Справа №
22-ц-959/07р.                               Головуюча  по 1 інстанції   Селіщева Л.І.
Категорія 36                                                    Доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2007 року колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого        -      Козаченка В.І., суддів: Лівійського
І.В., Довжук Т.С,

при секретарі
судового засідання        Гапєєвій Т.В.,

за участю
представників позивачки ОСОБА_4., ОСОБА_5,

представників
відповідачаОСОБА_6,    ОСОБА_7,

розглянула у відкритому
судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення  Корабельного районного
суду  м. Миколаєва від 22 листопада 2006 року за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

05 жовтня 2005
року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом доОСОБА_2. про стягнення
аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
в розмірі 1/4 частини
доходу (заробітку) відповідача до повноліття дитини.

Позивачка
вказувала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у
них народився син ОСОБА_3, який проживає разом з нею та знаходиться на її
утриманні. Відповідач з 2003
року в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не
надає, хоча працює і має таку можливість.

Посилаючись на
вказане, позивачка просила позов задовольнити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та просив, в зв'язку зі
тяжким станом здоров'я відповідача, стягнути з нього на утримання сина 1/10 частину
заробітку.

Рішенням
Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2006
року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з відповідача на
користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/10
частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менш, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

2

В апеляційній
скарзіОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду
постановлено без врахування інтересів неповнолітньої дитини та без з'ясування
всіх обставин по справі.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимогиОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач знаходиться на обліку в Миколаївському обласному онкологічному
диспансері, потребує постійного лікування, а тому на підставі ст. 182 СК України, з
урахуванням стану здоров'я відповідача з нього необхідно стягнути аліменти в
розмірі 1/10 частини
усіх видів заробітку.

Між тим, суд не
в повній мірі врахував обставини справи і положення ст. 182 СК України, що
відповідно до ст. 309 ЦПК
України є підставою для зміни оскаржуваного рішення.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів
справи вбачається, що сторони з 1991
року по 2006 рік
знаходились в зареєстрованому шлюбі, від якогоІНФОРМАЦІЯ_1 року у них
народилась дитина - син
ОСОБА_3 (а.с. 6-9). Син
знаходиться на утриманні позивачки (а.с.
13) та проживає разом з нею (а.с. 11).

ВідповідачОСОБА_2з
16 вересня 2005 року знаходиться
на обліку в Миколаївському обласному онкологічному диспансері та потрібує
постійного лікування (а.с.
25).

Проте, вартість
ліків витрачених відповідачем на зазначене лікування, повертається йому
адміністрацією ТОВ «Миколаївській глиноземний завод», деОСОБА_2 працює (а.с. 49, 60, 68).

Також на
вказаному підприємстві діє Положення «Про надання допомоги робітникам в тяжких
життєвих ситуаціях», яким передбачена компенсація затрат на лікування (а.с. 109-110).

Крім того, як
вбачається з матеріалів справи, відповідач щомісячно отримує заробітну плату,
яка у середньому складає 3100
грн., інших дітей чи інших утриманців він не має (а.с. 10).

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що відповідач, як батько, зобов'язаний
утримувати сина до досягнення ним повноліття, інших утриманців він не має,
працює та має регулярний дохід, що дозволяє йому сплачувати аліменти.

Між тим, з
врахування стана здоров'яОСОБА_2., інтересів неповнолітньої дитини, колегія
суддів приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини необхідно
визначити в розмірі 1/6 частини
усіх видів заробітку.

Рішення суду в
частині стягнення з відповідача судових витрат на інформаційно -технічне
забезпечення та судового збору залишити без змін.

Керуючись
статтями 305, 309, 313,
316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково. Рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 22 листопада
2006 року в
частині стягнення аліментів змінити та в цій частині постановити нове рішення.

3

ПозовОСОБА_1.
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, працюючого у ТОВ
«Миколаївський глиноземний завод», на користь ОСОБА_1на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
аліменти в розмірі 1/6 частини
зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2006 року і до
повноліття дитини, але не менш, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині
вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.