Справа №22ц-1099/2007 року
по 1-й інстанції: Кузіна Ж.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

2007
року травня місяця 16 дня м.Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:               Касмініна О.В.

Суддів:                        Гальонкіна Є.А.,
Корнієнка В.І.

при
секретарі :                   Коротун І.В.

з участю
адвоката ОСОБА_1

представника
позивачки - ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 06 березня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню
дитину.

Колегія суддів,
заслухавши   доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Київського районного суду м.Полтави від 06 березня 2007 року позов задоволено
частково.

Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки , ОСОБА_5 в розмірі
500 гривень щомісячно, починаючи з 23 січня 2007року до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнуто
з ОСОБА_4 51 грн. судових витрат на користь держави.

Стягнуто
з ОСОБА_4 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 7 грн. 50 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове про
задоволення її позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції неповно з»ясував
обставини, що мають значення для справи.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Відповідно      ст.180
Сімейного  Кодексу   України        батьки зобов»язані     утримувати     дитину до
досягнення  повноліття.  Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою
обов»язком як матері, так і батька.

На
підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд
першої інстанції вірно прийшов до висновку про стягнення з відповідача
аліментів в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки
позивачем не надано доказів, щодо обґрунтування позову в частині стягнення з
відповідача аліментів в розмірі 10 000 грн.

Доводи
позивачки про доходи відповідача не відповідають обставинам справи. Виручка
відповідача в сумі 42004 грн. від заняття підприємницькою діяльністю не є
тотожною доходу відповідача від цієї діяльності.

Крім
того, розрахунок потреб дитини в розмірі 10 000 грн. щомісячно жодним доказом
не підтверджено.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального
та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Викладені в
апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.Полтави від 06 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.