АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№22ц-
1554/2007року                                        Головуючий
Суддя-доповідач: Буленко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня
місяця 3 дня                                                                     м.  Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого
судді: Буленка
О.О.

Суддів : Корнієнка
В.І.,  Омельченко Л.М.

При секретарі: Буряк С. М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1та за приєднанням
до апеляційної скарги Київського ВДВС Полтавського МУЮ

на ухвалу
Київського районного суду м.  Полтави від
8 травня 2007 року

по
справі за скаргою ОСОБА_2на дії державного виконавця ДВС у Київському районі
м.  Полтави.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача Апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Київського районного суду м.  Полтави від
8 травня 2007 року вимоги
ОСОБА_2щодо визнання незаконними дій державного виконавця ДВС у Київському
районі м.  Полтави задоволено.

З даним
рішенням не погодився ОСОБА_1.  та подав на нього апеляційну скаргу,  в якій просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу,  якою скаргу
ОСОБА_2. залишити без задоволення.

Вважає,  що винесена судом ухвала постановлена з
порушенням норм чинного матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи та мотиви
апеляційної скарги,  підстав для їх
задоволення і скасування рішення не вбачає.

2

Відповідно
ч. 2  ст.
307 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції має право постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно
п.1 ч.1  ст.  312
ЦПК України,  апеляційний суд,  розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін,  якщо судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Як
вбачається із матеріалів справи,  судом
першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи,  на підставі яких судом постановлене правильне
та справедливе рішення.

У
відповідності із ч.3 ст.  10,
ч.1 ст. 11
ЦПК України,  кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим Кодексом.

Суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,  поданим відповідно до цього
Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом
першої інстанції вірно встановлено,  що
актом опису й арешту майна від 11
липня 2006 року в
ході виконавчого провадження відкритого за виконавчим листом № 2-675/06,  виданого Київським районним судом м.  Полтави щодо стягнення з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.  матеріальної та моральної шкоди і сумі 5554 грн. 82 коп.,  було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1,  що належить на праві приватної власності
ОСОБА_2..

Також
судом вірно встановлено,  що державним
виконавцем у належному обсязі не було проведено перевірку майнового стану
боржника,  а вартість описаної квартири
не є рівноцінною сумі,  що підлягає
стягненню за рішенням суду та підставі вказаного вище виконавчого документа.

Далі
судом встановлено,  що державним
виконавцем,  всупереч вимогам ч. 2  ст.  55 Закону України "Про
виконавче провадження" було накладено арешт на майно боржника та оголошено
заборону його відчуження у межах,  що
значно перевищує суму стягнення за виконавчим документом з урахуванням витрат,  пов'язаних з проведенням виконавчих дій,  а також не дотримано вимоги ч. 1  ст.  62 Закону України
"Про виконавче провадження" відносно того,  що звернення на будинок,  квартиру,
інше приміщення,  земельну
ділянку,  що є нерухомим майном,  провадиться у разі відсутності у боржника
достатніх коштів чи рухомого майна.

Як
вбачається із матеріалів справи,  судом
першої інстанції правомірно визнано безпідставними твердження представника
відділу ДВС у Київському районі м.
Полтави щодо відповідності дій державного виконавця вимогам закону.

Врахувавши
обставини справи,  пославшись на
вимоги  ст.  ст.
50,  55,  62 Закону України "Про виконавче
провадження" суд першої інстанції прийшов до вірного висновку у
задоволенні вимог ОСОБА_2відносно визнання дій державного виконавця ДВС у
Київському районі м.  Полтави
незаконними.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи
викладене,  судова колегія дійшла
висновку про те,  що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та процесуального права,  які б могли призвести до зміни чи скасування
ухвали Київського районного суду м.
Полтави від 8 травня 2007 року ,
судовою колегією не встановлено.

3

Керуючись  ст.
ст. 30З,  307 ч.2,  312,  314,
315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1з приєднанням до апеляційної скарги Київського ВДВС Полтавського
МУЮ - відхилити.

Ухвалу
Київського районного суду м.  Полтави від
8 травня 2007 року по справі
за скаргою ОСОБА_2на дії державного виконавця ДВС у Київському районі м.  Полтави - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.