Справа 2-447/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

04 травня 2007 року
Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді - Гончара  В. О. при секретарі -
Касліній В. О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
СПД-ФО ОСОБА_2про стягнення збитків,
суд -

встановив:

Позивач, посилаючись на те, що 09.10.2004 року він заключив зі СПД-ФО
ОСОБА_2. договір на виготовлення та установку металевих дверей, зробивши предоплату в розмірі 1400 гривень. Згідно
договору строк встановлення дверей -26.10.2004
року, але, до вказаного часу, двері встановлені не були. Вподальшому
неодноразово переносились строки виготовлення і установки дверей, але двері так
встановлені і не були, тому він вимушений був 03.12.2004 року заключити другий договір з ЧП «Ікар-97», які
встановили йому двері 06.12.2004
року. Після встановлення дверей, він неодноразово звертався до ОСОБА_2. про
повернення внесеної предоплати, але останній на протязі двох років гроші не
повернув, тому він вимушений був звернутися до суду в квітні 2006 року, просить
визнати п. 2.З. договіру
замовлення № 2019 таким , що обмежує права
позивача, як споживача, стягнути з ОСОБА_2. 1400 гривень предоплати, 60
гривень за надання юридичної допомоги, суму неустойки в розмірі 21900 гривень, яка
складається з договіру зобов'язань -
2000 гривень помножену на 3
проценти і помножену на 365
днів за 2006 та 2007 роки, а також
суму морального вреда в розмірі 1400 гривень, 81 грн. 60 коп. за
публікацію оголошення в газеті, а всього 24760
гривень.

Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не заявлявся, по
вказаним адресам місця проживання і роботи судові повістки ніхто не отримував,
у зв*язку з чим було дано оголошення в газету, але і після цього позивач в суд
не заявився, тому суд вважає його неявку неповажною, розглядає справу у його
відсутність і постановляє заочне рішення.

Заслухавши
позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задовільненню. Судом встановлено, що 09.10.2004 року позивач зі
СПД-ФО ОСОБА_2. заключив
договір-заказ на виготовлення і установлення металевих дверей в квартиру,
зробивши предоплату у розмірі 1400 гривень. Всього
сума робіт складає 2000 гривень
(а.с. 4-6). Строк
виготовлення дверей -
26.10.2004 року. В розділі 2
в зобов'язаннях виконавця в п. З вказано, що у випадку прострочення
виконавець виплачує заказчику
пеню в розмірі 0,1
процент від вартості незавершених робіт за кожен день просрочки. При цьому позивач
посилається на частину 5
статті 10 Закону
України «Про захист прав споживачів», яким передбачено: у разі прострочення
виконання зобов'язань виконавець виплачує неустойку (пеню) у розмірі 3 проценти від
загальної вартості робіт за кожен день прострочення, посилаючись при цьому в
позовній заяві на норми ЦК
України.

Згідно cm.
202 ЦК України, угодою визнається дії громадян, направленных на придбання,
зміну, припинення цивільних прав і обов'язків. В данному випадку сторонни
по справі дотримались вимог ЦК
України і заключили угоду в
письмовій формі, згідно cm.
208 ЦК України на виготовлення металевих дверей, тобто у цьому
випадку слід посилатись на норми ЦК
України, а не на Закон України «Про захист прав споживачів».

2

В зв*язку з тим,
що позивач в установлені договором строки не виконав зобов'язань, не виготовив
і не встановив двері, позивач вимушений був 03.12.2004 року заключити договір з другою фірмою, яка 06.12.2004 року виконала
умови договіру і встановила позивачу двері (а.с. 8). Разом з тим, позивач, знаючи про свої порушені права
тільки 16.01.2006 року
направив відповідачу заяву-повідомлення про розірвання договіру від 09.10.2004 року (а.с. 7). До вищевказаного
часу зі слів позивача він про повернення боргу тільки розмовляв по телефону з
відповідачем. Відповідно до cm.
611 ЦК України, у випадку порушення зобов'язань настають правові
наслідки, встановлені договором, або Законом, в тому числі розірвання договору,
виплата неустойки, повернення збитків і моральної шкоди. Як передбачено cm. 258 ЦК України, для
окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог
про стягнення неустойки, штрафа,
пені. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду тільки 14.04.2006 року, тобто
після того як сплинув річний строк звернення. Будь-яких поважних причин про
неможливість звернення до суду з січня 2005 року позивач суду не наддав, тому
суд вважає в частині стягнення неустойки необхідно відмовити, стягувши з
відповідача на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 1400 гривень,
згідно cm. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача
також: понесені позивачем судові витрати в розмірі 60 гривень за складання
позовної заяви, 81 грн. 60 коп. за розміщення оголошення в газеті, 5 гривень
сплачені за услуги банка, про що позивачем надані суду квитанції про сплату. Суд
також: вважає можливим, згідно cm. 1167 ЦК України задовільнити частково і стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі 500 гривень, який в односторонньому
порядку не виконав умови договору від 09.12.2004 року, у Зв*язку з чим позивач
був вимушений заключати договір на виконання робіт, які повинен був виконати
ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 109, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.202, 257, 258, 610, 611, 639,
1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов    задовольнити частково.

Стягнути з СПД-ФО ОСОБА_2на користь ОСОБА_12046,60 грн. в остальній частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області шляхом
подачі до суду першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви на оскарження рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.