Справа № 22ц/867                                              Головуючий
категорія 32                                                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007
року

Апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого   -
Кашапової Л.М.

суддів        -
Плотіциної Н.А., Омельчука М.І.

при секретарі - Константіновій
І.А.

з участю       представників сторін

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ТОВ «МіК», ТОВ «Агронік», ОСОБА_2про
визнання угоди недійсною

за апеляційною
скаргою ТОВ «Агронік» на рішення Попільнянського районного суду від Об
листопада 2006 року -

Встановив:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1.
звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір
поруки, укладений 04.03.2
0 05 року її чоловіком ОСОБА_2 з ТОВ «Агронік», в забезпечення виконання
зобов'язань по договорах купівлі-продажу №02/1-Т від 21.02.2005 року та №01/02-3 від 21.02.2005 року, укладених
між ТОВ «МіК» та ТОВ «Агронік».

Посилалася на
те, що договір поруки суперечить нормам Сімейного Кодексу України, оскільки
виходить за межі дрібної побутової угоди, однак укладений без її згоди, як
дружини ОСОБА_2.

Зазначала, що
оспорюваний договір порушує її права на володіння, користування та
розпорядження спільним майном подружжя.

Рішенням
Попільнянського районного суду від 06.11.2006
року позов задоволено.

Визнано
недійсним договір поруки, укладений 04.03.2005
року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агронік».

Стягнуто з
ОСОБА_2., ТОВ «Мік» та ТОВ «Агронік» на користь ОСОБА_1. сплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7грн. 50коп., тобто по 2грн. 50коп. з
кожного.

В апеляційній
скарзі ТОВ «Агронік» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову в позові, посилаючись на те, що воно прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального закону, а тому висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Зокрема, апелянт
зазначає, що суд безпідставно послався в рішенні на ст.65 СК України,
оскільки оспорювана угода не укладалась в інтересах чи всупереч інтересам сім'ї
і не містить положень щодо спільного майна подружжя.

2

Розглянувши
справу в межах, визначених ст.303
ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню.

Задовольняючи
позов, суд виходив з того, що при укладенні договору поруки було порушено
майнові права позивачки, як одного з подружжя.

З таким
висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає дійсним
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до
вимог 4.4.1,3 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст.ст.63,65 ч.ч.1,2 СК
України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо
інше не встановлено законом. Дружина, 40ловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При
укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого
з подружжя. Дружина, 4оловік має право звернутися до суду з позовом про
визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя беї її,
його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Як вба4ається з
матеріалів справи, 04.03.2005
року був укладений договір поруки, у відповідності до якогоОСОБА_2
поручався перед ТОВ «Агронік» за виконання ТОВ «МіК» зобов'язань за договорами
купівлі-продажу сільськогосподарської техніки і обладнання №02/1-Т від 21.02.05 року на суму
103500грн. та пшениці №01/02-3
від 21.02.2005 року на
суму 21788грн. 35коп. Вказані договори купівлі-продажуОСОБА_2 підписав, як
директор ТОВ «МіК».

З протоколу
зборів у4асників товариства з обмеженою відповідальністю «МіК» від 18.10.2006
року №3 вба4ається, що відповіда4ОСОБА_2 являється одним з двох засновників ТОВ
«МіК», а отже має 4астку в майні товариства, яка не являється спільним майном
подружжя, і виконував обов'язки директора товариства до 18.10.2006 року. Таким
4ином, підписання договору поруки було пов'язане з підприємницькою діяльністю
ОСОБА_2.

Предметом
спірного договору поруки не можна вважати саме спільно нажите майно подружжя,
оскільки про це в договорі прямо не зазна4ено, і вказаний договір не носить
характер конкретно визначеного розпорядження будь-яким майном, зокрема характер
відчуження. Посилання позивачки на можливість негативних наслідків примусового
виконання цієї угоди носить надуманий характер.

За даних обставин,
висновок суду першої інстанції, що укладенням спірного договору поруки були
порушені права позивачки, як дружини поручителя, не відповідає вимогам закону
та дійсним обставинам справи. А тому рішення суду слід скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову в позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.
218, 303, 307, 309 п.3, 314, 317 ЦПК України,
апеляційний суд -

Вирішив:

3

Апеляційну
скаргу  ТОВ «Агронік» задоволити.

Рішення
Попільнянського районного суду від Об листопада 2006 року скасувати.

Ухвалити нове
рішення про відмову в позові ОСОБА_1про визнання договору поруки недійсним.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення.

Рішення може
бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до ^Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.