АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.  КИЄВА
вул.  Володимирська,  15
Справа №
22-к-4756/2007                                Головуючий
у І інстанції: Лаптев М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
грудня 2007 року                                                                                             м.  Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м.  Києва в складі
суддів

Вовченка В.М. ,  Білич І.М. ,  Качана В.Я.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до Краснолиманського відділення Донецької залізниці
про відшкодування шкоди,  -

встановила:

У лютому
2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування
шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що він працював в якості електромонтера по ремонту електрообладнання 4
розряду цеху СМЗ ВО «Хімпром».
05 грудня 1980 року по закінченню роботи після 16 години пішов у місто
Слов»янськ по своїм справам,  після чого
прийшов на зупинку електрички «олівцева фабрика»,  щоб їхати в село Рай городок,  де чекав електричку. В цей час проходив
вантажний поїзд з великою швидкістю,  і
повітрям,  яке створив рух поїзда,  його відкинуло на цей поїзд,  ударило об нього,  після чого він втратив свідомість. Після
цього він був доставлений в лікарню ім.
Леніна м.  Слов»янська,  де йому ампутували кість правої руки і праву
ногу. В результаті чого він став інвалідом 2-ї групи. Просить відшкодувати
матеріальну шкоду з відповідача,
оскільки він є володільцем джерела підвищеної небезпеки.

Рішенням
Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2006
року,  залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2006 року,  в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду ї інстанції та ухвалу апеляційного суду
скасувати,  а справу передати на новий
розгляд ,  посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає,  що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеним обставини,
що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м.  Києва,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.