Справа № 22ц-1236/2007 р.                                                   Головуючий в 1 інстанції-
Категорія-цивільна                                                                    Доповідач-Миронцов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня 2007 року                                                                                             м.  Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі: Головуючого: Заболотного В.М.  Суддів: Миронцова В.М. ,  Шемець Н.В. При секретарі: Мехед Т.О.

за участю-
позивача ОСОБА_1,  відповідача ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 31 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
завданої приниженням честі,
гідності, -

ВСТАНОВИВ:

На
рішення Прилуцького міськрайонного суду від 31 травня 2007 року,  яким відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1.,  подана апеляційна скарга
позивачем,  в якій він просить рішення
скасувати і ухвалити нове про задоволення його вимог.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,  що
незнаючи фактичних обставин отримання ним 2 групи інвалідності,  суд наполягав на те,  що відповідачка була впевнена,  що він незаконно отримав посвідчення
інваліда. На його думку незрозуміло,
чому ж тоді суд не провів перевірку законності призначення інвалідності.
Належної оцінки зазначеному суд не дав. Апелянт вважає,  що відповідно до постанови Пленуму ВСУ від
28.09.1990 року № 7 „Про застосування судами законодавства,  що регулює захист честі,  гідності і ділової репутації громадян та
організацій" окрім інших способів поширення відомостей,  що принижують честь і гідність
громадянина,  являється їх поширення у
заявах,  листах,  що і мало місце в даному випадку.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції не знайшов підстав вважати звернення відповідачки таким,  що поширює недостовірні відомості,  що принижують честіь і гідність позивача.

Вислухавши
суддю - доповідача,  учасників судового
розгляду,  перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд вірно вийшов з
того,  що звернення ОСОБА_2 до
прокуратури не може розглядатись і розцінюватись як поширення неправдивих
відомостей якщо не встановлено,  що
фактично метою цих дій було приниження честі і гідності.

До
відомостей,  що порочать особу,  слід відносити ті з них,  які принижують честь,  гідність і ділову репутацію громадянина або
організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору
додержання законів,  загальновизначених
правил співжиття та принципів людської моралі.

Позивач
обґрунтовував свої вимоги тим,  що
відповідачка,  звертаючись неправомірно
до прокуратури з заявою спричиняла позивачу моральну шкоду,  чим принижувала честь і гідність
останнього,  що виразилось в погіршенні
його стану здоров"я та сприяло виникненню інших негативних наслідків.
Зазначене не може розцінюватись судом як заподіяння такої шкоди,  приниження гідності людини,  оскільки в даному випадку,  відсутній причинний зв"язок між
завданням душевних страждань позивачу та нібито неправомірними діями ОСОБА_2.

Оскільки,  позивач не довів факту приниження його честі
і гідності,  ділової репутації,  а інформація,
яка містилась в заяві відповідачки не є такою,  що порочить честь,  гідність і ділову репутацію позивача,  суд обгрунтовано та з дотриманням всіх норм
права прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Таким
чином,  апеляційний суд вважає,  що рішення є законним,  таким,
що постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального
права,  а тому підстав для його
скасування не має.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313 - 315,  317,
319 ЦПК України,  суд,

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 31 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної или ухвалою
апеляційного суду.