Справа № 2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

21 березня 2007
року                                               Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді: Музичук Н.Ю.

при секретарі :                 Хоменчук С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Комунального підприємства «Рівненське міське

бюро технічної інвентаризації»,
про    визначення часток в майні спільної
сумісної власності та

визнання
права   власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1. звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2.,
третя особа КП «Рівненське МБТІ», про визначення належної спадкодавцю,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловікові ОСОБА_3,
1/2 частки в спільній сумісній власності на квартиру №АДРЕСА_1 в м.
Рівному, визнання її права власності на спадкове майно за законом у вигляді 1/2
частки вищезазначеної квартири після смерті чоловіка.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначала, що гр. ОСОБА_3. є її
чоловіком, що стверджується свідоцтвом про одруження, виданим Рівненським міськвідділом
ЗАГС на підтвердження актового запису про їх одруження №931 від 27.06.1986
року. Квартира АДРЕСА_1 в м. Рівне належить на праві приватної спільної
сумісної власності їй та її померлому чоловікові ОСОБА_3. на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого Рівненською міською радою 29.10.1999
року згідно наказу УЖГ №305 від 29.10.1999 року, зареєстрованого у
встановленому порядку 12.11.1999 року в реєстрову книгу №150-100-41620, і є
однокімнатною квартирою, балансовою вартістю 6775 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_3. При житті батька будь-якої домовленості про відступ від
рівності долей у спільній сумісній власності на квартиру не було. Таким чином,
фактична частка кожного із співвласників становила по 1/2 частині квартири, оскільки
відповідно до положень ст. 370 ч.2 ЦК
України, їх частки були рівними. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина
на 1/2 частки названої квартири. Спадкоємцем першої черги являється вона, а
ОСОБА_2. /племінниця померлого/, відповідачка в справі, є спадкоємцем по
заповіту, на спадщину не претендує. На час відкриття спадщини вона прийняла
спадщину, оскільки на час смерті чоловіка і по теперішній час постійно
проживала і проживає в квартирі. У встановлений законом строк не звернулась у
рівненську державну нотконтору із заявою про прийняття спадщини, свідоцтво про
право на спадщину за законом не отримувала. Оскільки частка покійного чоловіка
в квартирі, що є спільною сумісною власністю, не виділена, вимушена звернутись
до суду. Вважає, що частка спадкодавця становить 1/2 частину квартири і вона
набула право власності на спадкове майно.

Позивачка повністю підтримала позовні вимоги в суді. Додатково пояснила, що
після смерті чоловіка має бути син від першого шлюбу, який не звертався з
приводу спадщини після смерті батька, не претендував на неї, місце проживання
якого достовірно невідоме. Інших спадкоємців першої черги та осіб, які б мали
право на обов'язкову частку в спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України, і
фактично прийняли її немає. Просить позов задовольнити, визначити належність
1/2 частки квартири спадкодавцю та визнати за нею право власності на спадкове
майно, оскільки вона прийняла спадщину і набула право власності на 1/2
квартири, що належала спадкодавцю ОСОБА_3

Відповідачка в справі ОСОБА_2. повністю визнали позовні вимоги, доводи та
пояснення позивачки, в тому числі відсутність її претензій на спадщину після
смерті ОСОБА_3, як спадкоємця по заповіту, не заперечує проти задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи КП «Рівненське МБТІ» в судовому засіданні вважає
позовні вимоги доведеними, обгрунтованими, такими що підтверджуються
документами інвентарної справи РМБТ1 № 41582 на дану квартиру. Не заперечує
проти повного задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази по справі, документи
Першої рівненської держнотконтори у вигляді витягу Єдиного реєстру спадкових
справ №8623170, згідно якого інформація на спадкодавця ОСОБА_3 відсутня, та
витягу єдиного реєстру заповітів, де встановлено дані чинного заповіту на
відповідачку, документи інвентарної справи КП «РМБТІ» №41582, встановлені
обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що
позовна заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено на підставі достовірних доказів,
актового запису Рівненського міськвідділу ЗАГС №931 від 27 червня 1986 року про
одруження, що позивачка ОСОБА_1. є дружиною спадкодавця ОСОБА_3, котрий
14.02.2003 року помер у місті Рівному. Квартира №АДРЕСА_1 в м. Рівне є
приватною спільною сумісною власністю подружжя позивачки ОСОБА_1. і спадкодавця
ОСОБА_3., на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого
виконкомом Рівненської міської ради 29.10.1999 року згідно наказу УЖГ №305 від
29.10.1999 року, зареєстрованого у встановленому порядку 12.11.1999 року в
реєстрову книгу №150-100-41620.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, на підставі наявних доказів
та положень чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що частки позивачки
ОСОБА_1. та спадкодавця ОСОБА_3
в спільній сумісній власності є рівними і складали по 1/2 частині квартири
№ АДРЕСА_1 в м. Рівне. Частка спадкодавця за таких обставин становить ½  частину цієї квартири.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність», громадянин набуває
право власності на майно, одержане внаслідок успадкування.

На підставі відомостей Першої Рівненської держнотконтори встановлено, що у
встановлений ст. 1269 ЦК
України строк позивачка та інші спадкоємці не подали заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, спадкова справа
не заводилась, свідоцтво про спадщину не видавалось. Заяв інших спадкоємців про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 дослідженими доказами не встановлено.

На підставі будинкової книги та паспорта позивача
встановлено, що ОСОБА_1. постійно, на час відкриття спадщини у вигляді 14
частини квартири і по теперішній час, проживає в квартирі АДРЕСА_1 в м. Рівне.

З огляду на викладене, відповідно до положень ст.ст. 1226,1261, 1269, 1270 ЦК України,
позивачка є єдиною спадкоємницею, що набула права власності на спадкове майно.

За
наведених обставин, суд вважає наявними законні підстави для задоволення всіх
вимог та визнання права власності на спадкове майно за позивачкою.

На
підставі    викладеного, ст.ст.370,  1226,1261,
1269,  1270 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10,11,208., 209,212-215,218,223,256,292,294 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити
належність спадкодавцю ОСОБА_3 1/2 частки в спільній сумісній власності на
квартиру АДРЕСА_1 в місті
Рівному.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину
квартириАДРЕСА_1 в м.
Рівному, як на спадкове майно за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Рівному.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням
в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга
може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у
строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.