Справа 22ц-3629/2007                                                   Судця 1
інстанції -Грубника О.М.
1                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
травня 2007 року                                                                                              м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області

в складі:
головуючого судді Гурової О.М. ,

суддів
Юлєйникової Л.С.  Могутової Н.Г.,

при
секретарі                                      Семенченко
С. С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Артемівського УВО «Зоря» УТОС
на рішення Дружковського міського суду Донецької області від 28 грудня 2006
року за позовом ОСОБА_1до Артемівського учбово-виробничого об»єднання «Зоря»
про стягнення заробітної плати компенсації та середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Артемівського учбово-виробничого
об»єднання «Зоря» УТОС про стягнення заробітної плати, компенсації та середього
заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

Зазначала,  що з 5 липня 2005 року по 27 квітня 2006 року
знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, де працювала економістом по
праці.Звільнена за згодою сторін.За період праці заробітна плата виплачувалась нерегулярно^ зв»язку з чим
утворилася заборгованість за грудень 2005 року-квітень 2006 року в сумі 1566
грн.27 коп.На її неодноразові звернення до відповідача відносно виплати
заробітної плати, до теперішнього часу не виплачена. Оскільки заробітна плата
не виплачена відповідач повинен виплатити їй середню заробітну плату за весь
час затримки розрахунку , виходячи з 18 грн.59 коп.середньоденної заробітної
плати.Крім того, діями відповідачау зв»язку з затримкою виплати заробітної
платиД'й було спричинено моральну шкоду, оскільки були порушені її нормальні
життєві стосунки та нормальний уклад її життя.Спричинену моральну шкоду оцінює
в 2000 грн.

Під час розгляду
справи ОСОБА_1. змінила свої позовні вимоги, відмовившись від позову в частині
виплати заборгованості по заробітній платі в сумі 1566 грн.22 коп, в іншій
частині позов підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідача
2230 грн.80 коп середній заробіток за час затримки розрахунку та моральну шкоду
2000 грн, просила поновити строк звернення до суду, оскільки в липні 2006 року
вона вже зверталась з цим позовом , але позовну заяву повернено судом на
підставі  ст. 121 ЦПК України.

Рішенням
Дружківського міського суду Донецької області від 28 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1. задоволені частково.

Поновлено
ОСОБА_1. строк для звернення до суду.

Стягнуто з
Артемівського УВО «Зоря» УТОС на користь ОСОБА_1.середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 1041 грн.04 коп, моральну шкоду 50 грн, всього
1091 грн.04 коп.

В іншій частині
позову відмовлено.

Постановляючи
рішення, суд виходив з того,  що
остаточний розрахунок з ОСОБА_1. підприємством не проведено в день звільнення,
тому відповідач повинен виплатити позивачці середній заробіток за час затримки
за період з 20 травня 2006 року (коли позивачка знята з податкового обліку 19
травня як приватний підприємець) та по 9 серпня 2006 року (день фактичного
розрахунку)Крім того, суд вважає, що затримкою виплати заробітної плати та
розрахунку при звільненні позивачці спричинено і моральну шкоду, яка полягала в
порушенні її нормальних життєвих зв»язків, що потребувало від неї додаткових
зусиль для нормалізації свого життя.

Не
погодившись з рішенням суду, Артемівське УВО «Зоря»УТОС подали апеляційну
скаргу, в якій оспорюють обгрунтованість рішення суду .

При цьому , в
обгрунтування апеляційної скарги вказали, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, а саме підприємством проведено остаточний
розрахунок з позивачкою 9 серпня 2006 року, позивачкою пропущений тримісячний
строк звернення до суду, Артемівське УВО «Зоря» знаходяться в тяжкому
матеріальному стані, виробнича діяльність котрого практично закрита, відсутні
кошти на виплату заробітної плати , на придбання сировини та
матеріалів.Стягнення середнього заробітку та моральної шкоди ускладнює тяжкий
матеріальний стан підприємства. Відповідачка має інші доходи , бо є приватним
підприємцем.

У
судовому засіданні представник Артемівського УВО «Зоря» УТОС підтримав вимоги
апеляційної скарги, просить її задовольнити скасувати рішення суду та відмовити
в задоволенні позову.

Позивачка
ОСОБА_1. заперечувала проти апеляційної скарги, просила її відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши
суддю -доповідача , сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга Артемівського УВО «Зоря» підлягає задоволенню
, а рішення суду скасуванню з постановою нового рішення з наступних підстав.

Згідно
статті 213 ЦПК України в редакції 2004 року рішення суду повинно бути законним
і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно
до частини 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно
до ч.1  ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства ,
установи, організації, провадиться в день звільнення.Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про
розрахунок.Про нараховані суми , належні працівникові при звільненні , власник
або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Розглядаючи
позов, судом першої інстанції встановлено і таке вбачається з матеріалів
справи, що з 5 липня 2005 року по 27 квітня 2006 року ОСОБА_1.знаходилася у
трудових відносинах з відповідачем, де працювала економістом по праці.Звільнена
за

згодою
сторін.За період праці заробітна плата виплачувалась нерегулярно^ зв»язку з чим
утворилася заборгованість за грудень 2005 року-квітень 2006 року в сумі 1566
грн.27 коп, яка виплачена з компенсацією за несвоєчасну виплату заробітної
плати 11 грн.56 коп згідно видаткового касового ордеру №381-382 -9 серпня 2006
року ./а. с 10./

Розглядаючи
позов та частково задовольняючи вимоги позивачки, суд першої інстанції виходив
з того, що остаточний розрахунок з ОСОБА_1. підприємством не проведено в день
звільнення, тому відповідач повинен виплатити позивачці середній заробіток за
час затримки за період з 20 травня 2006 року (коли позивачка знята з
податкового обліку 19 травня як приватний підприємець) та по 9 серпня 2006 року
(день фактичного розрахунку)

Але з таким
висновком частково погодитися не можна.

Статею
117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу нарахованих звільненому працівнику сум у строки,
зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір
підприємство , установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки
остаточний розрахунок ОСОБА_1.своєчасно не виплачений відповідач повинен
виплатити їй середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку , тобто з
28 квітня 2006 року по 9 серпня 2006 року .

Між тим,
згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 „Про
порядок розрахунку середньої заробітної плати „п.2 середньомісячний заробіток
розраховується виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які
передували події, з котрим пов"язана відповідна виплата , виходячи з
середньоденної заробітної плати робітника/п. 8 роз 4/та кількості робочих днів

Нарахована
заробітна плата за лютий 2006 року складає 407 грн.17 коп при відпрацьованих 21
робочих днях, за березень 2006 року складає -309 грн.41коп, відпрацьовано 17
робочих днів, тоді середня заробітна плата за один день складе 716 грн.58 коп :
38 днів = 18 грн.86 коп.

За
період з 28 квітня 2006 року по 9 серпня 2006 року робочих днів 69, тоді
середній заробіток за час затримки розрахунку складе 18.86 грн х 69 дн= 1301
грн.34 коп..

Розраховуючи період начислення середнього заробітку , суд першої інстанції

помилково       врахував    час
знаходження    позивачки    на
обліку, як    приватного

підприємця,
оскільки ч.3  ст. 117КЗпП України, згідно
якого враховувались отримані суми „виключена ЗУ від 20 грудня 2005 року №3248-1У „Про внесення змін до
Кодексу законів про працю України", який набрав чинності з 5 січня 2006
року.

Відповідно
до  ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткоих зусиль
для організації свого життя.

Апеляційний
суд вважає, що діями відповідача у зв»язку з затримкою виплати заробітної
плати, ОСОБА_1. було спричинено моральну шкоду, оскільки були порушені її
нормальні життєві стосунки та нормальний уклад її життя.

Між тим,
згідно  ст. 233 КЗпП України працівник
може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до
районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого
права, а у справах про звільнення-в місячний строк з дня вручення копії наказу
про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1.отримала остаточний розрахунок 9 серпня
2006 року, з цього часу позивачці стало відомо про порушення свого права, але
вона звернулась до суду з позовом лише в листопаді 2006 року , тобто пізніше
тримісячного строку , передбачено діючим законодавством.

Пунктом
25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999
року""Про практику застосування судами законодавства про оплату
праці" роз"яснено , що непроведения
розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був
на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є
підставою для застосування відповідальності, передбаченої  ст. 117 КЗпП.У цьому разі перебіг
тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після
проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Пропуск
без поважних причин тримісячного строку звернення до суду є самостійною
підставою для відмови в позові, однак якщо суд установить, що останній є
необгрунтованим, він відмовляє в його задоволенні саме з цих підстав.

Апеляційний
суд вважає, що позивачкою не надано доказів про поважність причин пропуску строку
звернення до суду, тому немає підстав для його поновлення .

Посилання
ОСОБА_1. на те, що вона зверталася з аналогічним позовом до суду в липні 2006
року , але позовну заяву повернуто судом на підставі  ст. 121 ЦПК України не є поважною причиною і
підставою для поновлення строку звернення до суду.

З урахуванням
викладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1. слід відмовити.

Апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини по справі,  що призвело до неправильного вирішення
справи.

Апеляційну
скаргу Артемівського УВО „Зоря" Утос"слід задовольнити рішення суду
скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову..

Відповідно до
п.3  ст. 309 ЦПК України суд апеляційної
інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і постановлює нове рішення або
змінює його, якщо є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись  ст.
ст.  307ч.1п.3, 309п.3, 313,
314ч.2п.1, 316 ЦПК України , апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Артемівського
учбово-виробничого об"єднання „Зоря" задовольнити.

Рішення
Дружківського міського суду Донецької області від 28 грудня 2006 року
скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1до Артемівського учбово-виробничого об"єднання „Зоря"
про стягнення заробітної плати, компенсації та середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати відмовити .

Рішення суду
набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили.