Справа № 22ц-2673                                             Головуючий у 1
інстанції Жаботинська С.В.
Категорія 18                                                               Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року                             Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого              Висоцької B.C.,

суддів                           Біляєвої О.М.,
Осипчук О.В.,

при секретарі             Таранець В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства комерційний банк (далі - ВАТ КБ) "Кредитпромбанк", ОСОБА_2
про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006 року ОСОБА_1
пред'явив позов до ВАТ КБ
"Кредитпромбанк" про визнання недійсним кредитного договору.

Позивач посилався на те, що 29 травня 2006 року між ним та відповідачем був
укладений кредитний договір про надання цільового кредиту на придбання цифрової
фотокамери. Однак вказана угода була укладена відповідачем без наміру створення
правових наслідків, оскільки він не отримав товар від продавця. Крім того,
положення договору грубо порушують публічний порядок.

Просив визнати
кредитний договір від 29 травня 2006 року недійсним.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 змінив
підстави позову, просив розірвати договір на підставі ст.652 ЦК України в
зв'язку з істотною зміною обставин.

Ухвалою від 07 вересня 2006 року судом в якості співвідповідача залучено
ОСОБА_2

Заочним рішенням Ясинуватського міськрайонного суду від 23 січня 2007 року
в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до
Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, та направити справу на новий розгляд.

В обгрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки
виходив з положень сг.651 ЦК
України, в той час як він просив розірвати договір у зв'язку з істотною
зміною обставин на підставі ст.652 ЦК
України. Крім цього,

суд не з'ясував
порядок повернення
коштів у випадку відсутності договору купівлі-продажу та розглянув справу у
відсутність співвідповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав доводи
апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник банку ОСОБА_3 просила відхилити скаргу, рішення суду залишити
без змін.

ОСОБА_2 у судове засідання апеляційної інстанції не з'явився; про дату, час
і місце розгляду повідомлений належним чином. Апеляційний суд вважає можливим
розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали цивільної
справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового з таких
підстав.

Згідно з вимогами п.4 ч.І статті 309 ЦПК України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 травня 2006 року між ОСОБА_1 та
ВАТ КБ "Кредитпромбанк" був укладений договір НОМЕР_1 про надання
грошових коштів у сумі 9996 гр. на придбання цифрової фотокамери. Договір
укладений в письмовій формі, підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду з
умовами договору (ас. 6-9). Виконання обов'язку банку по перерахуванню суми
підтверджується копією меморіального ордеру від 30 травня 2006 року, що
знаходиться на ас.66.

Висновок суду в цій частині відповідає обставинам справи і сторонами не
оспорюється.

Однак, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що
порушень договору, передбачених ст. 651 ЦК
України, немає.

Але з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки з матеріалів
справи видно, що позивач просив розірвати договір на підставі ст.652 ЦК України в
зв'язку з істотною зміною обставин.

Законом передбачено, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або
уклали б його на інших умовах.

Договір може бути розірваний за наявності одночасно
чотирьох умов, які містяться в ч.2 ст.652 ЦК
України: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна
обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована
сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та
обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення
майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Обмеження на розірвання договору в зв'язку з істотною зміною обставин може
випливати із суті зобов'язання.

З кредитного договору видно, що у разі неотримання Майна у Продавця та/або
відмови від отримання Майна у Продавця, протягом 14 календарних днів після
надання Кредиту, позичальник зобов'язаний провести повне погашення
заборгованості за цим Договором протягом 14 календарних днів після надання
Кредиту. Банк не несе відповідальності за невиконання або неналежне виконання Продавцем
своїх зобов'язань перед Позичальником (пп.2.10, 9.7).

Таким чином, із суті договору випливає обмеження на розірвання договору в
зв'язку з істотною зміною обставин.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 не грунтуються на
законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, суд першої інстанції ухвалив заочне рішення, так як в судове
засідання не з'явився співвідповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений
і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки.

Однак суд неправильно застосував ст.224 ЦПК України, частиною другою якої
передбачено, що у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд
справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Ухвалюючи заочне рішення, суд не звернув уваги на ці положення закону і не
врахував, що у справі приймають участь два відповідача.

Оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального та
процесуального права, апеляційний суд на підставі п.4 ч.І ст.309 ЦПК України
скасовує рішення і ухвалює нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи
апеляційної скарги не є переконливими.

Керуючись
ст.ст.307 ч.І п. 2, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Ясинуватського міськрайонного суду від 23 січня 2007 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства комерційний банк "Кредитпромбанк",
ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців
з часу набрання законної сили.