Справа № 22-
1288                               Головуючий
у 1-й інстанції: Омельчук В.Є.
2007 р.                                                                     Суддя-доповідач:
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«04» квітня   2007р.                                                                             м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду

Запорізької області у складі: головуючого            Стрелець Л.Г.,

суддів:                                                                      Спас
О.В.,

Давискиби Н.Ф.

при секретарі                                                            Вертелецькій
І.В

за участю позивача ОСОБА_1., яка ліс також за довіреністю
в інтересах позивача ОСОБА_2., представника позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діс також в інтересах ОСОБА_2

на рішення Пологівського районного суду Запорізької
області від 29 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3про усунення від права на спадщину за законом та визнання права
власності на Уг частину будинку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА   :

29 листопада 2005 року ОСОБА_1., ОСОБА_2. звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_3. про усунення від права на спадщину за законом та
визнання права власності на Уг частину будинку в порядку спадкування за
законом.

В позові зазначали, що їх матері - ОСОБА_5на праві
приватної власності належала !4 частина будинку АДРЕСА_1. Інша частина будинку
належить ОСОБА_6.

12 жовтня 1983 рокуОСОБА_5. заповіла свою частину будинку
ОСОБА_7., який після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1року прийняв спадщину і отримав
свідоцтво про право на спадщину на '/і частину вказаного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2року ОСОБА_7. помер. Після його смерті
залишився спадкоємець першої черги - син ОСОБА_3. - відповідач у справі та
спадкоємці другої черги - сестри померлого позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2.

Позивачі вважають, що ОСОБА_3. не має права на спадщину,
оскільки до батька він не приїздив, не піклувався про нього, навіть не був
присутнім на похованні. Просять усунути його від спадщини після смерті батька.
Одночасно

2

просять визнати
ОСОБА_2. такою, що прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_7 ОСОБА_1.
прийняла спадщину після смерті брата, оскільки подала відповідну заяву до
нотаріальної контори. Просять визнати за ОСОБА_2., ОСОБА_1. право власності на
жилий будинок АДРЕСА_1 по Va частині за кожною, в порядку спадкування за законом,
після смерті братаОСОБА_7

Рішенням
Пологівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1., ОСОБА_2. відмовлено.

В апеляційній
скарзі на це рішення суду ОСОБА_1., яка діє за довіреністю також в інтересах
позивача ОСОБА_2., посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення
скасувати ухвалити нове, яким задовольнити їх позов в повному обсязі.

і Заслухавши у
засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного
розгляду, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1., яка діє за довіреністю також в інтересах
позивача ОСОБА_2., має бути відхиленою за наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1
ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів
справи вбачається, що суд правильно встановив правовідносини, які склалися між
усіма учасниками справи, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані
сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції застосував вірно
норми матеріального та процесуального права та прийняв рішення, яким спір
знайшов своє належне вирішення.

Позовні вимоги
грунтуються на ч. 5 ст. 1224 ЦК
України, яка передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від
права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

' Згідно ст. ст.
10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або 'заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.. Доказуванню
підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. А також
доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Всупереч вищевказаним нормам процесуального права
позивачі не надали суду доказів, що померлий ОСОБА_7. потребував сторонньої
допомоги, а відповідач будь-яким чином ухилявся від надання допомоги батьку.
Батько й син довгі роки жили в різних країнах і мали обмежені можливості для
спілкування, що є такою обставиною, яка є загальновідома і не потребує
доказування. Ніяких об'єктивних відомостей щодо ухиляння відповідача від
надання допомоги батьку, які б суд міг прийняти і оцінити в якості доказів,
позивачі не надали.

3

Окрім цих
обставин, норма матеріального права, згідно якої позивачі пред'явили позов
вимагає також наявності і інших обставин. А саме, спадкодавець через похилий
вік, тяжку хворобу або каліцтво мав бути у безпорадному стані.

З матеріалів
справи видно, щоОСОБА_7. був 1949 року народження (а.с.37) і помер у віці 55
років, тобто, навіть ще до досягнення пенсійного віку (а.с. 37). До моменту
смерті він був працездатним і працював у КП „Міськводоканал-Пологи-5" де
залишок з заробітної плати через місяць після його смерті складав 831,27грн.
(а.с. 40,41).

Позивачі в
якості доказів надали довідки з лікарняних установ (а.с. 14, 15), але з цих
довідок видно, що ОСОБА_7. нетривалий період знаходився на стаціонарному
лікуванні - з 4 по 22 жовтня 2004 року та з 28 листопада про ІНФОРМАЦІЯ_2 року
і того ж дня помер.

Таким чином,
надані докази не підтверджують наявності обставин визначених у ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Не можна
визнати, що відповідачу, який постійно мешкає на значній відстані від м. Пологи
Запорізької області, а саме у селі Березівка Красноярського- краю російської
Федерації, було відомо про хворобу батька, оскільки в справі відсутні докази
того, що йому про це повідомлялося, як немає доказів і тієї обставини, що він
був своєчасно повідомлений навіть і про смерть батька.

Доводи апеляційної
скарги досліджені апеляційним судом і є такими, що неспроможні спростувати
висновки суду першої інстанції.

Таким чином, при
розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відсутні
передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції та
для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст.
ст. ЦПК 209,218,307,308,313-315. 317 ЦПК України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 , яка діс за довіреністю також в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Пологівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2007 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення..