Справа №22ц-2846
Головуючий в І інстанції
Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 грудня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області у складі:

головуючого                                                                                        Бугрика
В.В.,

суддів:                                                                                                   Приходько
Л.А.

Лісової
Г.Е.

при
секретарі:                                                                                      Драгомарецької
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дніпровського районного суду м. Херсона від 18 жовтня 2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИЛА:

28
вересня 2005 року між сторонами по справі був укладений договір довічного
утримання,  згідно якого ОСОБА_2 передала у
власність ОСОБА_1 належні їй 12 частини будинку АДРЕСА_1,  а ОСОБА_1 зобов'язалась довічно і повністю її
утримувати,  забезпечувати її
харчуванням,  доглядом,  необхідною допомогою,  зберігаючи в її довічному безкоштовному
користуванні вказану частину будинку.

ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом,  просила
суд розірвати договір довічного утримання і повернути їй у власність
будинок,  вважаючи що відповідачка
ОСОБА_1 порушила умови договору і не бажає їх виконувати.

Рішенням суду
позов ОСОБА_2 повністю
задоволений

Суд
вирішив розірвати віщевказаний договір довічного утримання від 28.09.2005 року
і визнати за ОСОБА_2 право
власності на 12 частину жилого будинку в АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення суду як незаконне і
ухвалити нове рішення,  яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Так,  з висновком суду погодитись не можна,  оскільки суд неправильно застосував норму
матеріального права і висновки суду не відповідають обставинам справи,  тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення на підставі  ст.  309 ЦПК України.

Суд першої
інстанції встановив фактичні обставини справи і зробив правильний висновок про
те,  що правочин - (договір довічного
утримання) відбувся і сторони зобо'язані виконувати умови договору.
Зокрема,  ОСОБА_1 зобов'язалась довічно і
повністю утримувати ОСОБА_2,
забезпечувати її харчуванням,
доглядом,  необхідною
допомогою,  зберігаючи в її довічному
безкоштовному користуванні вказану частину будинку. Сторонами визначена і
вартість матеріального забезпечення,
харчування,  догляду,  необхідної допомоги в розмірі 50 гривень
щомісячно.

Але,  судом першої інстанції неправильно дана
оцінка доказів по справі: свідки зі сторони позивача будують свої покази зі
слів ОСОБА_2,  оскільки особисто не були присутні під час сварки в
лютому 2007 p.,  факту
неприязних відносин між позивачем та відповідачем не підтвердили та самі
пояснили,  що тітка приходить додому
помитись,  переодягтись і т.д.

Судом
фактично не наведено жодних доказів того,
що ОСОБА_1 недотримувала умови договору і не виконувала свої
зобов'язання по договору. Навпаки,  у
матеріалах справи є докази,  що відповідачка
зробила значний ремонт домобудівлі і ретельно виконує свої зобов'язання по
договору та ніколи від них не відмовлялася.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
позовні вимогу не підтверджуються доказами,
нічім не обгрунтовані,  тому у
задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись  ст.
ст. 626-629, 638,  651, 745,  749,
750 ЦК України,   ст.
ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Дніпровського районного суду м.  Херсона
від 17 жовтня 200 року по даній справі скасувати,  ухваливши по справі нове рішення,  яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання договору довічного утримання відмовити.

Рішення набирає
законної сили негайно і може бути оскаржено до Верховного Суду України у строк
два місяці з дня його проголошення.