АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22К-1455/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2007
р. колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі :

головуючого
: судді Українець Л.Д.

суддів :                                                          Білич
І.М., Диби В.Г.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
Краснолиманського транспортного прокурора в інтересах громадянина ОСОБА_1 до
Донецької залізниці про стягнення одноразової винагороди за вислугу років в
сумі 4115, 4  грн. , з касаційним поданням Краснолиманського
транспортного прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2004 року
Краснолиманський транспортний прокурор в інтересах громадянина ОСОБА_1
звернувся до Краснолиманського міського суду з позовом до Донецької залізниці
і, посилаючись на те, що з 16
березня 1968 року по 8 травня 1985 рік ОСОБА_1
працював в депо помічником машиніста та машиністом електровозу, перевівшись до
локомотивного депо пропрацював з 29
травня 1985 р. по 8 грудня 2004 p., і так як перерва
в роботі ОСОБА_1 не перевищувала одного місяця, просив стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_1 недовиплаченної одноразової винагороди в розмірі двох його
середньомісячних зарплат в сумі 4115,
4  грн. , так як його неперервний стаж
роботи на момент звільнення становив 36
років 8 місяців
і 22 дні.

Рішенням
Краснолиманського міського суду від 18
травня 2005 року в
позові прокурору було відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 18
липня 2005 року
апеляційне подання Краснолиманського транспортного прокурора відхилено, а
рішення Краснолиманського міського суду від 18 травня 2005
року залишено без змін.

2

У
касаційному поданні Краснолиманський транспортний прокурор, посилаючись на те,
що ці судові рішення є неправильними, постановленими з порушенням норм
матеріального і процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що вона задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Згідно з
ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті та справедливості рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з
положенням ст. 337 ЦПК
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визначає, що
рішення ухваленого з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено,
і це підтверджується матеріалам справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено
з додержанням матеріального і процесуального права, і доводи касаційної скарги
цих висновків суду не спростовують.

Відсутні
й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Виходячи
з викладеного та керуючись ст. ст. 332, 335 - 337 ЦПК України, Законом України
«Про внесення змін до Закону України «Про Судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ» від 22-02-2007 року № 697 - 5, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційне
подання Краснолиманського транспортного прокурора відхилити.

Рішення
Краснолиманського міського суду від 18
травня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2005
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.