Справа №22-5820
інстанції Гуменюк А.І.
Доповідач Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18 вересня   2007 року           Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого  Водопійної В.М.

Суддів Столбун В.І., Желепи О.В.

при секретарі  Гайдай
І.М.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 - представника Товариства з обмеженою відповідальністю
«Житловий альянс» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18
квітня 2007 р. в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житловий альянс» про визнання договору недійсним та
повернення коштів, сплачених за договором.

Заслухавши
доповідь судді Водошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

В становила:

07         квітня 2006 р. позивач поштою надіслав
позовну заяву до Шевченківського

районного
суду м. Києва, яка надійшла 13 квітня 2006 р. до відповідача Товариства з

обмеженою
відповідальністю «Житловий альянс» про визнання договору недійсним та

повернення
коштів, сплачених за договором.

Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що в листопаді 2004 р. між ним та
відповідачем було укладено Договір №001053 на отримання товару за ціною 75 000
грн. 04 листопада 2004 р. ним було сплачено реєстраційний платіж у розмірі 2700
грн. Починаючи з грудня 2004 р. по листопад 2005 р. всього за вказаним
договором ним було сплачено 9 230 грн.04 коп. Оскільки спірним договором не визначено
предмет договору, за який товар вносяться кошти, хоча при укладенні договору
мова йшла за однокімнатну квартиру, тому з цих підстав просив суд визнати
договір недійсним та зобов'язати відповідача повернути внесені кошти у розмірі
9 230 грн.04 коп.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2007 р. позовні вимоги
задоволені.

Визнано
договір №001053 від 02 листопада 2004 p., укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Житловий альянс» нікчемним
з моменту його вчинення.

Зобов'язано
ТОВ «Житловий альянс» повернути ОСОБА_2 9 230 грн.04 коп. внесеної ним суми та
92, 30 грн. судових витрат.

В          апеляційній скарзі ОСОБА_1 -
представник Товариства з обмеженою

відповідальністю
«Житловий альянс» просила рішення суду скасувати та ухвалити нове

про
відмову в задоволенні позовних вимог чи скасувати рішення та направити справу
на

новий
судовий розгляд. При цьому представник відповідача зазначала, що відповідач

укладаючи
договір з позивачем зобов'язувався лише надати позивачу послуги, а не

продати
майно /товар/, тому спірний договір, на думку, представника відповідача є

договором про надання послуг, а суд першої
інстанції помилково прийшов до висновку, що вказаний договір є договором
купівлі-продажу.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Згідно
ст. 655 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або
зобов'язується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно
ст. 657 ЦК України
договір купівлі - продажу житлового будинку /квартири/ або іншого нерухомого
майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Задовольняючи
позовні вимоги в зазначеному розмірі, суд першої інстанції виходив з їх
доведеності.

Таких
висновків суд дійшов з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо
всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків
сторін в даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних в справі доказів
та вищезазначених вимог ст. 655, 657 ЦК
України.

Як
вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції
02 листопада 2004 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір
№001053, згідно якого фірма зобов'язувалася від імені та за рахунок учасника
здійснювати наступні дії, надавати послуги, спрямовані на придбання товару ,
зазначеного в Додатку №1 до даного Договору, на умовах діяльності системи
«Альянс» в тому числі : сформувати групу учасників , організувати своєчасне
отримання платежів від учасників, організувати та проводити розподіли фонду
групи щодо надання права на купівлю товару, здійснити оплату товару за рахунок
та від імені учасника та передати товар учаснику.

Суд
першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини
спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам і у відповідності з
вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки згідно додатку №1 до Договору №001053 від 04 листопада
2004 р. товар зазначено як об'єкт нерухомості за ціною в 75 000 грн., а ніяк не
послуга в 75 000 грн., тому суд правильно прийшов до висновку, що за своєю
правовою природою спірний договір є договором купівлі-продажу, але в порушення
вимог ст. 657 ЦК України
не був нотаріально посвідчений, а за умовами:

·
ч.1 ст.220 ЦК
України такий договір є нікчемним ;

·
ч.1 ст. 236 ЦК
України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення;

ч.2 ст.
216 ЦК України
передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують,
на їх правильність не впливають, є не суттєвими і не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення цієї справи.

Оскільки
рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, то
підстав до його скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись
ст. ст. 303,
304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий
альянс» відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.