Справа №2-44/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 березня 2007 року              Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого
судді                                                                - Чернобая О.І.

при
секретарі                                                                        - Ніколаєнко В.В.

з участю
адвоката                                                                - ОСОБА_3

позивача                                                                               - ОСОБА_1

відповідача                                                                           - ОСОБА_2

представника
відповідача                                                   - ОСОБА_5.

представника
відповідача                                                   - Труханського
М.М.

представників
третіх осіб                                                    - Шульги Н.М.

Шашкова М.П. розглянув у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Шосткинського міськрайонного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, комунального підприємства промислово-виробничого об'єднання
«Енергія», треті особи Виконком Шосткинської міської ради, комунальне
підприємство «Шосткинський казенний завод «Зірка» про визнання незаконним
свідоцтва про право власності на квартиру, встановлення факту належності на
праві власності по 1/2 частини квартири за померлими батьками, визнання права
власності на 1/2 частину квартири в порядку успадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з вказаним
позовом в якому зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є його рідним братом. їх батько
ОСОБА_4. у 1967 році, як ветеран збройних сил, отримав спірну квартиру АДРЕСА_1

17.12.1992   р. адміністрація і профспілковий комітет Шосткинського
виробничого

об'єднання «Десна», на балансі якого перебував будинок,
прийняли рішення № 39 про
безоплатну

передачу у приватну власність їх батькові спірної
квартири.

21.01.1993  р. Виконком Шосткинської міської ради також прийняв
рішення № 18 про

безоплатну передачу у приватну власність їх батькові спірної
квартири.

У зв'язку з тим, що на момент винесення вказаних рішень батьки вже
користувались спірною квартирою, то йому не відомо, яким чином ця квартира
передавалась їм у приватну власність, але всі члени їх сім'ї знали, що квартира
належить батькам.

У зв'язку з тим, що в квартирі проживали тільки батьки,
то частка кожного з них у цій квартирі має бути однаковою, тобто кожному з них
належало по 1/2 частині спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер
його батько, а ІНФОРМАЦІЯ_2
р. померла мати. Після смерті матері, у встановлений законом строк він
звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і там було
з'ясовано, що батьки не оформили свідоцтва про право власності на спірну
квартиру, а відповідач ОСОБА_2 вже після смерті батьків приватизував вказану
квартиру і отримав свідоцтво про право власності на неї, яке було видане
органом приватизації КП ПВО
«Енергія» за № 7394 від 07.02.2006 р.

Вважає вказане свідоцтво незаконним, т.я. на момент приватизації, спірна
квартира вже була передана у власність батькам, тільки при житті вони не
отримали свідоцтва про право власності на неї, а тому відповідач незаконно
приватизував вказану квартиру.

На день смерті батька, в квартирі проживала тільки мати, яка склала
заповіт, яким заповіла йому і відповідачу все належне їй майно в рівних
частках.

Він пропонував відповідачу вирішити квартирне питання в добровільному
порядку на що той відмовився, що обумовило його звернутись до суду з вказаним
позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1. свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі і просить суд встановити факт належності на праві
власності по 1/2 частини квартири за померлими батьком і матір'ю та визнати за
ним право власності на Уг частину цієї квартири в порядку успадкування, а також
визнати незаконним свідоцтво про право власності на спірну квартиру на ім'я
відповідача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і показав, що дійсно
спірна квартира була надана їх батькові у 1967
році як ветерану збройних сил. Ордер був виданий на батька, матір, на нього
та позивача. У грудні 1992
р. адміністрація і профком виробничого об'єднання «Десна» винесли

2

рішення,
згідно якого їхньому батьку була передана безоплатно у приватну власність
спірна квартира, а у січні 1993
року Виконком Шосткинської міської ради також виніс рішення про безоплатну
передачу батькові у приватну власність спірної квартири. Після винесення
вказаних рішень, батьки не оформили свого права власності на спірну квартиру і
не отримали свідоцтва про право власності на неї. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. батько помер.
На момент смерті батька, у спірній квартирі був зареєстрований він з матір'ю, а
позивач був зареєстрований за іншою адресою. Після смерті батька ніхто спадщину
не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2
р. померла їх мати. На момент її смерті у спірній квартирі був зареєстрований
тільки він один. Його брат ОСОБА_1. на момент смерті кожного з батьків у
спірній квартирі не проживав і зареєстрований не був. Після смерті матері він
з'ясував, що при житті, батьки не оформили свого права власності на спірну
квартиру і т.я. в цій квартирі був зареєстрований тільки він один, то у 2006 році він
звернувся до органу приватизації КП ПВО
«Енергія» і приватизував спірну квартиру на себе, отримавши свідоцтво про
право власності.

Вважає, що їх батьки не набули права власності на спірну квартиру, т.я. не
оформили це право у встановленому законом порядку і не скористались цим правом,
навіть не використали свої житлові чеки. Також вважає, що рішення виконкому
Шосткинської міськради від 21.01.1993
р. про безоплатну передачу батькові у власність спірної квартири не
являється тим документом, який підтверджував би, що батько набув право
власності на цю квартиру, т.я. на момент винесення вказаного рішення вже діяв
Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» і «Положення про
порядок передачі квартир у власність громадян», якими був встановлений механізм
передачі квартир у власність громадян відповідно до Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», стаття 6 якого
передбачала, що передаються у власність громадян займані ними квартири, в яких
мешкають військовослужбовці, котрим встановлена пільга відповідно до названого
Закону але не батько, ні мати не приватизували спірну квартиру.

Представник відповідача директор комунального підприємства
промислово-виробничого об'єднання «Енергія» Труханський М.М. позов не визнав і
показав, що КП ПВО «Енергія»
являється органом приватизації. 25.01.2006
р. до них звернувся відповідач ОСОБА_2 із заявою про приватизацію
вищевказаної спірної квартири, надавши при цьому всі необхідні документи.
Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї наймача, у спірній квартирі
на момент приватизації був зареєстрований тільки відповідач ОСОБА_2, у зв'язку
з чим розпорядженням органу приватизації від 06.02.2006 р. вказана квартира була передана йому у приватну
власність і він отримав свідоцтво про право власності на цю квартиру.

Вважає, що відповідач на законних підставах приватизував спірну квартиру,
т.я. на момент приватизації, його померлі батьки не оформили свого права
власності на цю квартиру.

Представник третьої особи Виконкому Шосткинської міської ради головний
спеціаліст юридичного відділу Шульга Н.М. по суті позову показала, що рішенням
Виконкому Шосткинської міської ради від 21.01.1993
р. нині померломуОСОБА_4. була передана безоплатно у приватну власність
вищевказана спірна квартира. Однак ні ОСОБА_4., ні його дружина, при житті, не
оформили свого права власності на цю квартиру, а зазначене рішення Виконкому не
являється правовстановлюючим документом, яке б свідчило про набуття ними права
власності на квартиру, т.я. це рішення тільки давало підстави для звернення до
бюро технічної інвентаризації за оформленням такого права і отримання
відповідних правовстановлюючих документів на квартиру. Враховуючи, що батьки позивача
під час життя не оформили свого права власності на спірну квартиру, то
відповідач після їх смерті на законних підставах приватизував цю квартиру, т.я.
на момент приватизації в квартирі був зареєстрований тільки він один, тому
вважає, що видане на ім'я позивача органом приватизації свідоцтво про право
власності, являється законним і скасуванню не підлягає.

Представник третьої особи комунального підприємства «Шосткинський казенний
завод «Зірка», начальник цеху соціально-побутового розвитку Шашков М.П. по суті
позову показав, що раніше завод мав назву Шосткинське виробниче об'єднання
«Десна». Будинок, в якому розташована спірна квартираАДРЕСА_1перебував у
власності виробничого об'єднання «Десна».

Рішенням адміністрації і профспілкового комітету «Десна» від
17.12.1992 p.,
нині померломуОСОБА_4., на підставі п.9 ст.12 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» була
передана безоплатно у приватну власність вищевказана спірна квартира. Рішенням
Виконкому Шосткинської міської ради від 21.01.1993
р.

3

було
затверджене вказане рішення в/о
«Десна» про безоплатну передачу у приватну власністьОСОБА_4. та іншим
громадянам міста займаних ними квартир. Після винесення рішення Виконкомом,
нині померлий ОСОБА_4. повинен був оформити своє право власності на цю
квартиру, чого зроблено не було, тому він не набув такого права і не оформила
такого права на спірну квартиру його нині померла дружина. Після смерті батьків
відповідач ОСОБА_2 на законних підставах приватизував спірну квартиру, т.я. в
цій квартирі був зареєстрований він один, у зв'язку з чим свідоцтво про право
власності на спірну квартиру, видане відповідачу являється законним і
скасуванню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі вважає, що
позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що 25.10.1967 р., на підставі рішення Виконкому
Шосткинської міської ради, нині померломуОСОБА_4. був виданий ордер на спірну
квартируАДРЕСА_1, ордер був виданий на нього та членів його сім'ї, до складу
якої входили його дружина, а також діти позивач ОСОБА_1. і відповідач ОСОБА_2
(а.с.57).

20.12.1991  року був введений в дію Закону України «Про соціальний і
правовий захист

військовослужбовців та членів їх сімей», пункт 9 ст.12 якого
передбачав, що офіцери,

прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової
служби, що мають вислугу не менше 20

років, при звільненні з військової служби за станом
здоров'я, віком, у зв'язку із скороченням

чисельності або штату військовослужбовців, а також
військовослужбовці, які стали інвалідами І

чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули чи
померли або пропали безвісти під

час проходження служби, мають право на безплатне
одержання в особисту власність жилого

приміщення, яке вони займають в будинках державного
житлового фонду.

Але названим Законом не був встановлений механізм безоплатної передачі в
особисту власність військовослужбовцям займаних ними жилих приміщень.

19.06.1992  року був введений в дію Закону України «Про приватизацію
державного

житлового фонду», статтею 6 якого передбачено, що незалежно від розміру загальної
площі

безоплатно передаються у власність громадян займані ними
квартири (будинки), в яких мешкають

військовослужбовці, котрим встановлена пільга Законом
України «Про соціальний і Правовий

захист військовослужбовців та членів їх сімей».

15.09.1992 р.
Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству за № 56 було затверджене
«Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян»,
пунктом 12 якого
передбачено, що незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у
власність громадян займані ними квартири (будинки), в яких мешкають
військовослужбовці, котрим встановлено пільгу Законом України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

10.12.1992 р.
Виконавчим комітетом Шосткинської міської ради було винесено розпорядження за № 128, відповідно до
прийнятого Верховною Радою Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду», яким були назначені відповідальні за приватизацію жилого
фонду, в тому числі і виробниче об'єднання «Десна» на балансі якого перебувала
спірна квартира.

Після введення в дію вказаного Закону і Положення, 17.12.1992 р.
адміністрацією і профспілковим комітетом виробничого об'єднання «Десна» було
прийняте рішення про безоплатну передачу у приватну власністьОСОБА_4. вже
займаної ним та членами його сім'ї спірної квартири АДРЕСА_1 відповідно до
п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» (а.с.16-17).

Рішенням Виконкому Шосткинської міської ради від 21.01.1993 р. № 18 було затверджене
вказане рішення в/о «Десна»
про безоплатну передачу у приватну власністьОСОБА_4. спірної квартири (а.с.11-12).

Тобто на момент винесення рішення адміністрацією і профспілковим комітетом
виробничого об'єднання «Десна» та Виконкомом Шосткинської міської ради про
безоплатну передачуОСОБА_4. займаної ним спірної квартири, вже діяв Закон
України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність громадян», якими був встановлений
порядок і механізм безоплатної передачі у власність військовослужбовцям,
займаних ними жилих приміщень.

Відповідно до цього порядку, ОСОБА_4., повинен був
звернутись в орган приватизації

4

або
створеного ним підприємства, тобто до виробничого об'єднання «Десна» по
оформленню документів на приватизацію займаної ним квартири подавши відповідну
заяву.

Далі, його зареєстрована заява, повинна була передатись підприємству по
оформленню документів. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні
для розрахунків дані в залежності від складу сім'ї і розміру загальної площі
квартири (будинку), оформляє розрахунки та видає розпорядження. При створенні
підприємства по оформленню документів ця робота виконується вказаним
підприємством (крім оформлення розпорядження).

На підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на
квартиру, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній
реєстраційній книзі.

Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов'язковій
реєстрації в органах технічної інвентаризації.

Тільки після отримання свідоцтва про право власності на спірну квартиру і
реєстрації його в органах технічної інвентаризації, ОСОБА_4. набув би право
власності на спірну квартиру, чого ним зроблено не було.

Рішення адміністрації і профспілкового комітету виробничого об'єднання
«Десна» та Виконкому Шосткинської міської ради про безоплатну передачу у власністьОСОБА_4.
займаної ним спірної квартири не являються правовстановлюючими документами, які
б підтверджували, що ОСОБА_4. набув права власності на спірну квартиру, ці
рішення тільки формально підтверджують, намір підприємства - власника
будинку, про передачу йому спірної квартири, але ОСОБА_4. юридично не оформив
свого права власності на цю квартиру, а тому не набув такого права при житті.

За клопотанням позивача, у судовому засіданні був допитаний в якості свідка
ОСОБА_6.,
якому також на підставі вказаних рішень адміністрації і профспілкового
комітету виробничого об'єднання «Десна» та Виконкому Шосткинської міської ради,
безоплатно була передана у власність займана ним квартира і який показав, що
після винесення Виконкомом Шосткинської міської ради вказаного рішення, він
отримав це рішення і звернувся з ним до Шосткинського бюро технічної
інвентаризації де оформив свідоцтво про право власності на свою квартиру. При
цьому він надав суду копію свого свідоцтва про право власності на квартиру від 12.02.1993 р.

Однак суд не може взяти до уваги в якості доказів в підтвердження позовних
вимог ОСОБА_1 вказані пояснення свідка ОСОБА_6. і
наданого ним свідоцтва про право власності на квартиру, т.я. його свідоцтво
ніким не оспорене у зв'язку з чим воно і діє, при цьому суд виходить із
наступного.

Так, будучи допитаною у судовому засіданні в якості спеціаліста
Шосткинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації ОСОБА_7 з метою надання
роз'яснень по оформленню громадянами в 1993
році права власності на займані ними жилі приміщення, яке оформлювалось на
підставі вищевказаного рішення Виконкому, показала, що станом на 1993 рік свідоцтва
про право власності видавались громадянам на підставі рішення Виконкому
Шосткинської міської ради про безоплатну передачу їм у власність займаних жилих
приміщень і ці свідоцтва видавались у відповідності до «Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу
Української РСР», затвердженої заступником Міністра комунального господарства
Української РСР 31.01.1966
p., яка діяла до 1995
року, але при цьому вона показала, що в цій інструкції не має конкретного
пункту, яким би був передбачений порядок реєстрації квартир на підставі рішення
Виконкому, а тільки сказала, що станом на 1993
рік ніяких інших нормативних документів про порядок безоплатної передачі
громадянам займаних ними жилих приміщень не було, у зв'язку з чим Шосткинське
БТІ користувалось тільки цією інструкцією.

Твердження представника БТІ з приводу відсутності станом
на 1993 рік
нормативних документів, якими був би передбачений порядок безоплатної передачі
у власність громадян займаних ними жилих приміщень, являються безпідставними і
необгрунтованими, т.я. станом на 1993
рік вже діяв Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і
«Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», яким
був встановлений механізм передачі у власність громадян займаних ними жилих
приміщень, а «Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу Української РСР», на яку посилається представник
БТІ не передбачений порядок безоплатної передачі у власність громадян займаних
ними квартир, а об'єктами реєстрації згідно цієї Інструкції

5

є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером
по вулиці, провулку, площі.

Крім того, представник Шосткинського казенного заводу
«Зірка» Шашков М.П. у судовому засіданні показав, що протягом 1993 року такі
громадяни, як ОСОБА_8. іОСОБА_9.,
які також зазначені в рішеннях адміністрації і профспілкового комітету
«Десна» і рішенні Виконкому Шосткинської міської в якості громадян, яким разом
зОСОБА_4. безоплатно були передані у власність займані ними квартири, оформили
своє право власності на квартири шляхом введеної на той момент в дію
приватизації.

Шляхом приватизації своє право на займані квартири
отримали також і громадяни ОСОБА_10 у 1994
році і ОСОБА_11. у 1998
році, які також перелічені у вказаних рішеннях і що тільки свідок ОСОБА_6. по незрозумілим
причинам отримав в БТІ свідоцтво про право власності на квартиру на підставі
вказаного рішення Виконкому Шосткинської міської ради.

Те, що батьки позивача при житті не отримали права власності на спірну
квартиру, підтверджується і тим, що після їх смерті позивач не зміг вступити у
спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на цю квартиру.

Згідно довідки Філії Шосткинського відділення № 3054 Державного
ощадного банку України нині померлі ОСОБА_4. і його дружина ОСОБА_12. внесені в
списки громадян, що мають право на отримання приватизаційних паперів, але
житлові чеки ними не використані (а.с.45).

У судовому засіданні також було встановлено, що на час смерті батьків,
відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у спірній квартирі /а.с.55-56/ і після їх
смерті надав до органу приватизації КП ПВО
«Енергія» всі необхідні документи, передбачені «Положенням про порядок
передачі квартир (будинків) у власність громадян» і відповідно до цього
положення приватизував спірну квартиру на себе, отримавши свідоцтво про право
власності на цю квартиру, яке зареєстрував у Шосткинському МЕТІ і таким чином
на законних підставах оформив своє право власності на спірну квартиру, у
зв'язку з чим видане на його ім'я свідоцтво про право власності на квартиру
являється законним і скасуванню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_1. не довів суду, що його батьки набули право власності на
спірну квартиру, у зв'язку з чим його позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11,
60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.6 Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, «Положенням
про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого
Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 р. за № 56, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, комунального підприємства
промислово-виробничого об'єднання «Енергія» про визнання незаконним свідоцтва
про право власності на квартируАДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2, встановлення факту
належності на праві власності по 1/2 частині вказаної квартири за померлими
батьками ОСОБА_4і ОСОБА_12та визнання за ним права власності на 1/2 частину
цієї квартири -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення і поданням після цього апеляційної скарги протягом
двадцяти днів.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.