РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року         м. Ужгород

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого -
Кеміня М.П.

суддів - Куштана
Б.П., Дроботі В.В.

при
секретарі - Довбака Т.О. розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 до Рухівської міської ради Закарпатської
області треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Рухівської міської ради
«Про оформлення права власності на житловий будинок»

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезгаданим позовом посилаючись на ту
обставину, що відповідно до рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради
№ 66 від 30.05.2001 року «Про оформлення права власності на житловий будинок»
оформлено право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
по 1/2 частині кожному. Вважає вказане рішення незаконним, оскільки таке
прийнято з порушенням його права власності на його садибу, що розташована по
АДРЕСА_1 яка належить йому відповідно до свідоцтва про право на спадщину та
державного акту на земельну ділянку в розмірі 0, 0635 га на якій розташована
житловий будинок з прилеглими до нього господарсько-побутовими будівлями та
відповідними комунікаціями, а оспорюваним рішенням встановлено право власності
на його надвірну споруду яка значиться в інвентарній справі як сарай. Крім того
вказує, що вказаним особам, яким встановлено право власності, відповідна
земельна ділянка для будівництва житлового будинку не виділялася, оскільки дана
споруда знаходиться на його земельній ділянці, яка в нього в передбаченому
законом порядку не вилучалась.

Представник
відповідача заперечуючи позов посилався на те, що оспорюване рішення
виконавчого комітету Рахівської міської ради № 66 від 30.05.2001 року «Про
оформлення права власності на житловий будинок» прийнято з дотриманням вимог
діючого законодавства, окрім того вважає, що позивачем пропущений строк
позовної давності.

Треті
особи заперечуючи позов посилалися на те, що даний спір між сторонами вирішений
рішенням Рахівського районного суду від 25.09.2003 року, яке набрало законної
сили і відповідно до якого було скасовано рішення виконкому Рахівської
міськради № 105 від 28.07.2003 року яким було відмінно оспорюване рішення
виконкому № 66 від 30.05.2001 року, яке має до даних відносин преюдіційне
значення.

Рішенням суду в
позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду
ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення
нового, яким його позовні вимоги задовольнити. В апеляційні скарзі наводить
доводи щодо

Справа №:    22ц-1599/07

Головуючий у
першій інстанції Бліщ О.Б.

Доповідач:
Кемінь М.П.

неправомірність
прийнятого рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради № 66 від
30.05.2001 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» та
наводить обгрунтування, щодо безпідставності висновків суду, що ним пропущений
строк позовної давності за судовим захистом. Апелянт наводить й інші доводи які
на його думку є підставою для скасування судового рішення та ухвалення по
справі нового рішення про задоволення його позову.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм
матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення,
знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої
інстанції відмовляючи в позові виходив із того, що позов позивачем не доведений
та те, що позов поданий позивачем поза спливом строків позовної давності.

Про те з
таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки суд на
підставі встановлених фактів зробив неправильний висновок про взаємовідносини
сторін, та дав неправильну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішення виконавчого
комітету Рахівської міської ради № 66 від 30.05.2001 року. «Про оформлення
права власності на житловий будинок» оформлено право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному.

Право
власності ОСОБА_1 на садибу в цілому за по АДРЕСА_1 стверджено як свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом від 03.06.1994 року виданого Рахівською
державною нотаріальною конторою, яке зареєстроване в бюро технічної
інвентаризації, а також державним актом серії І-ЗК № 029819 ВІД 08.08.2001 року
на присадибну земельну ділянку в розмірі 0, 0635 га на якій розміщенні житловий
будинок з господарсько-побутовими будівлями.

Відповідно
до висновку землевпорядної експертизи від 17.02.2005 року (а.с.43-44), якому
суд першої інстанції дав неправильну правову оцінку констатовано, що на місцевості
будівля, яка згідно довідки Рахівського районного бюро технічної інвентаризації
значиться як житловий будинок АДРЕСА_1, розташована на земельній ділянці,
переданій у приватну власність ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку,
площею 0, 0635 га., що оформлено державним актом на право приватної власності
на земельну ділянку серія І-ЗК № 029819.

Приймаючи
оспорюване рішення про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна
виконавчий комітет Рахівської міської ради в супереч вимогам підпункту «а» п.
4.1 «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб» яка
була чинною на час виникнення спірних правовідносин, видав свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за відсутності акта про право власності
або рішення про відведення земельної ділянки для вказаної мети (під забудову).

Разом з
тим, як стверджено матеріалами справи, така будівля знаходиться на земельній
ділянці право власності на яку оформлено за позивачем ОСОБА_1, і в
передбаченому порядку така в нього не вилучалась.

Підставами
для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного
законодавства, за умов порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав
та охоронюваних законом інтересів позивача по справі.

За вказаних
обставин колегія суддів приходить висновку, що оскільки рішення виконавчого
комітету Рахівської міської ради № 66 від 30.05.2001 року «Про оформлення права
власності на житловий будинок» прийнято з порушенням вимог «Інструкції про
порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що
перебувають

у власності
юридичних та фізичних осіб», і у зв'язку прийняттям вказаного рішення
порушується право власності ОСОБА_1 на садибу, в наявності всі юридичні
підстави щодо визнання вказаного акту недійсним.

Крім
того суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, щодо поширення до
даних вимог строків позовної давності. Оскільки, позивач, як власник майна має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, яке по своїй природі носить триваючий характер
правопорушень, а не тих що мали місце в минулому, що зумовлює не поширення до
даних вимог строків позовної давності, та відповідає вимогами п.4 ч. 1 ст. 268
ЦК України.

Враховуючи
вищевикладене колегія суддів приходить висновку, що відповідно до вимог ст. 309
ЦПК України рішення суду першої підлягає скасуванню із ухваленням нового
рішення.

Керуючись
п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 1-4 ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України колегія
суддів,

РІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Рахівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2006 року про
відмову в позовних вимогах ОСОБА_1 - скасувати.

Ухваливши
по справі нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
недійсним рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради № 66 від
30.05.2001 року «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному»

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного
Суду України, як суду касаційної інстанції, протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.