РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007 року                                                                                                  м.  Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого:
Колтунової А.І.,

Суддів:
Бобровського В.В.,  Коровіна С. Г.,  Маміної О.В.,
Кукліної Н.О.

розглянувши
в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Одеської області від 12 січня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Управління житлово -
комунального господарства виконкому Одеської міської Ради,  Одеського міського агентства по приватизації
житла про визнання недійсною приватизації житла,  визнання недійсним свідоцтва про права
власності та визнання права власності та визнання права користування жилим
приміщенням,  та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  Приморського РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області про визнання свідоцтва про права власності на
житло та приватизацію житла дійсним,  зняття
з реєстраційного обліку,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2,
вказуючи,  що 02.09.1995 року він
зареєстрував шлюб з відповідачкою. До реєстрації шлюбу він проживав спільно з
відповідачкою понад шість років в цивільному шлюбі в квартирі АДРЕСА_1,  вів з нею спільне господарство,  сплачував комунальні послуги за
квартиру,  робив ремонт. 11.10.1995 року після
реєстрації шлюбу,  він був прописаний
відповідачкою в якості члена сім'ї наймача за вказаною адресою. Після цього
вони вирішили спільно приватизувати вказане житло,  домовившись,
що відповідачка буде займатися приватизацією на двох самостійно. В 2002
році після розірвання шлюбу він дізнався,
що відповідачка без його відому 04.10.1995 року приватизувала 152/1000
загальної площі спірної квартири. На вказану приватизацію він свого письмового
дозволу не давав. Після розірвання шлюбу відповідачка стала перешкоджати йому
проживати в квартирі.

Вказуючи,  що його права на приватизацію житла
порушені,  позивач просив визнати
свідоцтво про права власності на житло та приватизацію житла від 04.10.1995 року на ім'я
ОСОБА_2,  на 152/1000 загальної площі
квартири в квартирі АДРЕСА_1,  недійсними,
вселити його в квартиру та визнати за ним право користування
квартирою,  зобов'язавши відповідачку не
перешкоджати йому в проживанні.

Справа №
1357-КС-07                                                      Головуючий
ап. ін ст. : Шенцева О.П.

Суддя доповідач:
Маміна О.В.

2

ОСОБА_2
позов не визнала та звернулась з зустрічним позовом про визнання свідоцтва про
права власності на житло та приватизацію житла дійсним та зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Рішенням
Приморського районного суду Одеської області від 30 серпня 2005 року позов
ОСОБА_1 - задоволено,  в зустрічному позові ОСОБА_2 - відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 12
січня 2006 року
рішення Приморського районного суду Одеської області від 30 серпня 2005 року - скасовано та
ухвалено нове рішення,  яким у задоволені
позову ОСОБА_1 - відмовлено,  а позов ОСОБА_2 - задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2005 року
скасувати,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю - доповідача,  перевіривши матеріали справи доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
приходить до висновку про те,  що
касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню,  а рішення апеляційного суду Одеської області
від 12 січня 2005 року підлягає
зміні з наступних підстав.

Матеріали
справи свідчать про те,  ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі з 02.09.1995
року. 04.10.1995 року
ОСОБА_2 приватизувала 152/1000
частин квартири АДРЕСА_1,  де вона мешкала з 1989 року та отримала
свідоцтво про права власності на житло. 11.10.1995
року на вказану жилу площу був прописаний її чоловік ОСОБА_1 У 2002 році шлюб між
сторонами розірвано.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1 про визнання приватизації недійсною,  суд апеляційної інстанції обґрунтовано
врахував вимоги ч. 2  ст.  8 Закону України
„Про приватизацію державного житлового фонду" та п.п. 20,
21 „Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність
громадян" від 15.05.1992
року,  та зробив правильний висновок
про відсутність у ОСОБА_1 на 04.10.1995
року права на приватизацію спірної квартири,  а тому і відсутність підстав для визнання
приватизації та свідоцтва про право власності на житло недійсними.

Разом з
тим колегія суддів вважає,  що висновок
суду про обґрунтованість зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про зняття ОСОБА_1 з
реєстрації у спірній квартирі,  не відповідає закону.

Відповідно
до  ст.
48 Закону
України „Про власність" власник має право вимагати усунення порушень свого
права.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1 вселився у
належну ОСОБА_2 квартиру в якості члена її сім"ї - чоловіка. Тому
відповідно до  ст.  156
ЖК України мав права та обов'язки щодо вказаної квартири як член сім"ї
власника. Само по собі припинення сімейних відносин з власником не позбавляє
колишніх членів сім'ї' права користування займаним приміщенням.

Тому вимога
ОСОБА_2 про відновлення свого права власника шляхом зняття ОСОБА_1 з реєстрації
за вказаною адресою є безпідставною,
оскільки питання щодо позбавлення його права користування спірним жилим
приміщенням не вирішувалось.

3

За таких обставин колегія
судців вважає,  що рішення апеляційного
суду підлягає зміні,  в зазначеній
частині - скасуванню
з ухваленням нового рішення про відмову в позові про зняття ОСОБА_1 з
реєстрації у спірній квартирі,  оскільки
судом не застосовано закон,  який
підлягав застосуванню

Керуючись  ст.
ст.  335,
336,  341,  343,
346 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області,

ВИРІШИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення
апеляційного суду Одеської області від 12
січня 2006 року
змінити.

В
частині зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 - скасувати,  та в задоволені позову ОСОБА_2 в цій частині - відмовити.

В іншій частині
рішення апеляційного суду залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.