Справа №22ц -2912 / 2007р.                                 Головуючий у 1 інстанції:
Категорія: 33                                                                 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007р.                                            Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Краснощокової Н.С. судців: Маширо О.П., Ігнатової Л.Є. при секретарі:
Маслаковій М.Г..

за участю позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,
відповідача та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційні скарги
представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 19 січня 2007р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення порушень добросусідських відносин,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2005р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про
усунення порушень у добросусідських відносинах. Посилалась на те, що вона є
власником жилого будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від
28.12.1999р. На підставі державного акту про право власності на землю від
12.12.2000р. їй у власність передана земельна ділянка площею 453 кв. м. за зазначеною
адресою. Власником сусіднього будинку АДРЕСА_2 є відповідач, який самовільно
звів пристройку до будинку,
розмістив у ній газову котельну на відстані 2,4 м. до її будинку, що
протирічить будівельним нормам. Відповідач в порушення санітарних норм
розмістив зливну яму на відстані 4 метрів від стіни її будинку, хоч за
санітарними нормами яма повинна бути розміщена на відстані 8-10 метрів від
жилого будинку. Відповідач звів забор між їх земельними ділянками висотою 2,4
м., забор закриває два вікна її будинку, в кімнатах темно, вона вимушена
користуватись електроосвітленням. Стіна її будинку через затемнення забором
стає сирою. Просила зобов'язати відповідача знести самовільно зведену пристройку у якій знаходиться
газова котельна, усунути перешкоди для дотримання створу згідно з генеральним
планом, зобов'язати відповідача перенести зливну яму на відстань, встановлену
діючим законодавством та зменшити висоту забору до 1,50 м. і перенести опори
забору шляхом їх зміщення в бік двору відповідача.

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19 січня 2007р.
позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 знести нежилу прибудову літ. А-2
житлового будинку А-1 за адресою: АДРЕСА_2, зменшити до 1,5 м. висоту дощатого
огородження з боку земельної ділянки, в решті позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник позивачки просить скасувати рішення в
частині відмови у задоволенні її вимог та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позов у повному обсязі. Посилається на те, що суд не прийняв до
уваги доводи позивачки про те, що зливна яма розташована з порушенням
„Санітарних правил утримання територій

'населених
міст", згідно з якими відстань від дворових вбиралень до приватних
домоволодінь повинна становити від 8 до 10 метрів, крім того, не вирішено
вимоги про перенесення опор (стовпів) паркану шляхом зміщення їх від опор її
паркану, не прийнято до уваги її вимоги стосовно недотримання створу
відповідачем.

У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення,
посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, зокрема, в рішенні
незрозуміла назва вулиці -АДРЕСА_3 чи АДРЕСА_1, на який документ посилається
суд, вказуючи маркування прибудови, що підлягає зносу. Суд не врахував, що
будинок позивача був збудований пізніше, ніж його будинок і норми були порушені
позивачем, тобто будинок розташовано на відстані, що не відповідає нормам
пожежної безпеки. Рішенням суду порушується право власності на житло,
порушуються інженерно - технічні комунікації, які можуть призвести до
руйнування будинку.

В засіданні апеляційного суду сторони та їх представники підтримували свої
апеляційні скарги та заперечували проти скарг протилежних сторін.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення виходив із наступних
встановлених ним обставин. На підставі договору купівлі - продажу від
28.12.1999р., державного акту на землю від 12.12.2000р., генерального плану,
акту прийомки індивідуальної домобудівні позивач є власником домоволодіння, що
складається з дерев'яного житлового будинку А-1, паркану № 1,2,3,1,11, воріт,
замощення , вбиральної -Б, зливної ями В, земельної ділянки площею 453 кв. м.
за адресою: АДРЕСА_1. Власником домобудівлі і земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_2, що складається із жилого дому А-1, нежилої прибудови а, відкритої
веранди а-2, крильця а-3, уборної ж, зливної ями -3, навісу - І, огорожі
№1,6,7, замощення І є відповідач ОСОБА_2, що підтверджено планом земельної
ділянки, технічним паспортом, договором купівлі - продажу від 14.12.2004р.,
витягами про державну реєстрацію. Відповідач без узгодження з архітектором
району, без дозволу Державного пожежного нагляду, самовільно звів до будинку
А-1 прибудову а-2, у якій розташував газову котельну з порушенням вимог Закону
України „Про пожежну безпеку", а саме - відстань від житлового будинку
АДРЕСА_2 до будинку АДРЕСА_1 складає 2,4 м., що суперечить діючим будівельним
нормам. Згідно з Генеральним планом відстань між домоволодіннями повинна
складати 4 метри, у тому числі створ повинен складати З м., а у даний час створ
складає 1,10 м. Відповідач порушив норми пожежної безпеки, за що був
притягнений до адміністративної відповідальності. На підставі висновків
будівельно - технічної експертизи суд встановив, що сторони звели між їх
земельними ділянками огорожі, позивачка з металевої сітки, а відповідач -
дощате, без прозорів, висота дерев'яної огорожі на 0,12-0,42 м. більше
допустимої, висота металевої огорожі в межах допустимої, розташування огорож
відносно будівель сторін виконано без порушення державних будівельних норм.
Тому, встановивши, що прибудова до будинку 2-а зведена відповідачем з
порушенням санітарно - технічних норм та норм пожежної безпеки суд зобов'язав
відповідача знести її, встановивши, що дощата огорожа, встановлена відповідачем
перевищує допустиму висоту, суд зобов'язав відповідача зменшити її висоту до
1,5 метра. У задоволенні вимог про зобов'язанні відповідача перенести зливну
яму та забор суд відмовив, встановивши, що відступів від державних норм в
частині розташування зливної ями та забору по відношенню до будівель немає.

Заслухавши доповідача , пояснення сторін та їх представників, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 суд першої інстанції правильно виходив
із встановлених у справі фактичних обставин та вимог діючого законодавства.
Зокрема, суд правильно виходив із того, що відповідач самовільно, без
оформлення належних дозволів збудував пристройку
літ. А-2 до жилого будинку. Посилання відповідача на те, що     така пристройка   була збудована ще попередніми
власниками

необгрунтоване.
У технічному паспорті АДРЕСА_2 під літ. А-2 зазначена відкрита веранда 1999р.
побудови. Відповідач не надав доказів прийняття в експлуатацію пристройки літ А-2. Із
листа воєнізованої пожежної частини №7 м. Донецька вбачається, що відповідачеві
пропонувалось демонтувати самовільно зведену пристройку до жилого будинку літ. А-2 або
узаконити її шляхом узгодження проектно - кошторисної документації на
проведення будівельно -монтажних робіт з місцевими органами архітектури ( як
однієї пари будинків) та органами держпожнагладу, однак відповідач ніяких дій
не провів. Оскільки розташування присторойки на відстані, що протирічить
будівельним нормам, порушує права позивачки, суд обґрунтовано зобов'язав
відповідача знести самовільно збудовану пристройку.
Встановивши, що забор, зведений відповідачем, перевищує допустиму
будівельними нормами висоту, суд правильно зобов'язав відповідача зменшити
висоту забору до 1,5 м.

Доводи
апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують.

Не підлягає задоволенню також і скарга позивачки, яка просить скасувати
рішення в частині відмови у задоволенні її вимог про перенесення зливної ями та
опор паркану. Відмовляючи у задоволенні цих вимог суд правильно виходив із
висновків судової будівельно - технічної експертизи, за якими немає відступлень
від будівельних норм в частині розташування вигрібної ями, розташованої на
земельній ділянці АДРЕСА_2 по відношенню до будівель, а установка огорож в
частині розташування до будівель сторін, виконана   також без відступлень від будівельних норм.

Рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, вимогам
матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає..

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315   ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2  відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19 січня 2007р.
залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
касаційна скарга може бути подана протягом 2-х місяців з дня набрання законної
сили ухвалою апеляційного суду.