Справа № 6-78-2007
УХВАЛА

28 квітня 2007
року Слов'янський міськрайОнний суд у складі:

головуючого  - судді Гусинського М. О.,

при
секретарі   - Поляцько О.Ю.,

за участю:
заявників - відповідача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,

представника
позивача - адвоката ОСОБА_4,

старшого
державного виконавця ДВС Слов'янського МРУЮ Єременко М.М.

розглянувши цивільну справу по заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі № 2-2632-2006 за позовом
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2007 року ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися до Слов'янського міськрайонного суду з заявою про
розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі № 2-2632 за позовом
ОСОБА_3 про стягнення завданої шкоди, моральної шкоди, обґрунтовуючи свої
вимоги наступним: рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області
від 28.12.2006 року з їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, на користь ОСОБА_3 стягнуті гроші в сумі 5703 грн. 96 коп., при
цьому обов'язки по відшкодуванню шкоди до досягнення повноліття ОСОБА_5
покладені на них, як його батьків. Рішення набрало чинності 26.02.2007 року. У
подальшому Слов'янським міськрайонним судом видано виконавчий лист про
стягнення з них вказаної суми грошей. У виконавчій службі у Слов'янському
районі відкрите виконавче провадження. ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, не працює,
отримує пенсію у розмірі 400 грн. ОСОБА_2 не працює, стоїть на обліку у
Слов'янському міському центрі зайнятості. У зв'язку з важким фінансовим положенням
просили розстрочити виконання рішення суду на період з квітня 2007 року по
листопад 2011 року на чотири роки сім місяців, стягуючи з них обох солідарно на
корить ОСОБА_3 щомісячно гроші у розмірі 100 грн. до повноліття ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, а після - зі ОСОБА_5 до повного виконання рішення
суду

У судовому засіданні заявник - відповідач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги,
надав суду пояснення, які співпадають з викладеним у заяві, пояснивши
додатково, що у нього у власності знаходиться тільки один автомобіль марки
ВАЗ-2107 та однокімнатна квартира. Він інколи за допомогою автомобілю заробляє
гроші, підвозячи пасажирів. Він не зареєстрований як приватний підприємець, з
жодною з фірм, здійснюючих перевезення пасажирів, у нього не укладено ніяких
угод. Інший автомобіль та причеп до автомобілю КРАЗ він продав, видавши на них довіреність. Він став
інвалідом до того, як син скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Станом на
28.04.2007 року він ніяких виплат ОСОБА_3 не здійснював, бажає, що у майбутньому
буде можливо утримувати по виконавчому листу з його пенсії щомісячно по 100
грн. по повної сплати боргу.

Заявник - відповідач ОСОБА_2 також підтримала свої вимоги, дала пояснення,
які співпадають з викладеним у заяві, додатково пояснила, що вона не працює з 1
січня 2007 року, доходів не має, має у власності однокімнатну квартиру. Вона з
чоловіком ОСОБА_1 пропонували ОСОБА_3 у відшкодування шкоди виплатити 1500 грн.
та передати тому у власність мобільний телефон „Sony Ericsson"
вартістю 1800 грн., але останній відмовився. Син ОСОБА_5 не працює, навчається
у технікумі, за навчання сплачують 1600 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4
пояснив суду, що ОСОБА_3
повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, але не має
можливості бути присутнім на ньому самому, що він та ОСОБА_3 вважають
недоцільним задовольняти заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розстрочку виконання
рішення суду, так, як до наступного часу відповідачі ніяких виплат не
здійснили, що відповідачи мають у власності майно, просив у наданні розстрочки
відмовити.

Головний державний виконавець державної виконавчої служби Слов'янського
МРУЮ Єременко М.М. суду пояснив, що виконавче провадження про стягнення боргу у
сумі 5703 грн. 96

коп. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 знаходиться у нього на виконанні, що ніяких виплат ще не
здійснено, що 25.04.2007 року після виявлення знаходження у власності ОСОБА_1
трьох одиниць нерухомого майна, ним винесена постанова про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його відчуження стосовно власності ОСОБА_1
-автомобіля ВАЗ 2107 2005 року випуску та КРАЗ
1994 року випуску, у зв'язку з чим він заперечує проти надання розстрочки
виконання рішення, так, як надання розстрочки ускладнить виконання судового
рішення.

Згідно зі ст. 373 ЦК
України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі,
стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про
відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання рішення.

Під час судового розгляду заяви встановлено, що з часу
скоєння ОСОБА_5. дорожньо-транспортної події 29.05.2006 року по 28.04.2007 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_5. жодної виплати на користь ОСОБА_3 не здійснили, що з часу набуття
чинності рішення суду від 28.12.2006 року - 26.02.2007 року - по 28.04.2007
року примусово державним виконавцем стягнень на користь ОСОБА_3 також здійснено
не було; станом на 25.04.2007 року за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровані у
власності наступні транспортні засоби:

1)
ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 випуску 2005
року;

2)
КРАЗ
8138, державний номерний знак НОМЕР_2випуску 1994 року;

3)
ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_3 випуску 1980
року. 25.04.2007 року державним виконавцем по виконавчому листу № 2-2632 про
стягнення з

ОСОБА_1
суми 5703,96 грн. на користь ОСОБА_3 накладено арешт на рухоме майно:
автомобіль ВАЗ-2107, державний номерний знак
НОМЕР_1 випуску 2005 року та КРАЗ 8138, державний номерний знак НОМЕР_2 випуску 1994 року.

ОСОБА_1 дійсно є
інвалідом 2 групи по загальному захворюванню та отримує пенсію за інвалідністю.
Посвідчення інваліда було видане ОСОБА_1 01.03.2001 року, тобто до скоєння
29.05.2006 року його сином ОСОБА_5. дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2,
відповідно до записів в її трудовій книжці, з 01.10.2000 року по теперішній
час ніде не працює та не отримує допомогу по безробіттю.

В ході судового розгляду справи не були виявлені а ні
обставини, які утрудняють виконання рішення з боку боржників, а ні винятковість
цього виконавчого провадження, які можуть бути підставою для відстрочення або
розстрочення виконання рішення Слов'янського міськрайонного суду від 28 грудня
2006 року по справі № 2-2632-2006 p., навпаки, встановлено, що за весь час, який минув з дати
набирання рішенням суду чинності, боржниками нічого не зроблено відносно сплати
боргу.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що вона
не працює з 01.01.2007 року, стоїть на обліку у Слов'янському міському центрі
зайнятості населення, так, як згідно запису в її трудової книжці 01.10.2000
року відносно неї було припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до
п. 1 з) ст. 30 Закону України „Про зайнятість населення" у зв'язку з
закінченням строку її виплати. Яких-небудь доказів, підтверджуючих факти
працевлаштування ОСОБА_2 після 01.10.2000 року, суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2
не працює та не отримує доходу з 01.10.2000 року з власної ініціативи і до
початку примусового виконання рішення суду від 28.12.2006 року її такий стан
влаштовував.

Суд також не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про відсутність у
нього можливості сплачувати за виконавчим листом на користь ОСОБА_3 більше, ніж
100 грн. щомісячно, приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навмисно
затягують та ускладнюють виконання судового рішення, з тих причин, що навіть
після набуття рішенням суду чинності 28.02.2007 року до розгляду заяви про
надання відстрочки виконання рішення суду 28.04.2007 року ними жодної виплати
ОСОБА_3 зроблено не було.

Пояснення ОСОБА_1
про те, що він використовує належний йому автомобіль для перевезення пасажирів
та заробітку, як і пояснення ОСОБА_2 про те, що вона пропонувала ОСОБА_3
виплатити  1500 грн. та віддати йому у
власність мобільний телефон „Sony

Ericsson" вартістю 1800 грн.; витрачає 1600
грн. на навчання сина у технікумі на платному відділенні, суд розцінює як
наявність у ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
незважаючи на інвалідність першого та відсутність заробітку у другої,
можливості виконання рішення суду і відсутність у кожного з них бажання
добровільно здійснювати будь-яки виплати ОСОБА_3,
фактичне затягування виконання судового рішення до повнолітня ОСОБА_5.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у якого не має у власності майна, на яке може
бути звернене стягнення, та заробітку, що унеможливить виконання судового
рішення по цивільній справі.

У судовому засіданні не було виявлено жодної обставини,
яка б утруднювала виконання рішення суду від 28.12.2006 року, відсутність
будь-яких виняткових обставин для надання розстрочки його виконання.

Таким чином, відповідно до наведеного, суд приходить до
висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
розстрочку виконання рішення суду та відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 4-8, 15, 27, 293, 373 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні заяви про
розстрочку виконання рішення Слов'янського міськрайонного суду по цивільній
справі № 2-2632-2006р. у зв'язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з
дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.