у суді 1-ої інстанції-Котов
В.Г.                             Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01
серпня 2007 року                                                                            м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
:    Косогор Г.О.

суддів:
Ткачук О. Ісаєвої Н.В.

при
секретарі: Забалуєвій Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южного
міського суду Одеської області від 24 квітня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб - відділу громадянства,  еміграції та реєстрації фізичних осіб
Южненського MB УМВС України в Одеській області,  виконавчого комітету Южненської міської
ради,  про визнання особи та­кою,  що втратила право користування житловим
приміщенням,

встановила :

У грудні
2006 року ОСОБА_1  звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_2 з участю третіх осіб - відділу громадянства,  еміграції та реєстрації фізичних осіб
Южненського MB УМВС України в Одеській області,  виконавчого комітету Южненської міської
ради,  про визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням,  обґрунтовуючи свої позовні
вимоги тим,  що згідно рішення
Южненського МВК № 434 отримала ордер на житлове приміщення від 19 грудня 2006
року за адресою : АДРЕСА_1 і є головним квартиронаймачем вказаної квартири в
якій крім неї зареєстровані також : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З травня 2006 року і по
теперішній час відповідач жодного разу не з'явився до квартири,  про що свідчить акт КП " ЖЕД № 1 "
від 23 листопада 2006 року та всі права та обов'язки по найму квартири
покладені лише на позивачку. Всі витрати на ремонт,  утримання житла та комунальні платежі здійснює
вона,  що спричинює їй суттєвий
матеріальний збиток,  тому позивачка
просить суд визнати ОСОБА_2 таким,  що
втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні ОСОБА_1  позовні вимоги
підтримала та зазначила,  що в травні
2006 року вона змінила вхідні замки на дверях зазначеної квартири,  ключі від замків відповідачу не дала.

2

Відповідач
позов не визнав та пояснив,  що після
розірвання шлюбу з позивачкою вони жили однією сім'єю. В травні 2006 року
відповідач пішов на роботу та працював позмінно. Повернувшись в ранці з роботи
він побачив,  що замки змінені,  а ОСОБА_1
його не пустила та ключів не дала.

Рішенням
Южного міського суду Одеської області від 24 квітня 2007 року у - задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  з участю
третіх осіб,  які не заявляють
самостійних вимог відносно предмету спору -відділу громадянства,  еміграції та реєстрації фізичних осіб
Южненського MB УМВС України в Одеській області,  виконавчого комітету Южненської міської
ради,  про визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням -відмовлено.

На
вказане рішення суду ОСОБА_1  принесена
апеляційна скарга,  в якій вона просить
рішення скасувати та ухвалити нове,  яким
задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення сторін по
справі,  перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення,  яким
суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу із
законом.  Обґрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених доказами,  які були досліджені у судовому засіданні.

В
судовому засіданні встановлено,  що шлюб
між ОСОБА_1  та ОСОБА_2 розірвано
09.06.1998 року. У грудні 1996 року позивач згідно з рішенням Южненського МВК №
434 отримала ордер на житлове приміщення за адресою : АДРЕСА_1. В зазначеній
квартирі зареєстровані та мешкали: ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно
до  ст. 64 Житлового Кодексу України
члени сім'ї наймача,  які проживають
разом з ним,  користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки,
що випливають з договору найму житлового приміщення.

Однак,  ОСОБА_3,
яка є суб'єктом спірних матеріальних правовідносин,  судом 1 інстанції до участі у справі не
притягувалась,  не була повідомлена про
можливість вступити у справу,  чим
порушені вимоги  ст.  ст.26, 27,
35 ЦПК України.

Вирішуючи
спір,  суд усупереч вимогам  ст.214 ЦПК України не з'ясував чи мали місце
обставини,  якими обґрунтовувалися вимоги
позивачки,  та чи дійсно ОСОБА_2 байдуже
відноситься до збереження права на проживання в квартирі. Пославшись на
показання свідків,  як доказ
перешкоджання в проживанні ОСОБА_2,  суд
не звернув увагу та не надав оцінки поясненням останнього про те,  що він не має наміру вселятися у однокімнатну
квартиру,  в якій проживає його колишня
дружина з новим чоловіком.  Крім
того,  ОСОБА_2,  вважаючи,
що його права порушені мав змогу на протязі більш ніж року звернутися до
суду з зустрічним позовом про вселення,
однак такої позовної заяви до справи не додано.

Всупереч
4.2  ст.71 ЖК України суд не
з'ясував,  чи має ОСОБА_2 намір
повертатися до спірної квартири,  який
його сімейний стан на теперішній час,  та
чи дійсно ОСОБА_2 змінила замки на вхідних дверях квартири вже після того,  як ОСОБА_2 забрав всі свої речі і добровільно
покинув квартиру у травні 2006 року.

За таких
обставин,  судове рішення не може
вважатися законним та обґрунтованим.

Враховуючі,  що
судом допущено порушення норм процесуального права,  яке є безумовною підставою для скасування
рішення суду,  ухвалене у справі судове
рішення

3

підлягає
скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції
відповаідно до ч.4  ст.311 ЦПК України.

При
новому розгляді суду врахувати наведене.

Керуючись
ст.  ст.
307,  311, 313, 319  ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Южного міського суду
Одеської області від 24 квітня 2007 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до суду касаційної інстанції.