АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
_______________________________ у
м. ФЕОДОСІЇ______________________________
Дело № 22ц-1260ф /2007 р.                         Головуючий першої
Суддя- доповідач Моісеєнко Т .І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року-серпня  місяця   14 дня колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії в
складі: Головуючого, судді  - Моісеєнко
Т.І.

Суддів-
Мамасуєвої Л.О..,Полянської В.О.

при секретарі- Цендра О.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Феодосії матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Керченського міського суду від
23.05.2007 року -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суді з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги мотивовані тим, що з 01.09.1995 року по 27.05.2005
року він знаходився у шлюбі з відповідачкою. Шлюб було розірвано в органах РАГС
02.06.2005 року. Від сумісного життя ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_3..

Рішенням Керченського міського суду від 21.07.2005 року з нього на користь
ОСОБА_2 були стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі
13 частини усіх видів заробітку до повноліття дітей.

Рішенням опікунської ради виконкому Керченської міської Ради у лютому 2006
року місце проживання сина ОСОБА_4 було визначено з позивачем, а рішенням
Керченського міського суду від 30.11.2006 року був задоволений його позов до
ОСОБА_2 і також визначено місце проживання сина разом із батьком.

Незважаючи на те, що син знаходиться на його повному утриманні, мешкає
разом із ним, він продовжує сплачувати аліменти ОСОБА_2 на утримання двох
неповнолітніх дітей, в тому числі і сина ОСОБА_4, в розмірі 13 частини
заробітку.

На підставі викладеного просив зменшити розмір аліментів з 13 частини
заробітку до 14 частини.

Рішенням Керченського міського суду від 23.05.2007 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Суд дійшов висновку про те, що позивач повинен утримувати
свою неповнолітню доньку, яка крім аліментів потребує додаткових коштів і
зусиль на оздоровлення, так як часто хворіє і знаходиться на диспансерному
обліку у лікарні.

На ухвалене судом рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в який йдеться
про його скасування і ухвалення нового рішення про задоволення його

позовних
вимог про зменшення розміру аліментів. Апелянт вважає, що суд ухвалив рішення
про додаткові витрати відповідачкою коштів на оздоровлення доньки лише з її
пояснень,, без надання нею доказів про придбання ліків для дитини, а також без
її позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Вважає, що судом
також не було прийнято до уваги, що на його утриманні знаходиться син ОСОБА_4,
1996 року народження, який також потребує коштів на утримання, оздоровлення,
розвиток, а будь - якої матеріальної допомоги на утримання сина відповідачка не
надає.

Дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню., а рішення суду скасуванню, з наступних
підстав.

Ст.180,181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів присуджується
у частці від доходу матері, батька дитини, або у твердій грошовій сумі. Частка
заробітку ( доходу) матері або батька, котра стягується в якості аліментів на
дитину, визначається судом.

З
матеріалів справи вбачається, що аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
розмірі 13 частини його заробітку були стягнути рішенням Керченського міського
суду від 21.07.2005 року на утримання двох дітей - сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2
народження і доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.27).

З
матеріалів справи також вбачається, що рішенням Керченського міського суду від
30 листопада 2006 року місце проживання ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження було
визначено АДРЕСА_1 разом із батьком.( а.сб-

8)

Колегія
суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав до відмови
у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього
на користь ОСОБА_2 за рішенням суду від 21.07.2005 року, оскільки відповідно до
вимог 4.2 ст 1 81 СК України, аліменти на утримання дитини стягуються з того з
батьків, котрий мешкає окремо від дитини. В даному випадку , становище сторін,
що існувало на 21.07.2005 року змінилось, з ОСОБА_2 мешкає і знаходиться на її
утриманні лише донька ОСОБА_3, 1997 року народження, що не дає їй правових
підстав стягувати на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 1996 року
народження.

Зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції під час
розгляду справи.

Колегія
суддів вважає, що під час розгляду справи суд вийшов за межи позовних вимог і
досліджував обставини про необхідність участі ОСОБА_1 в додаткових витратах на
утримання доньки ОСОБА_3, в зв'язку зі станом її здоров'я, вимоги про що, в
порядку, визначеному ст. 185 СК України, не заявлялись

Згідно
ст.З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.І ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про участь в
додаткових витратах на доньку, що викликані особливими обставинами, а саме її
хворобою, не зверталась, доказів про понесені нею витрати на придбання ліків
для дитини, витрат, пов'язаних з оздоровленням доньки у санаторії, інших
медичних чи оздоровлюючих закладах, не надавала.

За такими обставинами,    висновки
суду про    відмову    зменшення
розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 за рішенням суду від 21.07.2005
року, на

підставі того, що він
не надає добровільно додаткових коштів на лікування доньки ОСОБА_3, не
можна визнати обгрунтованими.

Згідно положень п.4 ч.г ст.309 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням
нового рішення, якщо судом неправильно застосовані норми матеріального або
процесуального права..

Враховуючи фактичні обставини справи, наявність у
позивача на утриманні сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів вважає, що
розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням суду від
21.07.2005 року підлягає зменшенню з 13 частини заробітку ( доходу) до 1/4 заробітку (
доходу), оскільки на утриманні стягувача аліментів знаходиться лише донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.303, п.4ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія
суддів судової палати по цивільних справах, -

ВИРІШИЛА

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення
Керченського міського суду АРК від
23 травня      2007 року
-скасувати.

Ухвалити   по   справі
нове   рішення,   яким
позов     ОСОБА_1 задовольнити

Зменшити розмір аліментів, підлягаючих стягненню з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Керченського міського суду від
21.07.2005 року на утримання доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, до 14 частини його
заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до повноліття дитини

Виконавчий лист №2-353605 , виданий на підставі рішення Керченського
міського суду від 21.07.2005 року, відізвати, як втративший силу.

Рішення    набирає
чинності з дня проголошення і може бути оскаржено в

касаційному порядку протягом 2 місяців.