Справа
№ 2-62/2007 p.
Рішення

Іменем України

м. Донецьк                                                                                                           13
квітня 2007 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий
- суддя Сліщенко Ю.Г., при секретарі Тросовій М.О., за участю позивача ОСОБА_1,
її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника співвідповідача
Сукова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною
заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди ,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
та АКБ СР «Укрсоцбанк»
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 27 липня 2005 р. вона уклала з
суб'єктом підприємницької діяльністю фізичною особою - відповідачем по справі
ОСОБА_3 договір купівлі-продажу м'яких меблів: діван та крісло-кровать на
загальну суму 3336 грн. В той же день вона сплатила аванс у сумі 336 грн. 02
серпня 2005 р. вона з «Укрсоцбанком» уклала договір кредиту № 225/101-ф 03.1 на
суму 3000 грн. Ця сума в той же день «Укрсоцбанком» була перерахована на
поточний рахунок ОСОБА_3 згідно з укладеною між ними угодою. ОСОБА_3 повинна
була протягом місяця зазначену меблю привезти, але до теперішнього часу цього
не зробила. Невиконанням договору з боку ОСОБА_3 їй, позивачу, спричинена
моральна шкода на суму 4158 грн., яка полягає у душевних стражданнях. За
вищевказаним договором кредиту вона, позивач, з банком повністю розрахувалася,
сплативши загальну суму 4461 грн. 99 коп. Просить стягнути з відповідача
ОСОБА_3 на її користь матеріальні збитки на суму 4461 грн. 99 коп. та
компенсацію за спричинену моральну шкоду у сумі 4158 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2
підтвердили доводи та обґрунтування позову, наполягають на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що
письмовий договір про купівлю-продаж меблів з позивачем вона не укладала.
Підтвердила, що вона займалась підприємницькою діяльністю: продавала меблі.
Вона орендувала торгівельну площу у магазині «Супутник», де постійно знаходився
її продавець, який домовлявся з покупцями про умови купівлі меблів, приймав
авансові платежі та таке інше. У квітні 2005 р. вона з «Укрсоцбанком» уклала
договір про відкриття двох рахунків: поточного та кредитного. Згідно умов цього
договору покупець, який не мав коштів для купівлі меблів, брав в «Укрсоцбанку»
кредит, сума якого банком перераховувалась на її (ОСОБА_3) поточний рахунок. З
цього рахунку вона,

2

ОСОБА_3, знімала
необхідну суму, за яку замовляла у виробника необхідні меблі та відвозила їх
покупцю.

При цьому виконання договору купівлі-продажу повинно бути
здійснено зі дня внесення покупцем авансового платежу до привезення йому меблів
терміном в один місяць. З 20 липня по 03 серпня 2005 р. вона, ОСОБА_3,
знаходилася на стаціонарному, а потім і на амбулаторному лікуванню. У вересні
2005 р. їй стало відомо про замовлення меблів позивачем, а також те, що на її
кредитному та поточному рахунках коштів не має. Вона звернулася в указаний
банк, який погодився з її доводами та знову перерахував на її поточний рахунок
2000 грн. для замовлення меблів. Вона меблі замовила, але не було кольору
тканини згідно замовленню. 17 листопаду 2005 р. її, відповідача, було
заарештовано, а згодом і засуджено до позбавлення волі. Вважає, що за позовом
повинен відповідати тільки банк, оскільки він повністю забрав суму кредита
позивача і отримав з боку її, відповідача, всю суму боргу.

Представник відповідача «Укрсоцбанку» Суков Д.В. позов не визнав.
Суду пояснив, що згідно з умовами договорів: 1) між Петровським відділенням ДОФ
АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 про надання відновлювальної кредитної лінії від
29.04.05 р. № 225009-Ю 03.45-1; 2) між Петровським відділенням ДОФ АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 від 02.08.05 р. № 225101-ф 03.1 за заявою ОСОБА_1
02.08.05 р. на поточний рахунок ОСОБА_3 банк перерахував 3000 грн., а 08.08.05
р. цю суму повернув на рахунок банку, оскільки ОСОБА_3 перед банком мала борг у
сумі понад 40 тисяч грн. Вказана сума - 3000 грн. пішла на часткове погашення боргу
ОСОБА_3 Приблизно 13 серпня 2005 р. за заявою ОСОБА_3 та враховуючи викладені
нею обставини, банком було знову на її поточний рахунок переведено 2000 грн. Цю
суму ОСОБА_3 зняла, та як вона нею розпорядилася банку не відомо. На даний
момент у ОСОБА_3 перед банком боргу не має.

Позов до ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а в
задоволенні позову до АКБ
СР «Укрсоцбанк» необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 11 ч.І, 2 п.1; 12 ч. ч. 1, 2 ЦК цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обв'язки. Особа здійснює свої цивільні
права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 509 ч.І ЦК зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію, виконати роботу, надати послугу ..., а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3
не виконала своїх зобов'язань перед позивачем, що є підставою для часткового
задоволення позову. АКБ СР «Укрсоцбанк» виконав свої зобов'язання по відношенню
до позивача та відповідача ОСОБА_3, що є підставою для відмови в задоволенні
позову до АКБ СР «Укрсоцбанк».

До такого висновку суд дійшов на підставі пояснень
сторін, їх представників, та дослідивши матеріали справи, а саме: квитанцію та
рахунок № 15 від 27.07.05 р. згідно яких позивач 27.07.05 р. замовила у
відповідача ОСОБА_3 меблі «Аляска» на суму 3336 грн. та внесла аванс у сумі 336
грн.; договір кредиту № 225101-ф03.1 від 02.08.05 р. згідно якого позивач
оформила кредит у сумі 3000 грн. для придбання меблів у СПД ОСОБА_3; витяг із
історії хвороби, згідно якого відповідач ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному
лікуванню в МЛ № 24 з 20.07.05 р. по 03.08.05 p.;

3

письмове повідомлення на запит суду Банку, згідно якого,
та це не заперечує відповідач ОСОБА_3, між Петровським відділенням ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_3 29.04.05 р. був укладений договір № 225009-Ю 03.45-1 про надання
кредитної лінії за умовами якого Дзюбенко доручає Банку здійснювати списання
коштів у сумі кредиту та нарахованих відсотків; письмове повідомлення того ж
Банку про те, що ОСОБА_1 за своїм договором кредиту повністю погасила борг на
загальну суму 4461 грн. 99 коп.; Порядок кредитування фізичних осіб на
придбання товарів тривалого використання згідно якого Покупець ( в даному
випадку це позивач) укладає договір кредиту, а Банк перераховує суму кредиту на
поточний рахунок Продавця (в даному випадку це відповідач ОСОБА_3).

Вирішуючи питання про суму спричинених матеріальних збитків
позивачеві, суд виходить з того, що вимоги позивача про стягнення відсотків за
користування кредитом у сумі 958 грн. 98 коп., комісії за відкриття позичкового
рахунку у сумі 210 грн., пені за порушення умов договору у сумі 212 грн. 01
коп. та судові витрати у сумі 81 грн. є необгрунтованими, оскільки суми
відсотків та комісії в будь-якому разі сплачуються позивачем; пені нарахована
Банком позивачу за її виною, оскільки вона в порушення умов договору кредиту
перестала вносити щомісячні платежі; судові витрати у сумі 81 грн. були
сплачені Банком при пред'явленні до Клєвцової позову, які були повністю
задовільне ні.

За таких обставин суд вважає доведеними позивачем вимоги
про стягнення суми кредиту - 3000 грн.; суми авансу - 336 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення -30 грн., сплачених позивачем при
пред'явленні позову, а всього на суму 3366 грн.

Вирішуючи питання про компенсацію за спричинену моральну
шкоду, суд виходить із наступного.

Між
сторонами був укладений договір роздрібної купівлі-продажу.

Згідно ст. 698, ч. 1-3 ЦК за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який
здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати
покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або
іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець
зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної
купівлі-продажу є публічним... До відносин за договором роздрібної
купівлі-продажу з участю покупця - фізичної особи, не врегульованих цим
Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно зі ст. 24 ч.2 ЗУЦ «Про захист прав споживачів» при
задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі ст. 23 ч.2 п.2 ЦК моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самою, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній
особі неправомірної бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Вина відповідача ОСОБА_3 полягає в тривалому невиконані
зобов'язань перед позивачем, що спричинило позивачу душевних страждань у
зв'язку з порушенням прав, наданих споживачам.

4

Вирішуючи
питання про суму компенсації за спричинену моральну шкоду, суд виходить із
глибини та тривалості моральних страждань позивача та вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь позивача 1000 (одну тисячу) грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11 ч. 1 и 2;   12 ч.1
и2;  23 ч.2 п.2; 509, ч.1; 526; 698 ч.
1-3; 1167 ч.1; ст. 24 ч.2 ЗУЦ «Про захист прав споживачів»; ст.ст. 213-215 ЦПК
, суд

Вирішив:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1.:

336 грн.
- суму авансу;

3000
грн. - суму кредиту,

30 грн.
- витрати на інформаційно-технічне забезпечення

1000
грн. - компенсацію за спричинену моральну шкоду,

а всього
- 4366 (чотири тисячі триста шістдесят шість) грн.

В
задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.