Справа № 22-ц-2538 2007 року                     Головуючий в 1 інстанції
5                                                      Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року грудня місяця 12 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                                                                            Лісової  Г.Є.

Суддів:                                                                                        Семиженка  Г.В.,

Приходъко Л.А.

при
секретарі:                                                                            Драгомарецькій
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 липня
2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
треті особи: при ватні нотаріуси Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про визнання довіреності,
договорів купівлі-продажу недійсними,
-

ВСТАНОВИЛА:

23.11.2006
року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням шляхом виселення.

Посилався
на те,  що 13.06.2006 року купив у
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1,  яка раніше
належала відповідачці ОСОБА_1

21.06.2006
року відповідачка виписалася з квартири,
однак продовжує в ній проживати,
звільняти в добровільному порядку не бажає,  чим перешкоджає його вселенню в
квартиру,  проведенню в ній ремонту,  погіршує житлові умови його сім'ї,  порушує право власності.

Просив
усунути перешкоди у користуванні належної йому на праві власності квартири
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири.

ОСОБА_1
звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  треті особи: приватні
нотаріуси Херсонського міського

нотаріального
округу ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_9 про визнання довіреності,
договорів купівлі-продажу недійсними.

Посилалося
на те,  що довіреність ОСОБА_4 була
видана для представництва їхніх з чоловіком інтересів у суді в зв'язку з
пред'явленим до них позовом про стягнення суми боргу.

17.11.2005
року ОСОБА_4 замість наданих їй повноважень на ведення справи в суді,  без її згоди продала належну їй квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_3,  яка в свою чергу
13.06.2006 року продала цю квартиру ОСОБА_2

Вважає,  що ОСОБА_4 ввела її в оману,  скориставшись збігом тяжких для неї
обставин,  а саме тим,  що 24.07.2005 року помер її син ОСОБА_10  внаслідок чого вона пережила сильні душевні
хвилювання та в зв'язку з чим вживала заспокійливі лікарські препарати,  а тому на час видачі довіреності не могла повністю
усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Просила
визнати довіреність видану нею ОСОБА_4 недійсною,  визнати недійсними договори купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладені 17.11.2005 року ОСОБА_4 з ОСОБА_3 та 13.06.2006 року
ОСОБА_3 з ОСОБА_2

Рішенням
Суворовського районного суду м. Херсона від 30 липня 2007 року первісний позов
задоволено. Усунено ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення з квартири ОСОБА_1.

В задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Стягнено
з ОСОБА_1 в доход держави 1315 грн. 53 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в доход УДК в Херсонській
області.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і направити справу на
новий розгляд,  посилаючись на допущені
судом порушення норм матеріального і процесуального права.

У
судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав
викладених у ній,  просить її
задовольнити,  рішення суду скасувати як
незаконне.

ОСОБА_4
апеляційну скаргу не визнала,  просить її
відхилити як безпідставну.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції,  в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає до задоволення
частково,  рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_1 судових витрат слід скасувати,  а в решті залишити без змін.

Як
вбачається з договору купівлі-продажу квартири,
витягу з Державного реєстру правочинів,
витягу Херсонського ДБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 13 червня 2006 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 набув
ОСОБА_2.

Договір
купівлі-продажу по формі та змісту відповідає вимогам цивільного
законодавства,  спрямований на реальне
настання правових наслідків,  що
обумовлені ним та відповідає волевиявленню його учасників,  якими правомірність цього договору не
оспорюється.

Згідно
з  ст. 312 ЦК України право власності є непорушеним.  Ніхто не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його здійсненні.

Доводи
позивачки про те,  що вона згоди на
відчуження належної їм з чоловіком,  а
після його смерті їй квартири АДРЕСА_1 не давала,  що ОСОБА_4,
скориставшись збігом тяжких для неї обставин,  на підставі наданої їй довіреності на ведення
справи в суді продала спірну квартиру з порушенням вимог закону від їх імені
ОСОБА_3,  не знайшли свого підтвердження
в суді.

Так,  судом встановлено,  що ОСОБА_12 31.10.2005 року та позивачка по
справі ОСОБА_13 09.11.2005 року видали ОСОБА_14 довіреності,  якими уповноважили її управляти та
розпоряджатися усім їхнім майном,  в тому
числі купувати,  продавати,  обмінювати,
які посвідчені нотаріально і відповідають вимогам закону та які надавали
ОСОБА_4 право на представництво за довіреністю при укладенні 17.11.2005 року з
ОСОБА_3 договору купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1 від імені ОСОБА_12 і
ОСОБА_1,  яким на праві спільної сумісної
власності належала квартира.

Таким
чином,  ОСОБА_4 мала право вчинити
правочин на підставі довіреностей наданих їй в установленому законом порядку
ОСОБА_12 та ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_12 помер. На цей час квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 17.11.2005 року належала на праві власності уже
ОСОБА_3,  а тому позивачка не могла
спадкувати частку ОСОБА_12 у праві спільної сумісної власності на квартиру,  оскільки на день смерті вона була відчужена і
за життя договір купівлі-продажу в цій частині ним не оспорювався.

Суд
обґрунтовано не взяв до уваги доводи позивачки про те,  що вона не мала наміру продавати
квартиру,  оскільки вони спростовуються
іншими наявними у справі доказами.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Херсона від 03.11.2006 року встановлено,  що в липні 2005 року ОСОБА_12 та ОСОБА_1
домовилися з ОСОБА_14 про обмін належної їм чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 з доплатою,
від якого пізніше відмовилися,  що
стало підставою пред'явленого до них позову про стягнення 41000 грн. доплати.

В
поясненнях,  які містяться у відмовних
матеріалах Суворовського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області позивачка
визнала домовленість з ОСОБА_4 щодо продажу спірної квартири,  умови якої остання порушила,  оскільки купила їй не двохкімнатну квартиру в
межах міста Херсона,  а будинок в с.
Н.Збур'ївка,  якого вона не бачила.

Квартира
по договору купівлі-продажу від 17.11.2005 року була продана ОСОБА_3,  а тому доводи позивачки про те,  що правочин від її імені був вчинений
представником в своїх інтересах,  не
відповідають обставинам справи.

На думку
колегії суддів не може бути підставою для скасування рішення і той факт,  що ні один із двох куплених відповідачкою
ОСОБА_12. будинків за виручені від продажу спірної квартири кошти не
зареєстрований на праві власності за позивачкою,  оскільки ОСОБА_4 не заперечує проти вселення
ОСОБА_1 в будинок в с. Н. Збур'ївка та оформлення за нею права власності на
нього.

Отже,  суд правильно прийшов до висновку,  що угода купівлі-продажу укладена ОСОБА_4 в
силу повноважень,  що ґрунтувалися на
довіреності наданій їй відповідно до вимог закону,  та відмовив у задоволенні позовних вимог про
визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними.

Висновки
суду підтверджені належними,
дослідженими в судовому засіданні доказами,  яким суд дав належну оцінку відповідно до ЦПК
України та відповідають нормам матеріального права,  що регулюють спірні правовідносини.

Таким
чином,  колегія Суддів приходить до
висновку,  що рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його
скасування відсутні.

Разом з
тим,  колегія Суддів вважає,  що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1
в доход держави 1315 грн. 03 коп. судового збору та 07 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягає скасуванню з тих
підстав,  що ухвалою судді Суворовського
районного суду м. Херсона від 18 грудня 2006 року зменшено розмір оплати судового
збору з 1 відсотку ціни позову до мінімального його розміру 51 грн. відповідно
до  ст. 82 ЦПК України. Судові витрати у
зменшеному їх розмірі сплачені ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 12-14),  а решта витрат від яких звільнено позивачку
компенсується за рахунок держави.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307, 309, 82 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Суворовського районного суду м. Херсона від 30 липня 2007 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 1315 грн. 53 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи скасувати,  а в решті рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.