Справа№22ц-2127/07                                                                      Головуючий
суддя у 1-й
Категорія- 19                                                                                    інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого
- Гайдук В.І.

суддів -
Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при
секретар: - Колесніченко О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську

апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Першотравенську

на рішення Першотравенського міського суду від 29 грудня
2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Першотравенську Дніпропетровської області
(далі Фонд) про стягнення недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги,
-

встановила:

У грудні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Першотравенську, вказуючи на те, що тривалий час працював в шахтобудівельному
управлінні, на шахті „Ювілейна" ДХК "Павлоградвугілля",
правонаступником якого є ВАТ „Павлоградвугілля" і отримав виробничу травму
та професійне захворювання. Висновком МСЕК від 12 грудня 2002 року йому вперше
було встановлено 40% втрати працездатності та третю групу інвалідності в
зв'язку з виробничою травмою, висновком МСЕК від 15 жовтня 2003 року йому було
повторно вперше встановлено 55% втрати працездатності та третю групу
інвалідності, із яких 25% по травмі від 21 липня 2002 року та 30% по травмі
1989 року. Відповідачем постановою №984/1 від 20.01.2003 року нарахована
одноразова допомога за 25% збільшення проценту ушкодження здоров'я від травми
від 21 липня 2002 року в розмірі 38726,75 грн. і обмежена до виплати сумою 8800
грн. Однак з таким нарахуванням виплати одноразової допомоги він не згоден і
відповідно до абз.2 п.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності» просив стягнути на його
користь 29 926,75 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду від 29 грудня
2006 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені, з відповідача стягнуто на його
користь 29 926 грн. 75 коп.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування
рішення суду, оскільки вважає, що відповідно до ч.2 п.2 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» одноразова виплата потерпілому має бути виплачена в розмірі,
який не перевищує чотирикратного розміру граничної плати

2

(доходу), із якого
справляються внески до Фонду і виходячи з цього просив постановити по справі
нове рішення про відмову позивачу в позові.

Розглянувши матеріали справи, законність і
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи,
що позивач ОСОБА_1. тривалий час знаходився в трудових відносинах з
шахтобудівельним управлінням, шахтою „Ювілейна" ДХК
"Павлоградвугілля", правонаступником якого є ВАТ
„Павлоградвугілля" і отримав виробничу травму та професійне захворювання. За
час виконання трудових обов'язків отримав травми, про що було складено акти про
нещасний випадок на виробництві форми Н-1 № 27 від 07.02.1989 року та №62 від
31.07.2002 року. Висновком МСЕК від 12 грудня 2002 року йому було сукупно
встановлено 40% стійкої втрати працездатності та третю групу інвалідності
безстроково, із них 25% первинно від травми від 21.07.2002 року, висновком
повторної МСЕК від 15 жовтня 2003 року йому було повторно вперше встановлено
сукупно 55% втрати працездатності та третю групу інвалідності безстроково, із
яких 25% по травмі від 21.07.2002 року та 30% по травмі 1989 року.

Постановою відповідача від 20 січня 2003 року позивачу
нарахована одноразова допомога в розмірі 38726,75 грн. (з розрахунку 1549,07 х
25% = 38726,75грн.) і обмежена до виплати сумою 8800 грн. (а.с. 20-21).

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
у випадку коли при подальших оглядах МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий
ступень втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої
професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових
обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої визначається із
розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток
збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно попереднього
обстеження МСЕК.

При таких обставинах суд першої інстанції обгрунтовано у
відповідності зі ст.ст. 28, 34 Закону стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1.
недоплачену суму одноразової допомоги в розмірі 29926,75 грн.

Доводи відповідача в скарзі правильність висновків суду
не спростовують, оскільки п. 2 ч. 2 ст. 34 названого Закону, що регулює спірні
правовідносини, такого обмеження не містить.

Керуючись
ст.ст. 218, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Першотравенську відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду від 29 грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом 2-х місяців.