АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц -
8050 / 2007                          Головуючий
в 1 інстанції - Тихомиров
Категорія - 39                                                 Доповідач   - Глушенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

25 грудня 2007
року     Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого    - Глущенко Н.Г.

суддів      - Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при
секретарі   -   Білоконь Н.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними
скаргами

ОСОБА_1 та

Комунального
підприємства "Пічне господарство" Нікопольської

міської ради на
рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11
липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради, Комунального
підприємства "Пічне господарство" Нікопольської міської ради про
стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, 3%
річних і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007
року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до Нікопольської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради, Комунального
підприємства "Пічне господарство" Нікопольської міської ради про
стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, 3%
річних і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування
своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 05.05.2005 року він працював
директором КП "Пічне господарство" Нікопольської міськради, спочатку
був призначений виконуючим обов'язки директора, а затим 15.08.2005 року з ним
Нікопольською міськрадою було укладено контракт і згідно розпорядження міського
голови м. Нікополя від 16.08.2005 року № 329/1к його було призначено на посаду директора з 15.08.2006
року з посадовим окладом згідно з контрактом. Затим, розпорядженням міського
голови м. Нікополя від 16.03.2006 року № 117к він 16.03.2006 року був
звільнений з посади директора КП "Пічне господарство" за угодою
сторін ( по п.1 ст. 36 КЗпП України ).

На день
звільнення з роботи КП "Пічне господарство" нарахувало йому
заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2005 року по 16 березня
2006 року в сумі 3830,22 грн., але виплати заборгованість по заробітній платі
та провести остаточний розрахунок, у зв'язку зі звільненням з роботи,
підприємство відмовилось, посилаючись на відсутність грошових коштів, не
зважаючи на його неодноразові, як усні, так і письмові звернення.

За таких
обставин позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідачів -
Нікопольської міської ради, Управління житлово-комунального господарства
Нікопольської міської ради, Комунального підприємства "Пічне
господарство" Нікопольської міської ради на його користь, згідно зі ст.ст.
116,117,237-1,238 КЗпП України, ст. 625 ЦК України, ст. 124 Конституції
України, ст. ст. 88,32,34 Закону України "Про оплату праці", Закону
України "Про індексацію грошових доходів населення", Постанови
Кабміну України "Про затвердження Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх
виплати" від 21.02.2001 року № 159, -заборгованість по заробітній платі за
період з вересня 2005 року по 16 березня 2006 року в сумі 3830,22 грн., а з
урахуванням компенсації втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів
виплати заробітної плати - стягнути 4227,76 грн. Також позивач росив стягнути з
відповідачів на його користь 3% річних по 20.03.2007 року - 129,73 грн.,
середній заробіток за період затримки розрахунку ( з 16.03.2006 року по
20.03.2007 року) в сумі 10457,46 грн. і 5000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, яка спричинена йому у зв'язку з порушенням законних прав на своєчасне
отримання заробітної плати при звільненні, що призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для
організації свого життя / а. с. 1-2 /.

Відповідач - КП
"Пічне господарство" позовні вимоги визнав тільки в частині
заборгованості по заробітній платі / а. с. 57 /.

Відповідач -
Нікопольська міська рада позов не визнав / а. с. 57/.

Рішенням
Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2007
року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково. Суд стягнув з КП "Пічне
господарство" на користь ОСОБА_1. заборгованість по заробітній платі у
сумі 3831,24 грн., середній заробіток за затримку розрахунку - 13546 грн. та
300 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 17677,76 грн. Також суд
стягнув з КП "Пічне господарство" судовий збір в розмірі 51 грн. та
30 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення на користь держави. В
іншій частині позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено. Суд допустив негайне
виконання рішення суду в частині стягнення суми заробітної плати за один місяць
/а. с. 61-63/.

Позивач ОСОБА_1.
не погодився з зазначеним рішенням і звернувся до суду з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11.07.2007 року та ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Як на підстави
апеляційної скарги позивача посилається на те, що рішення є незаконним та
необгрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального права Крім того, позивач вважає, що судом неповно з'ясовано
обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи / а. с.
70-73 /.

. З рішенням
суду від 11.07.2007 року, в частині задоволення позовних вимог позивача про
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди, не погодився відповідач - КП "Пічне
господарство" Нікопольської міської ради і також звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду в оскаржуваній ним
частині та відмовити позивачу в цій частині позовних вимог.

Як на підстави
апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення в оскаржуваній ним
частині є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального закону / а. с. 76-79 /.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та
заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу КП "Пічне
господарство" необхідно відхилити, а скаргу ОСОБА_1. задовольнити частково
змінивши рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі і
середнього заробітку за час затримки розрахунку та скасувати рішення в частині
відмови у стягненні компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням термінів виплати заробітної плати ухваливши нове рішення згідно
плі.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач з 16.08.2005 року, за контрактом, працював на
посаді директора КП "Пічне господарство" Нікопольської міської ради,
яке відповідно до п.3 Статуту є самостійним суб'єктом господарювання та є
юридичною особою /а. с. 14-16,19-24,25-36/. Затим, позивач 16.03.2006 року був
звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України /а. с. 6/.

На день
звільнення позивача з роботи КП "Пічне господарство" нарахувало
позивачу заробітну плату в сумі 3831,24 грн., однак ця сума не була виплачена
позивачу ні в день його звільнення, ні в послідуючий час, не зважаючи на
неодноразові звернення позивача до відповідача про виплату йому заробітної
плати / а. с. 6,9,12 /.

За таких
обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в силу ст. ст. 115,116
КЗпП України позовні вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення з КП "Пічне
господарство" заробітної плати в сумі 3831,24 грн. підлягають задоволенню.

Виходячи з вище
наведеного, а також діючого матеріального та процесуального закону, суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що з відповідача -КП
"Пічне господарство", в силу ст. ст.115,116 КЗпП України, підлягає
стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі, однак з
відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній
платі за вересень 2005 року - 210 грн., грудень 2005 року - 727,58 грн., січень
2006 року - 706,73 грн., лютий 2006 року - 706,69 грн., березень 2006 року -
1479,22 грн., а всього 3830,22 грн., що підтверджується довідками відповідача /
а. с. 11,107 /, а не 3831,24 грн. як стягнув суд . Тобто рішення суду в цій
частині підлягає зміні.

Згідно ст. 115
КЗпП України - заробітна плата повинна виплачуватись працівникам регулярно. Між
тим, заробітна плата КП "Пічне господарство" виплачувалась
робітникам, в тому числі і позивачу, нерегулярно з затримкою, що підтвердили
суду обидві сторони, а також підтверджується довідкою КП "Пічне господарство"/
а. с. 107 /.

Відповідно до
Закону України "Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв'язку
з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року, а також постанови
Кабміну України "Про затвердження Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх
виплати" від 21.02.2001 року № 159 -підприємства здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх
виплати.

Між тим, суд
першої інстанції не прийняв до уваги вище зазначені обставини і в порушення
діючого матеріального закону відмовив позивачу у його позовних вимогах щодо
компенсації втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати
заробітної плати, тому рішення суду в цій частині не може залишатись в силі і
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з КП "Пічне
господарство" на користь позивача 551,90 грн. грошової компенсації,
розрахунок якої проведений відповідно до Прядку проведення компенсації громадянами
втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати
(затверджений постановою Кабміну України від 21.02.2001 року № 159) з
урахуванням величини приросту індексу споживчих цін для кожного місяця окремо (
210 грн. х 19,8 : 100 = 41,58 грн.; 727,58 грн. х 16,3 : 100 = 118,60 грн.;
706,73 грн. х 14,9 : 100 = 105,30 грн.; 706,69 грн. х 12,9 : 100 = 91,16 грн.;
1479,22 грн. х 13,2 : 100 = 195,26 грн.).

Як встановлено в
судовому засіданні, що підтвердили суду і самі сторони, а також підтверджується
розпорядження міського голови м.Нікополя від 16.03.2006 року № 117к /а.  с.   16
/,     позивач  був звільнений з роботи   16.03.2006 року,  однак КП
"Північне господарство", в порушення вимог ст. 116 КЗпП
України, не провело з позивачем розрахунок ні в день його звільнення, ні в
послідуючий час не зважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача
про виплату заробітної плати, як в усній , так і в письмовій формі /а. с.9,12/.

За таких
обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з
КП "Пічне господарство" на користь позивача середнього заробітку за
весь час затримки розрахунку в силу ст. 117 КЗпП України, тобто з 17.03.2006
року по 11.07.2007 року включно, тобто по день ухвалення судом першої інстанції
рішення по справі. Однак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню
середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 13972,80 грн., а не 13546,52
грн. як стягнув суд першої інстанції. Тобто рішення суду в цій частині позовних
вимог підлягає зміні.

Розрахунок середнього
заробітку колегією суддів проведений відповідно до п. 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати ( затвердженого постановою Кабміну України від
08.02.19995 року № 100 з послідуючими змінами та доповненнями ).

Середньоденна
заробітна плата позивача складає 42,60 грн. виходячи з наступного розрахунку:
851,90 грн. + 851,90 грн. = 1702,80 грн. : 40 днів = 42,60 грн., де 1702,80
грн. заробітна плата позивача за січень - лютий 2006 року, згідно довідки
відповідача від 27.03.2006 року № 4 / а. с. 106 /, а 40 днів це: 20 робочих
днів за січень 2006 року та 20 робочих днів за лютий 2006 року.

Судом
встановлено, що в КП "Пічне господарство" була п'ятиденна робоча
неділя, а тому виходячи з розрахунку норми тривалості робочого часу
Міністерства праці та соціальної політики України на 2006 та 2007 роки, а також
ст. 50 КЗпП України, кількість робочих днів за період з 17.03.2006 року по
11.07.2007 року складає 328 днів.

Таким чином,
середній заробіток за весь час затримки складає 13972,80 грн. ( 42,60 грн. х 328
днів = 13972, 80 грн.).

Всього ж з КП
"Пічне господарство" на користь позивача підлягає стягненню 18354,90
грн. ( 3830,20 грн. + 13972,80 грн. + 551,90 грн. - 18354,90 грн.), яка
визначена судом без утримання з неї прибуткового податку та інших обов'язкових
платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян та інших
обов'язкових платежів є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

Розглядаючи
справу по суті та ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 300
грн. у відшкодування моральної шкоди згідно зі ст. 237-1 КЗпП України. Розмір
моральної шкоди визначений судом правильно виходячи з дійсних обставин справи
та наслідків, що наступили.

Виходячи з
діючого законодавства та правовідносин, які склалися між сторонами, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у стягненні 3% річних на підставі
ст.625 ЦК України.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача
підлягає частковому задоволенню.

Посилання ж
позивача в скарзі на те, що суд повинен був задовольнити його позовні вимоги
відносно всіх трьох відповідачів, тобто стягнути на його користь заборгованість
по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку і таке інше
з Нікопольської міської ради, Управління житлово-комунального господарства
Нікопольської міської ради та Комунального підприємства "Пічне
господарство" Нікопольської міської ради, - не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки є надуманими і не відповідають встановленим обставинам справи
та діючому закону. Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що КП "Пічне господарство" є належним відповідачем по даній
справі, оскільки воно згідно свого Статуту є юридичною особою ( п. 3.2
Статуту), а відповідно до п. 7.2.3 Статуту

·
підприємство не відповідає за зобов'язаннями Власника (
яким є Нікопольська міська рада

·
п.1.4 Статуту ), а Власник не відповідає за
зобов'язаннями Підприємства. Згідно п. 1.5 Статуту КП "Пічне
господарство" органом управління майном підприємства є Управління
житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради, яке теж ні в
якому разі не

може відповідати
за зобов'язаннями підприємства відповідно до Статуту КП "Пічне господарство"
та чинного законодавства, зокрема ст. 78 ГК України.

Приведені
відповідачем - КП "Пічне господарство" в апеляційній скарзі доводи не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з висновками суду по їх оцінці, а також до особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального права.

Вирішуючи даний
спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін
та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам
закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказам та поясненнями самих сторін.

Відповідно до
ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи
відповідача не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Керуючись ст.ст.
303,307,308,309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково, а

апеляційну
скаргу Комунального підприємства "Пічне господарство" Нікопольської
міської

ради -
відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 липня

2007 року в
частині стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за
час затримки розрахунку - змінити, а в частині відмови у стягненні компенсації
втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати
заробітної плати -скасувати.

Стягнути з
Комунального підприємства "Пічне господарство" Нікопольської міської
ради на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 3830,22 грн.,
середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 13972,80 грн.,
551,90 грн. - грошову компенсацію у зв'язку з порушенням термінів виплати
заробітної плати, а всього 18354,90 грн. (вісімнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири
гривни 90 коп.).

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього
часу.