справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2007 року                                                                           М.Запоріжжя

Комунарський
районний суд М.Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді                                                                Артемової
Л.Г.

при секретарі                                                                         Мойсеєнко
В.М.

за участю
позивачки                                                            ОСОБА_1.

представника
відповідача                                                    Гоборєвої
Я. А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Державного підприємства Придніпровська залізниця та Запорізької міської ради
про стягнення недоплаченої заробітної плати, стягнення грошової допомоги,
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом на обґрунтування якого зазначила, що вона
працювала керівником дитячого гуртка «ляльковий театр» на Запорізькій дитячій
залізниці і їй, як педагогічному працівнику, виплачувалась заробітна плата, яка
була меншою, ніж встановлено законом, і оскільки при звільненні заборгованість
по заробітній платі виплачена не була, вона просить стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі у розмірі 2030 грн., з урахуванням інфляції та завдану моральну шкоду у
розмірі 5000 грн.,
також невиплачену їй при звільненні одноразову грошову допомогу, передбачену
колективним договором в сумі 780
грн.

У судовому
засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, просила його
задовольнити і дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник
відповідача позов не визнала у повному обсязі, проти його задоволення
заперечувала.

Вислухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, встановивши
обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1.
працювала на Запорізькій дитячій залізниці Державного підприємства
Придніпровська залізниця керівником дитячого гуртка "Ляльковий театр"
з 26.08.1988 р. до
звільнення на підставі ст. 40
п. 1 КЗпП
України у зв'язку із скороченням штату 01.03.2002
р. на підставі наказу №3
від 28.02.2002 р.

Про звільнення у
зв'язку із скороченням штату ОСОБА_1. попереджена 20.12.2001 p., що
підтверджується повідомленням про звільнення (т. 2 а.с. 19).

Щодо стягнення
заборгованості по заробітній платі, суд приходить до висновку, що зазначені
вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з витягом
з відомостей працівників Запорізької дитячої залізниці, середня заробітна пата ОСОБА_1.
за період 1997 р. - 2001 р. передбачена у
розмірі 105 грн. 84 коп. (т.2 а.с. 113-117).

2

Відповідно до
ст. 95 КЗпП
України, мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією,
обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій
усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб.

Дослідивши
надану довідку про розмір виплаченої заробітної плати за період з січня 1997 р. по березень 2002 p., і враховуючі, що
встановлені відповідно до Указів Президента України "Про встановлення
величини вартості межі малозабезпеченості та розміру мінімальної заробітної
плати» суд приходить до висновку, що позивачці була виплачена заробітна плата у
розмірі меншому встановленого мінімального розміру заробітної плати.

Враховуючі, що в
порушення вимог ст. 116 КЗпП
України, яка передбачає, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, організації, провадиться в день звільнення,
недоплата по заробітній платі у сумі 2030
грн. з урахуванням індексу інфляції, виплачена не була, суд приходить до
висновку, що зазначена сума підлягає стягненню на користь позивачки.

Також, згідно з
п.3.1.18 Колективного договору Придніпровської залізниці працівникові при
звільненні передбачається грошова допомога в розмірі 6 середньомісячних
заробітків, при звільнені позивачка отримала тільки 156 грн.,
недоплачена сума складає 780
грн., яка підлягає стягненню на її користь.

Крім того, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення моральної
шкоди, що передбачено ст. 237
-1 КЗпП України, підлягають задоволенню, і з урахуванням порушення її прав, що
призвело до моральних страждань та численних захворювань, на користь ОСОБА_1.
піддягає стягненню сума у розмірі 4000
грн.

Суд вважає, що
всі стягнення необхідно зробити саме з придніпровської залізниці, оскільки
Запорізька міська рада тальки затверджувала тимчасово кошторисні документи не
встановлюючи розмірів виплат.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 95,
116, 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 79,208,209,212-215,224,226 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з
Державного підприємства Придніпровська залізниця на користь
ОСОБА_1заборгованість по заробітній платі у розмірі 2030 грн.,
недоплачену грошову допомогу в сумі 780
грн., на відшкодування моральної шкоди 4000 грн., а всього стягнути 6810,00 грн.

Стягнути з
Державного підприємства Придніпровська залізниця в доход держави судові витрати
у сумі 68,10 грн..

Рішення може
бути оскаржено шляхом подання до Комунарського районного суду м. Запоріжжя
заяви про його апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення з подальшим поданням апеляції протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження рішення.