АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 -
8400 від 2007 року                      Головуючий
в 1-й інстанції Гнєзділов В.Є.
Категорія   43                                                       Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24"
грудня 2007 року.                                                               м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області   в складі:

головуючого    судді - Рудь В.В.

суддів                                  - Осіяна О.М.,
Ремеза В.А.,

при секретарі                     - Панченко Д.Б.,

розглянувши
апеляційну скаргу ТОВ "УТН - Восток"

на рішення
Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від
03 серпня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "УТН - Восток" про захист
прав споживачів та стягнення шкоди,

встановила:

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від
03 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково. Стягнуто із
відповідача на користь позивача 3255 гривень на відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок відмови надати послуги, 1 500 гривень на
відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу 1500 гривень та на
користь держави судовий збір у розмірі 51 гривня та витрати пов'язані із
інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у розмірі 30 гривень.

В апеляційній
скарзі ТОВ "УТН - Восток"
ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні
позову, оскільки суд порушив норми матеріального права. Судом не враховано, що
правочин між фізичною та юридичною особами повинен укладатись у письмовій
формі. Позивач не надав суду доказів сплати грошових коштів за пальне, а також
доказів про спричинення йому моральної шкоди і понесених витрат на правову
допомогу.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду необхідно
частково скасувати із наступних підстав.

Приймаючи
рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_1. влітку 2006 року
придбав талони на отримання пального - бензину А-95 загальною кількістю 1200
літрів на автомобільній заправці «Укртатнафта», частину із яких на 500 літрів
він використав. Коли у травні 2007 року позивач захотів використати талони, які
в нього залишилися, то відповідачем йому було відмовлено у зв'язку із тим, що
були введені в обіг талони нового зразку, а строк обміну талонів старого зразку
закінчився. Про це відповідач надав позивачу відповідь вказавши, що відповідно
до наказу №186-ОД від 25 грудня 2006 року був визначений порядок обміну талонів
у період із 25.12.2006 року по 31.03.2007 року, інформація про це була поміщена
на всіх автомобільних заправках та у газеті «Урядовий кур'єр».

Встановивши такі
обставини, проти яких не заперечували і сторони у справі, суд обгрунтовано,
посилаючись на вимоги ст.17,18 Закону України «Про захист прав споживачів»
вказав на те, що позивач придбаваючи талони не був повідомлений про обмежений
термін їх дії.

Оскільки
продавець зобов'язаний надати покупцеві повну та достовірну інформацію про
товар, а також враховуючи те, що одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, то суд обґрунтовано прийшов до висновку про
спричинення матеріальної шкоди позивачу та стягнув на його користь вартість
талонів, за якими позивач не отримав пального.

Також
обґрунтованими є висновки суду щодо спричинення моральної шкоди позивачу, який
через навмисні дії відповідача був позбавлений своїх прав щодо отримання
належних послуг, що порушило його нормальні життєві зв'язки та спричинило
душевні страждання, а тому визначив суму цієї шкоди із врахуванням ступеня та
характеру завданих позивачу страждань.

Висновки суду в
цій частині зроблені із урахуванням обставин у справі, наданих доказів та вимог
ст.ст. 525,530,693,700 ЦК
України, ст.17,18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Що стосується
доводів апеляційної скарги в частині необгрунтованого стягнення на користь
позивача витрат на правову допомогу, то в цій частині апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Як вбачається із
матеріалів справи між позивачем та адвокатом ОСОБА_2. була укладена угода про
надання юридичної допомоги при розгляді цієї справи, в якій сторони визначили
суму послуг адвоката в розмірі 1 500 гривень (а.с.17).

Але у матеріалах
справи відсутні фінансові документи про те, що вказана сума була внесена
позивачем на рахунок адвоката. Оскільки в цій частині позивачем не надані
належні докази про понесені ним витрати на правову допомогу, то і немає підстав
для стягнення таких витрат.

В зв'язку із чим
рішення суду в цій частині необхідно скасувати, відмовивши у задоволенні вимог
позивача.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
88,307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ТОВ "УТН - Восток"
задовольнити частково.

Рішення
Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від
03 серпня 2007 року скасувати в частині стягнення витрат на правову допомогу.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 500
гривень відмовити.

В іншій частині
апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Верховного
Суду України протягом двох місяців з моменту проголошення.