АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2880   Головуючий у 1 інстанції -
2007 р.                         Суддя-доповідач                  - Лобов О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого-судді   -  Лобова О.А.,

суддів - Новохатньої
В.А.,  Акопян В.І.,

при секретарі - Зеленській О.І.,

з участю
представника відповідача -
Михайлика М. С.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Довіра" на рішення
Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ТОВ
„Довіра",  ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  -

встановила:

У грудні
2004 року
ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.  звернулися до суду з вказаним позовом,  просили ухвалити рішення,  яким стягнути з ТОВ „Довіра",  ОСОБА_3. солідарно на їх користь 7000 грн.00 коп.
матеріальної шкоди,  100000 грн.моральної
шкоди.

Заявлені
вимоги мотивовані тим,  що 02 вересня 2003 року внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди був смертельно травмований ОСОБА_4. - чоловік ОСОБА_2.
,     батько ОСОБА_1.

Вироком
суду ОСОБА_3.,  який на час
дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ
„Довіра" та керував належним йому автомобілем,  визнаний винним та засуджений за вчинення
злочину,  передбаченого ч.2  ст. 286 КК України.

Винними діями
ОСОБА_3. позивачам завдана матеріальна і моральна шкода.

В
подальшому позивачі зменшили до 3000
грн. вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням
Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2007 року позов
ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.  задоволений частково: стягнуто з ТОВ
„Довіра" на їх користь по 825
грн.00 коп. кожному в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,  і по 20000
грн. - в
рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішене питання про судові витрати.

2

В
апеляційній скарзі ТОВ „Довіра",
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права,  просить вказане рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

В
обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено,  що суд,
задовольнивши частково заявлені вимоги,
не в достатній мірі оцінив факт перебування ОСОБА_4. в стані алкогольного
сп'яніння,  зробив висновки,  які суперечать фактичним обставинам та не
застосував для вирішення спору положення ч. 1  ст. 454 ЦК України в
редакції 1963 року.

Колегія
суддів,  вислухавши пояснення осіб,  які приймають участь в розгляді справи,  перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги,  дійшла висновку про
часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст. 307,  п.3 ч.1
ст. 309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення в разі
невідповідності висновків суду обставинам справи.

Судом
першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що 02
вересня 2003 року на
автодорозі Красногорівка -
Велика Багачка поблизу с. Довгалівки сталася дорожньо-транспортна пригода:
ОСОБА_3.,  який перебував у трудових
відносинах з ТОВ „Довіра" та керував належним останньому автомобілем
ГАЗ-5312,  допустив зіткнення з
ОСОБА_4.,  який перебував у стані
алкогольного сп'яніння та рухався на велосипеді у зустрічному напрямі.

Вироком
Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2005 року,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 06 липня 2005 року,
ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні злочину,  передбаченого ч.2  ст. 286 КК України та засудженого до п'яти
років позбавлення волі і звільнено від відбування покарання з іспитовим строком
на три роки.

Винними
діями ОСОБА_3. позивачам,  дружині та
сину потерпілого,  завдана матеріальна та
моральна шкода.

Встановивши
наведені обставини,  місцевий суд дійшов
вірного висновку про покладення на ТОВ „Довіра" обов'язку відшкодувати
завдану позивачам матеріальну та моральну шкоду.

При
цьому місцевий суд виходив з того,  що
вироком у кримінальній справі встановлені фактичні обставини,  які відповідно до ч.4  ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно
до ч.1  ст. 454 ЦК України в
редакції 1963 року та
на підставі зібраних доказів місцевий суд вірно встановив ступінь вини кожного
з учасників дорожньо-транспортної пригоди та визначив розмір матеріальних
збитків,  які підлягають відшкодуванню.

Сторони
у справі не заперечували висновок суду про наявність у діях потерпілого
ОСОБА_4. грубої необережності,  яка
сприяла дорожньо-транспортній пригоді та перебувала у причинному зв'язку з
наслідками,  що настали.

Сторони
також погодилися із встановленим судом ступенем вини ОСОБА_3. і ОСОБА_4.

Проте
колегія суддів не може погодитися з рішенням місцевого суду в частині
визначення розміру моральної шкоди,
оскільки висновки суду в цій частині не відповідають фактичним
обставинам та суперечать вимогам закону.

Відповідно
до ч.3  ст. 213 ЦПК України рішення суду
є обгрунтованим,  якщо воно ухвалене на
основі всебічно та повно з'ясованих обставин,
на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивачі
обгрунтували розмір завданої їм моральної шкоди фактом смерті чоловіка та
батька відповідно,  моральними
стражданнями та матеріальними витратами в зв'язку з цим.

3

На думку колегії
суддів,  місцевий суд не в повній мірі
врахував ступінь вини ОСОБА_4.,  а саме:
пересування на велосипеді у темний час доби по зустрічній смузі руху у стані
алкогольного сп'яніння.

Окрім
того,  судом не врахований характер вини
ОСОБА_3.,  який вчинив не навмисний
злочин,  та відповідно до його
пояснень,  які не спростовані належними
доказами,  вжив заходів,  щоб уникнути зіткнення.

З огляду
на наведене,  колегія суддів вважає,  що достатньою та справедливою для компенсації
моральних страждань для кожного з позивачів буде сума в розмірі 2000 грн.

Таким
чином,  рішення суду в частині
задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди слід змінити,  зменшивши суму відшкодування кожному з
позивачів до 2000 грн.

Керуючись  ст. 30З,
ч.1 п.3  ст. 307,  п.3 ч.1  ст. 309,
ст. 316 ЦПК України,  колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Довіра" задовольнити
частково.

Рішення
Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2007 року
змінити: зменшити суму відшкодування моральної шкоди,  яка підлягає стягненню з ТОВ „Довіра" на
користь ОСОБА_1,  ОСОБА_2до 2000 грн.
кожному.

В решті
рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене
протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.