АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

9 жовтня 2007 року                                                      м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Висоцької B.C.,
Жданової B.C.,
Новосядлої В.М. ,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Святошинського районного суду м.
Києва від 5 травня 2005 року і на ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 22 серпня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною
ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування
земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2003 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те,  що між ними,
як співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1,  виник спір щодо користування земельною
ділянкою,  на якій розташований жилий
будинок.

В
зв'язку з тим,  що їй на праві власності
належить 69/100 домоволодіння,  а
відповідачці - 31100,  ОСОБА_1 просила
визначити конкретний порядок користування земельною ділянкою розміром 0.1005 га
відповідно до часток у праві власності на домоволодіння та розділити земельну
ділянку розміром 0.246 га,  яка
знаходиться у постійному користуванні на рівні частки.

В грудні
2003 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання
конкретного порядку користування земельною ділянкою посилаючись на те,  що у 1996 році вона отримала у дар від матері
1/2 частку жилого будинку,  а інша 12
частина будинку була куплена її сестрою ОСОБА_1 24 грудня 1992 року.

Вказані позови
розглядались у одному провадженні.

Останнім
рішенням Святошинського районного суду м.
Києва від 5 травня 2005 року позов ОСОБА_2 був задоволений,  а у задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

Із
земельної ділянки розміром 0.1005 га,
яка знаходиться у приватній власності сторін,  ОСОБА_2 виділено у користування земельну
ділянку площею 502.5 кв.м. ,  з яких в
ізольоване користування - 441.5 кв.м. ,
а ОСОБА_1 - 502, 5 кв.м. ,  з яких
в ізольоване користування - 441.5 кв.м.
Земельна ділянка у розмірі 112 кв.м.
залишена у спільному користуванні сторін.

Крім
того сторонам виділено по 123 кв.м.  із
земельної ділянки,  яка знаходиться у
постійному користуванні.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 22 серпня
2005 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

Справа №
33ц 2234- кс 07

Категорія
43 ЦП:

Головуючий
першої інстанції Горб І.М,

2

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення і справу направити на новий
судовий розгляд через порушення судовими інстанціями норм процесуального права
і неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскаржувані
рішення постановлені з додержанням норм процесуального права,  доводи скарги не спростовують висновків
судів.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697-У та главою 2
розділу У ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 5 травня 2005 року і ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 22 серпня 2005 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.