Справа № 22а-232/2007р.
у першій інстанції - Пошкурлят
УХВАЛА

Іменем      України

24 квітня 2007 року                                                                                              місто
Чернігів

Апеляційний   суд
Чернігівської області у складі: головуючого - судді Заболотного В.М. суддів
- Острянського В.І., Шарапової О.Л. при секретарі - Мехед Т.О.

з участю
- представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Прилуцького міськрайонного суду від 20 лютого 2007 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2
до виконкому Прилуцької міської ради, товариства з обмеженою
відповідальністю „БУ-1 Прилуки" про визнання нечинним рішення виконавчого
комітету Прилуцької міської ради №406 від 26.07.2005 року, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою Прилуцького міськрайонного суду
від 20 лютого 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2
пропустила річний строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України.

В своїй апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2 просить
скасувати зазначену постанову суду і винести нову про задоволення її вимог.
Вказує на те, що суд не перевірив, коли вона дійсно дізналася про існування
оскаржуваного нею рішення міськвиконкому. Крім того, в матеріалах справи
відсутні докази того, що її було ознайомлено з рішенням від 26.07.2005 року.
Посилання суду на лист Державної інспекції з контролю за цінами від 19.08.2005
року, як на доказ того, що вона була обізнана про рішення, не може бути взятий
до уваги, оскільки цей лист був адресований мешканцю гуртожитку ОСОБА_3. Також,
не є належним доказом заява позивачки про погашення заборгованості в сумі
600грн., так як в ній іде мова про погашення заборгованості з комунальних
платежів, а не орендної плати, що нарахована у відповідності до рішення
міськвиконкому. Крім того, договір оренди між сторонами   не
укладався.   За  таких
обставин   суд   першої
інстанції   зробив

3

висновки,   які
не   відповідають   обставинам
справи,   та   невірно
застосував ст.ст.99, 100 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника
позивачки, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно ст.99 ч.2 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

По справі встановлено, що 26 липня 2005 року виконавчий
комітет Прилуцької міської ради прийняв рішення №406 від 26.07.2005 року про
погодження вартості проживання сімейних жителів в окремих кімнатах гуртожитку
ТОВ „БУ-1 Прилуки", розміщеного за адресою: м. Прилуки, вул. Бособрода,
108, яким була визначена орендна плата за проживання в розмірі 2,4грн. за
1кв.м. (а.с.8-9).

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2005 року
ОСОБА_2 зверталася
до директора ТОВ „БУ-1 Прилуки" з заявою, в якій просила видати довідку
про склад сім'ї та оплату за гуртожиток, оскільки це було потрібно для
оформлення субсидії(а.с.ЗІ). При цьому вона зобов'язувалась погасити
заборгованість за проживання в гуртожитку в сумі 600грн., що виникла в зв'язку
зі збільшенням розміру орендної плати (а.с.32).

Таким чином, вже в листопаді 2005 року позивачці було
достеменно відомо про збільшення вартості проживання сімейних жителів в
гуртожитку, що було погоджено рішенням виконкому Прилуцької міськради №406 від
26.07.2005 року. А тому суд вірно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_2, в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду, оскільки на цьому наполягали представники
відповідачів (а.с.33, 58-61).

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є
законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її
скасування.

Керуючись
ст.ст.195, 198, 200, 205-206 КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області
від 20 лютого   2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця.