Справа № 33ц-1066кс07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

22 червня 2007 року                                               м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Краснощокової Н.С. ,

Новосядлої В.М. ,  Шевченко В.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною

скаргою    представника   позивачки
ОСОБА_1-   ОСОБА_2на рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
18 січня 2005 року і на

ухвалу Апеляційного суду м.  Києва
від 4 квітня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_1до  ОСОБА_3,   ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  третя

особа: Шоста київська державна нотаріальна контора,  про визнання договору міни недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2004 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом,  посилаючись на те,  що у 1993 році вона разом із матір'ю
ОСОБА_8.,  дідомОСОБА_9,  бабоюОСОБА_6 та сестрою ОСОБА_7 була
співвласницею приватизованої чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1по АДРЕСА_1

У 1994
році її мати,  без згоди органу опіки і
піклування,  від свого і від її імені
уклала договір міни цієї квартири на двокімнатну квартиру НОМЕР_2в цьому ж
будинку,  чим порушила її права.

Про вказані
обставини вона дізналась у 2004 році.

На
підставі статті 48 ЦК України,  в редакції 1963 року,  просила визнати незаконним вказаний договір і
привести сторони в первинний стан.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
18 січня 2005 року,  залишеним буз зміни
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від 4
квітня 2005 року,  у задоволенні позову
було відмовлено.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив із того,  що орган
опіки і піклування дав згоду на укладення договору міни квартири і права
неповнолітньої на той час позивачки порушені не були.

В
касаційній скарзі представник позивачки просить скасувати судові рішення,  передати справу на новий судовий
розгляд,  оскільки при вирішенні справи
був неправильно застосований матеріальний і порушений процесуальний закони.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були встановлені
в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані
рішення постановлені із додержанням норм процесуального права,  доводи скарги не спростовують висновків
судів.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу представника позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
18 січня 2005 року і ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 4 квітня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  третя особа: Шоста київська державна
нотаріальна контора про визнання договору міни недійсним залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.