Справа
№2-327/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Нєсвєтової Н.М.,

при секретарі Літоміній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1до приватного підприємця
ОСОБА_2про спонукання до внесення запису у трудову книжку, стягнення заробітної
плати та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2005 року ОСОБА_1. звернулась до суду зі скаргою
/ в порядку глави 31-А ЦПК України в ред.
1963 року / на бездіяльність приватного підприємця ОСОБА_2., просила
визнати неправомірною його бездіяльність та зобов»язати його здійснити записи в
трудовій книжці про прийом на роботу та звільнення з роботи, видачу довідки про
середній заробіток за час фактичної роботи, надання відповіді на скаргу від
17.01.2005 року.

В процесі розгляду справи, ОСОБА_1., змінила свої вимоги
і у вересні 2006 року звернулася до суду з позовом до відповідача про
спонукання до внесення запису у трудову книжку та відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на те, що з 24.06.2004р. по 31.12.2004р. вона працювала у
приватного підприємця ОСОБА_2. оператором ксерокопіювання. Відповідач з
невідомих причин відмовився внести відповідні записи до її трудової книжки.
Просила спонукати відповідача внести відповідні записи у трудову книжку,
виплатити їй різницю між мінімальною та фактично отриманою нею заробітною
платою у розмірі 578грн. та відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду в розмірі
10 000грн.

В судовому
засіданні позивачка підтримавши позов, просила його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, суду пояснив, що він
є приватним підприємцем та має власний кіоск. У нього працюють три продавці,
товарознавці, які оформлені належним чином. Позивачка дійсно приходила до
нього, бажаючи працювати продавцем, однак, він відмовив їй, оскільки вважав її
кандидатуру не належною. Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. дійсно є приватним
підприємцем, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію, виданим
Московською РДА м.Києва 01.07.1997 року, (а.с.113).

Відповідач має власний кіоск, що розміщений в
орендованому приміщенні на виході зі станції метро «Арсенальна» (а.с.122,125).

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні фінансових
документів приватного підприємця, книги обліку працівників, трудових договорів
укладених з працівниками, книги обліку матеріальних цінностей які приймаються
продавцями і в яких вказані приз віща продавців, книги обліку доходів отриманих
від продажу товару, всі працівники відповідача оформлені належним чином, крім
того, серед них позивачка ОСОБА_1. не значиться.

З огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги посилання
позивачки на те, що вона працювала у відповідача і що цей факт підтверджується
також наданим фото, на якому дійсно серед продавців зображена позивачка,
оскільки, вказані обставини спростовуються

2

матеріалами справи. Щодо фото, суд вважає, що це також не
є належним доказом того, що позивачка перебувала з відповідачем у трудових
відносинах.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Враховуючи
вищезазначене, а також той факт, що позивачка не надала доказів на
підтвердження своїх вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позовних
вимог.

Керуючись
ст.ст. 10,60,212,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1до приватного підприємця ОСОБА_2про
спонукання до внесення запису у трудову книжку, стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва
через Голосіївський районний суд м.Києва протягом 20 днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом 10 днів.