справа
№ 2-500/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

16 листопада
2007року           Галицький районний суд
м. Львова

у складі:

головуючої судді                     Шумської Н Л.

при секретарі                           Бліхарській Л.Р.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м. Львові про стягнення одноразової страхової
виплати, витрат на медикаментозне лікування, стягнення витрат, повязаних з
явкою до суду, суд -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення одноразової страхової
виплати, мотивуючи тим, що працюючи в СПТУ- 25 майстром навчання учнів,
30.03.1968р. отримав трудове каліцтво-перелом обидвох ніг та бедра. МСЕК 10.12.1968р.
було визнано інвалідом та встановлено пенсію по інвалідності з страховими
виплатами. З 1971 року інвалідності та пенсії не мав, обстеження МСЕК не
проходив, працював. З часом стан здоров»я став погіршуватись, хвороба
прогресувала, наслідки виробничої травми давались взнаки. МСЕК 02.10.2002року
встановила причинно-наслідковий зв»язок стійкої ввтрати працездатності з
одержаним в минулому трудовим каліцтвом та визнан інвалідом 2 групи трудового
каліцтва з 50% втратою професійної працездатності. Постановою №236 від
28.11.2002року «Про призначення страхових виплат» Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального стразхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в мЛьвові (Фонд) призначено щомісячне страхову
виплату. Однак відмовлено у виплаті одноразової страхової виплати, яка
передбачена п.2ст.34 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату професійної працездатності». Таку відмову вважає
незаконною.

Згідно уточненої
позовної заяви просить стягнути з відповідача 8800грн. Одноразової страхової
допомоги, індексації втрапти частини однаразової страхової виплати в зв»язку з
порушенням термінів її виплати, згідно представленого розрахунку, в розмірі
3004,32грн. (а.с.36).

Крім того,
позивач просить суд стягнути з відповідача 346грн. коштів на медикаментозне
лікування, мотивуючи особистими витратами на придбанні ліків під час лікування
в 5-ій міській клінічній лікарні з 07.07.2005р. по 25.07.2005року.

Крім того,
позивач на підставі ст. 85 ЦПК України просить суд стягнути з відповідача на
його

користь
середньомісячний заробіток його представника на суді ОСОБА_2., що згідно
довідки становить

906,32грн.

На судовому засіданні
представник позивача позов підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній
заяві та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 8800грн.
одноразової страхової виплати, 3004,32грн. Індексації суми страхової виплати у
зв»язку з порушенням строків її виплати, 346грн. витрат на медикаментозне
лікування та середньомісчний заробіток ОСОБА_2., що представляв інтереси
позивача на суді.

Представники
відповідача позов заперечили повністю, мотивуючи безпідставністю та
необґрунтованістю позовних вимог. Крім того, страховий випадок стався у
1968році, тоді ж була встановлена МСЕК ступінь втрати професійної
працездатності. Тому огляд МСЕК у 2002році не може вважатись первинним. На
підставі довідки МСЕК від 02.10.2002року не може бути виплачено одноразової
страхової допомоги, оскільки Закон України «Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності» такого не
передбачає. Не може бути задоволена вимога позивача про стягнення витрачених
коштів на медикаментозне лікування за час лікування в стаціонарі з 07.07. по
25.07.2005р., оскільки вимоги на підтверджені належними доказами. Фонд визнає
право позивача на таке відшкодування, однак лише на підставі рецепту лікаря та
представлених чеків з чітким вказанням придбаних медпрепаратів, які були
прописані лікарем.

Вимогу про
відшкодування середньомісячного заробітку представника заперечили у зв»язку з
відсутністю підстав длязадоволення осних вимог.

Заслухавши
пояснення представника позивача, представників відповідача, з»ясувавши
обставини справи та перевіривши їх доказами, суд не вбачає законних підстав для
задоволення позовних вимог.

Актом про нещасний випадок на виробництві, рішенням Ленінського районного
суду від 1969р. справа № 2-975/69 та висновком МСЕК у 1968р. стверджується факт
отримання трудового каліцтва позивачем на виробництві. Позивач отримував пенсію
по інвалідності. Наведен
свідчить, що вперше огляд МСЕК позивач проходив у 1968році, яка встановила
йому втрату професійної працездатності.

Згідно ст. 34
Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату професійної працездатності» та Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та профзахворювання, які спричинили втрату працездатності» виплата
одноразової страхової виплати проводисть при встановленні МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності.

Як достовірно
встановлено судом, первинно позивачу стійка втрата працездатності була
встановлена 01.11.1968р. На той час виплата одноразової страхової допомоги
законодавством не передбачалась. Тому дану правову норму не можна застосовувати
до трудового каліцтва позивача. Право на одноразову страхову допомогу,
передбачену ст.34 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату професійної працездатності» у позивача не виникає.

Допитана судом
як спеціаліст ОСОБА_3.голова травматологічної МСЕК, ліар -травматолог з 42
лікарським стажем та 25-річним експертним стажем, пояснила, що огляд МСЕК у
2002році позивача не може вважатись первинним по суті, оскільки первинний огляд
МСЕК Петренко Г.Ф. проходив у 1968р., отримував стахові виплати,
встановлювалась втрата працездатності. Тому виключає можливість стягнення
одноразової страхової виплати на підставі висновку МСЕК 2002року за наслідками
травми 1968року.

На підтвердження
підставності вимог про стягнення страхової суми на медикаментозне лікуання
позивачем представлено копії чеків (а.с.24) де вказано лише назву групи
медпрепаратів, не зазначено назви придбаних медпрепаратів та рецепту лікуючого
лікаря. Такі докази суд вважає неналежними, на підставі яких немає законної
можливості довести підставність позовнох вимоги про стягнення понесених витрат
на медикаментозне лікуання Крім того, представники відповідача на судовому
засіданні стверджували, що при неможливості лікувальної установи забезпечити
хворого необхідними препаратами, видається довідка про недостатність
фінансування. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї частини
позову у зв»язку недоведеністю.

У зв»зку з
відмовою у задоволенні основних позовних вимог, не підлягає до задоволення
вимога позивача про відшкодування за втрату робочого часу в порядку ст. 85 ЦПК
України. Крім того, позивачем безпідставно ставиться вимога про відшкордування
втраченого представником позивача заробітку на його користь.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,61,85,89,215,218 ЦПК України, Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", суд -

вирішив:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків та професійних захворювань України у м.Львові про
стягнення одноразової страхової виплати, індексації, витрат на медикаментозне
лікування, стягнення витрат, повязаних з явкою до суду відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 20 днів у разі
подання заяви про оскарження протягом 10 днів з часу проголошення рішення.