Справа № 22-
568/2007 р.                                  Рішення
ухвалено під головуванням
Категорія 26                                                                               Панчишина
РІШЕННЯ

Апеляційного суду Вінницької області

від 14 березня 2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області в складі:

Головуючого
: Матківської М.В.

Суддів : Чуприни В.О., Іванюка М.В.

При
секретарі: Марейчик Н.О.

За участю : позивача ОСОБА_1. і представника позивачів
ОСОБА_5, представників відповідача ОСОБА_6 іОСОБА_7

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Барського районного суду Вінницької області
від 28 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до
ОСОБА_4про визнання правочинів недійсними, -

Встановила:

В липні 2006 року ОСОБА_1., ОСОБА_2 і ОСОБА_3. звернулися
в суд з позовом до ОСОБА_4про визнання недійсними правочинів, на підставі яких
відбулося відчуження та реєстрація автомобіля марки "Вольво", 1994
року випуску, про визнання цього автомобіля спадковим майном після смерті
ОСОБА_8- і про визнання за ними права власності в порядку спадкування на цей
автомобіль.

В ході розгляду цивільної справи позивачі змінили позовні
вимоґи та просили визнати власністю ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

2

року, автомобіль
марки "Вольво",
1994 року випуску, визнати його спадковим майном і визнати за ними право
власності на це спадкове майно.

Свої вимоги вони мотивували
наступним.

Автомобіль марки
"Вольво", 1994
року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 належав ОСОБА_8на підставі
договору купівлі-продажу від 5.09.1997 року. На підставі довідки-рахунку
№ОПГ172276 від 22.08.1998 року даний автомобіль був зареєстрований на ім'я
ОСОБА_4, яка 7.10.1998 року видала довіреність ОСОБА_8і якою уповноважила його
керувати з правом виїзду за кордон та розпоряджатися: продавати, дарувати,
здавати в оренду, обмінювати, заставляти на його власний розсуд належний їй
легковий автомобіль марки ВОЛЬВО
850, випуску 1994 року, державний номерний знак НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_8помер.

Автомобіль марки
"Вольво" постійно
і до дня відкриття спадщини знаходився у володінні та користуванні ОСОБА_8 Він
ніс всі витрати по ремонту та утриманню автомобіля, сплачував всі податки та
збори. Переоформлення права власності на третю особу ОСОБА_4було здійснено у
зв'язку з тим, що на той час у ОСОБА_8 виникли значні труднощі по питанню
кредиторської заборгованості підприємства, засновником та директором якого він
був. Для уникнення зайвих проблем, пов'язаних з майном, ОСОБА_8оформив право
власності на транспортний засіб на ОСОБА_4.,
з якою у нього були дружні відносини, а сам транспортний засіб залишився в
його володінні та користуванні.

Після видачі
довідки-рахунку автомобіль жодного дня не знаходився у ОСОБА_4і вона не
сплачувалиОСОБА_8кошти за його придбання. Даний правочин носив характер мнимої
угоди.

Оскільки
відчуження автомобіля не потягло за собою настання юридичних наслідків і
волевиявлення ОСОБА_8 не відповідало його внутрішній волі, тому позивачі
вважають, що правочини є недійсними. Отже, автомобіль був власністю ОСОБА_8 і
входить до складу спадкового майна.

ОСОБА_1.
являється дочкою, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3. являються батьками померлого ОСОБА_8
Згідно закону вони є спадкоємцями першої черги.

Тому просили
визнати власністю ОСОБА_8 і спадковим майном даний автомобіль та визнати за
ними право власності в порядку спадкування за законом на цей автомобіль.

Рішенням
Барського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачі просять скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задоволити
їх позов.

Зазначили, що рішення суду вважають незаконним та
необгрунтованим, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для
справи, неправильно дослідив і надав оцінку доказам по справі.

3

Представники
відповідача заперечила апеляційну скаргу, просять її відхилити, оскільки вона є
безпідставною, а рішення суду залишити без змін, так як воно є законним і
обгрунтованим.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення
за таких підстав.

Суд першої
інстанції встановив, що власником автомобіля марки "Вольво", 1994
року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 згідно договору купівлі-продажу
від 22.08.1998 року являється ОСОБА_4Вона не перебувала із ОСОБА_8 в родинних
стосунках і немає ніякого відношення до спадкового майна ОСОБА_8 Тому суд
відмовив в задоволенні позовних вимог.

Проте, не можна погодитися з таким
висновком суду.

По даній справі
правовідносини виникли в період дії Цивільного Кодексу України ( 1963року) і
вони продовжували існувати після набрання чинності Цивільним Кодексом України (
2004 року), тому до них слід застосовувати положення п. 4 "Прикінцевих та
перехідних положень" ЦК
України, 2004 року.

Відповідно до
ст. 86 ЦК України
(1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо
володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до
ст. 316 ЦК України,
2004 року правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові
належать права володіння, користування і розпоряджанням своїм майном ( ст. 317 ЦК України).

Стаття 319 ЦК України, 2004
року передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном
на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які
не суперечать закону.

Виходячи із
матеріалів справи власником автомобіля марки "Вольво 850", 1994 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, станом на 19.09.1998 року являвся ОСОБА_8( а.
с. 26, 49).

22.08.1998 року
цей автомобіль був знятий з обліку для реалізації ( а. с. 49) і з 19.09.1998
року зареєстрований за ОСОБА_4( а. с. 26, 49). Правовстановлюючі документи
реєстрації автомобіля за ОСОБА_4сторонами суду не надані, оскільки такі відсутні.

07.10.1998 року ОСОБА_4по довіреності передала автомобіль
"Вольво 850"ОСОБА_8з
правами керування і виїзду за кордон та розпорядження ним: продавати, дарувати,
здавати в оренду, обмінювати, заставляти на його власний розсуд належний їй
автомобіль, а також надала йому право подавати від її імені заяви в відповідні
установи, отримувати необхідні довідки та документи, розписуватися за неї,
отримати належні їй гроші при продажі чи оренді автомобіля, при необхідності
знімати автомобіль з обліку в органах Державтоінспекції, укладати угоди, бути
її представником в ДАІ, здійснювати ремонтні роботи, установку вузлів і
агрегатів, проходити технічний огляд, а також виконати всі інші дії, надані
даним дорученням (а. с. 42).

4

По закінченні терміну дії зазначеної довіреності -
07.10.2001 року (три роки), ОСОБА_4 в межах строку позовної давності не
заявляла будь-яких вимог до ОСОБА_8 про повернення їй власного автомобіля, який
продовжував перебувати в його володінні, користуванні і розпорядженні до його
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1року, що також підтверджено поясненнями свідків: ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11

За таких обставин ОСОБА_8являвся власником автомобіля "Вольво 850",1994
року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_8помер і відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, 2004 року до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до складу спадщини ОСОБА_8 ввійшли
права та обов'язки відносно автомобіля "Вольво
850", 1994 року випуску.

Стаття 1261 ЦК
України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця та батьки.

Позивачі по справі є спадкоємцями першої черги: ОСОБА_1.
являється дочкою спадкодавця, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3. являються його батьками, які
відповідно до довідки Барської державної нотаріальної контори № 216 від
06.12.2005 року подали заяви про прийняття спадщини ( а. с. 32-38) та заведена
спадкова справа.

Позивачі прийняли спадщину відповідно до вимог ст.
1268-1270 ЦК України,
2004 року.

За таких
обставин їх вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо висновки суду не відповідають
обставинам справи і судом неправильно застосовані норми матеріального права.

Отже, колегія судців приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309,
313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3задоволити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від
28 листопада 2006 року скасувати.

Позов ОСОБА_1.,
ОСОБА_2,ОСОБА_3. задоволити.

5

Визнати
автомобіль марки "Вольво
850", 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 спадковим
майном після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Визнати за
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на
автомобіль марки "Вольво
850", 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до
Верховного Суду України протягом двох місяців.