Справа №
2297-07                   Головуючий в 1 й інстанції - Зосименко С.Г.
Категорія - 44                               Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 року колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого
- Гайдук В.І.

суддів -
Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при
секретарі - Колесніченко О.В.

за
участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по
апеляційним  скаргам  ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення
Індустріального районного суду М.Дніпропетровська від 26 грудня 2006 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення   моральної   шкоди,
по   зустрічному   позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005 року ОСОБА_2. звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3. про стягнення моральної шкоди, вказуючи на те, що 15
квітня 2004 року під час переходу пр. ім.. Карла Маркса у м. Дніпропетровську
був травмований автомобілем «Форд-Торнео», державний номер НОМЕР_1 під
керуванням відповідача. Оскільки відповідач відмовився відшкодувати моральну
шкоду позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду
в розмірі 15000 грн., та судові витрати.

ОСОБА_3. звернувся до позивача з зустрічним позовом, та
просив суд стягнути з ОСОБА_2. моральну шкоду 20000 грн., вказуючи на те, що
позивач винен у безпідставному притягнені його до кримінальної
відповідальності, оскільки сам дорожньо-транспортна пригода сталася з його
вимни.

Рішенням Індустріального районного суду
М.Дніпропетровська від 26 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені
частково, на його користь з ОСОБА_3. стягнуто моральну шкоду 5000 грн. та
судові витрати на користь держави 8 грн.50 коп. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2. відмовлено.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. ставить питання
про зміну рішення суду, та стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 15
000 грн., а також судових витрат 550 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить суд скасувати
рішення суду та направити справу на новий розгляд, оскільки судом першої
інстанції порушено норми матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Суд першої інстанції постановляючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог та стягуючи з відповідача моральну шкоду на користь
ОСОБА_2. виходив
з того, що позивач 15 квітня 2004 року під час переходу пр. ім.. Карла Маркса у
м. Дніпропетровську був травмований автомобілем, яким керував ОСОБА_3., в
наслідок чого спричинена моральна шкода.

2

Як вбачається з висновку експерта № 2348-е від 18.05.2004
року - «виявлені у ОСОБА_2. пошкодження у вигляді закритого перелому основанія
основної фаланги 5 пальця правої стопи з задовільним стояням відламків, саднин
на лівій гомілці спричинені від дії тупих твердих предметів в термін на які
вказує потерпілий, за своїм характером відносяться до середнього ступеня
тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров'я понад З тижня». (кримінальна
справа № 69041142 а.с.36-37)

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 19.10.2005 року кримінальна справа по звинуваченню
ОСОБА_3. в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України припинено на
підставі ст.. 1 п. «Б» Закону
України «Про амністію» від 31.05.2005 року. (крим. справа № 69041142 а.с. 155)

Згідно матеріалів справи, відповідач дав згоду на
застосування відносно нього амністії, незважаючи на невизнання своєї вини.
Згідно ст.. 14
Закону про амністію (2005 р.) амністія не звільняє від обов'язку відшкодування
заподіяне злочином шкоду, покладену на вину особу за вироком або рішенням суду.
Амністією звільняються особи, які вчинили суспільно небезпечне діяння, від
кримінального покарання, а не відповідальності, і це не є реабілітуючую
підставою. Отже відповідач не звільняється від цивільно-правової
відповідальності внаслідок заподіяної шкоди злочином.

За таких обставин судом першої інстанції обгрунтовано
виходячи з матеріалів цивільної та кримінальної справи постановлено рішення про
часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Разом з тим, виходячи із обставин справи, наслідків
пошкодження здоров'я ОСОБА_2.,
колегія суддів вважає можливим зменшити стягнуту судом першої інстанції
суму моральної шкоди до 1500 грн.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив ОСОБА_2. в стягненні
витрат пов'язаних з правовою допомогою адвоката, тому колегія суддів вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_3. витрати по правовій допомозі адвоката 150 грн.
(а.с.6), а також витрати по правовій допомозі адвоката в апеляційній інстанції
550 грн.(а.с.109)

Інші доводи ОСОБА_2.
зазначені в апеляційній скарзі правильність рішення суду першої інстанції
не спростовують.

Доводи ОСОБА_3. зазначені в апеляційній скарзі про
відсутність винних дій у скоєні злочину передбаченого ст. по ст.286 ч.І КК
України є необгрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам
подій нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_2.

В решті
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись
ст. 218, 303,307,316 ЦПК України колегія судців ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Індустріального районного суду М.Дніпропетровська
від 26 грудня 2006 року змінити в частині стягнення моральної шкоди, зменшивши
розмір стягнутої моральної шкоди до 1500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по правовій
допомозі адвоката 550 грн., а всього 2050 грн.

В решті
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набуває сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.