
22-ц-7626/2007р.               Головуючій в 1 інстанції: Тимошенко К.Г.

Доповідач: Іващенко В.В.