Справа № 2-657/07
29 листопада  2007 року.   Добровеличківський районний суд
Кіровоградської області в складі суду:
Головуючого   судді
за участю прокурора в процесі
представника  заявника - адвоката                                ОСОБА_2
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області  цивільну справу
за заявою  ОСОБА_1, до Головного управління
державного казначейства України, заінтересована особа прокуратура
Добровеличківського району Кіровоградської області, про відшкодування
матеріальної, моральної (немайнової) шкоди, яка заподіяна незаконним
притягненням до кримінальної відповідальності в якості обвинуваченого,-
Заявник ОСОБА_1 16 жовтня
2007 року звернувся до суду з заявою в порядку закону України  „Про порядок
відшкодування шкоди заподіяної громадянинові незаконними діями органів
дізнання, попереднього слідства
прокуратури  та суду” про
відшкодування йому матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої фактом
незаконного притягнення до кримінальної відповідальності як обвинуваченого.
Означену заяву ОСОБА_1, в судовому засіданні мотивував тим, що  прокурором Добровеличківського району
Кіровоградської області 27 січня 2006 року відносно нього  була порушена кримінальна справа за ознаками
злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України.            24 березня 2007 року прокуратурою
Добровеличківського району Кіровоградської області йому було пред”явлено
обвинувачення в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України.  По завершенню досудового слідства  його адвокатом  було заявлено клопотання про закриття кримінальної
справи  на підставі п.2 ст.6 КПК України
за відсутності  в його діях
інкримінованого йому злочину, однак це клопотання  органом досудового слідства  залишилось
не задоволеним і кримінальна справа була направлена до
Добровеличківського районного суду Кіровоградської області. Постановою
Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2007
року  кримінальна справа відносно нього
була спрямована до прокуратури Добровеличківського району, для провадження
додаткового досудового розслідування. Однак ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області  означена
постанова суду скасована і кримінальна справа була направлена до
Добровеличківського районного суду  на
новий судовий розгляд.

Кримінальна справа  в судовому порядку повторно не розглядалась,
була  відкликана прокурором перед новим
судовим розглядом і 28.12.2006 року кримінальна справа була закрита
провадженням на підставі п.2 ст.6 КПК України, з-за відсутності в його діях  інкримінованого складу злочину.  Під час досудового слідства  йому пред”являлось обвинувачення в
інкримінованому злочині, обирався запобіжний захід у вигляді „Підписка про не
виїзд”. Окрім цього заявник, посилається на те, що до моменту порушення
кримінальної справи він працював дільничним інспектором міліції в
Добровеличківському РВ УМВС України в Кіровоградській області. Після проведеної
прокуратурою Добровеличківського району в райвідділі міліції  перевірки, з боку керівництва РВ УМВС йому
надійшла усна інформація про те, що відносно нього, готовиться до порушення
кримінальна справа, тому  в подальшому
йому було запропоновано звільнитися з ОВС за власним бажанням,  до моменту порушення кримінальної справи ,
щоб мати  в подальшому змогу  отримувати пенсійне забезпечення  співробітника міліції. При розмові з керівництвом
прокуратури району йому було повідомлено, що
після порушення кримінальної справи
питання про закриття  цієї справи
за нереабілітуючими підставами буде вирішено і тому йому краще  було б звільнитися до порушення  кримінальної справи. Як співробітник
міліції  він  знав, що у випадку порушення кримінальної
справи відносно працюючого міліціонера і
доведення його винності в судовому порядку, він буде позбавлений права
на пенсійне забезпечення співробітника ОВС, тому маючи  стаж
роботи в ОВС понад 20 років і маючи на той момент право на пенсію  він вимушено звільнився з ОВС  в січні 2006 року. При цьому право на вихід
на пенсію в нього було вже в грудні 2005 року. Розмір пенсійного забезпечення
особам рядового і начальницького складу які звільнилися  на пенсію в грудні 2005 року  майже втричі перевищує розмір пенсійного
забезпечення  аналогічних осіб, які
вийшли на пенсію з ОВС в січні 2006 року. Даний факт пов”язаний із змінами
в  законодавстві, яке регулює  пенсійне забезпечення співробітників ОВС.
Окрім вимушеність свого звільнення
заявник  мотивує тим, що до
отримання  чергового  звання
майора міліції в нього залишалось строку - декілька місяців і при таких
факторах він  дійсного волевиявлення  при написанні рапорту про звільнення в
зв”язку з виходом на пенсію не мав і виходячи з логічних спонукань не міг
мати.  Зважаючи на  факт порушення відносно нього кримінальної
справи та  факт вимушеного звільнення
з  роботи він втратив  в
доходах , оскільки  пенсійне
забезпечення в розмірі до 350 грн., значно менше ніж його заробіток на посаді
ДІМ Добровеличківського РВ УМВС України. Зменшення його доходів за період 19
місяців навіть в порівнянні з мінімальною заробітною платою, яка становить 500
грн, призвело до заподіяння йому матеріальної шкоди в  сумі 3880 грн. За період слідства і суду  він вимушений був користуватись  правовими послугами  кваліфікованого адвоката і  за ці послуги він сплатив  адвокату 5000 грн., що підтверджує письмовими
доказами. Заявник посилається на те, що внаслідок незаконного притягнення його,
як обвинуваченого  він був вимушений у
віці 33 роки звільнитися з  постійної
роботи, серед  осіб з якими він працював
він втратив повагу, оскільки за традиціями в сільській місцевості міліціонер,
відносно якого  ведеться слідство  і якого віддають до суду вважається майже
злочинцем. Ніхто з оточуючих не вірить в той факт, що  його не звільнили в зв”язку  з притягненням до кримінальної
відповідальності, а він був вимушений звільнитися за власним бажанням сам.
Після порушення відносно нього кримінальної справи у нього припинились  сімейні стосунки з дружиною.  Причиною
розірвання  сімейних стосунків
послужило  те, що він вже не міг і не мав
змоги матеріально забезпечувати сім”ю. На даний час він вимушено проживає з
цієї причини біля своїх батьків.
Особи,  відносно  яких він раніше здійснював свої функційні
обов”язки , відкрито (в лице) називають його „своїм”, вважаючи його злочинцем в
пагонах. Рідні батьки в зв”язку з вищевикладеними обставинами дивляться на
нього з докірою, хоча все розуміють.
Внаслідок вищевикладених обставин, він
практично втратив друзів, з якими
довгий час разом працював в
райвідділі міліції, оскільки навіть
відпочити разом на даний час вони побоюються, щоб не попасти в поле зору
осіб, які порушували відносно нього кримінальну справу.  Заявник
вказує на те, що  в нього
погіршилися відносини  і з іншими
оточуючими, розірвані важливі для нього життєві зв”язки, які він створював не
одне десятиліття, порушений його звичайний ритм
життя, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого
життя. В Добровеличківському районі він
працював  співробітником  ОВС. Його перша спеціальність є технологічною
і не відноситься до ОВС і тому
знаходячись   під запобіжним
заходом  „Підписка про не виїзд” він
реально не мав змоги працевлаштуватися за своєю спеціальністю в іншій
місцевості, оскільки на території Добровеличківського району, який є аграрним,
відсутня технологічна промисловість. Часті виклики в період досудового слідства
для допитів та інших слідчих дій до прокуратури Добровеличківського району, до
Добровеличківського районного суду, до апеляційного суду,  і знову ж до прокуратури Добровеличківського
району Кіровоградської області не давали йому можливості на власний розсуд організовувати
своє життя, що болюче травмувало його психіку. На позицію заявника  незаконні дії відносно  нього, в молодому віці  фактично зламали його життя, тому вважає, що
має право у відповідності до вимог закону на відшкодування моральної (
немайнової) шкоди , яку оцінює в грошовому виразі   у розмірі 150000 грн.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_2 мотивування заяви свого довірителя в
судовому засіданні підтримав повністю, суду пояснив, що прокуратурою
Добровеличківського району Кіровоградської області  вже тричі
закривалася провадженням кримінальна справа відносно його довірителя на
підставі п.2 ст.6 КПК України і
постанова слідчого, яка перевірялась в тому числі прокурором
Добровеличківського району неодноразово скасовувалась  прокуратурою Кіровоградської області. Після
цих скасувань будь-яких нових доказів у справі слідчим не здобувалось,
обвинувачення по нових статтях не висувались. Строки розслідування кримінальної
справи, які передбачені  чинним
кримінально-процесуальним законодавством закінчились,  ці строки органом досудового слідства в
установленому Законом порядку не продовжувались, відносно його довірителя  в зв”язку з
обранням  запобіжного заходу та
притягненням, як обвинуваченого здійснювались процесуальні та інші
обмеження  конституційних прав
громадянина. Неодноразове закриття кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК
України   прокуратурою  Добровеличківського району   та скасування  винесених постанов слідчим вказує на той
факт, що органи прокуратури
вчиняють  всіх заходів,  до
унеможливлення поновлення
конституційних прав його довірителя. На що також вказує  витребування прокуратурою Добровеличківського
району  означеної вище кримінальної
справи з Добровеличківського районного суду після спрямування кримінальної
справи апеляційним судом на  новий
судовий розгляд. На скарги  його
довірителя, щодо незаконних дії
прокурора Добровеличківського району
у вищестоящі прокуратури  в тому
числі до Генеральної прокуратури України, представник повідомив , про те, що ці
скарги в послідуючому направлялись для вирішення по суті, самому ж суб”єкту
оскарження.

Представник державного казначейства України в судове засідання не з»явився,
будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляд справи, суду
надіслав заперечення на заяву ОСОБА_1, згідно до якого представник державного
казначейства Н.В. Мавріна  вважає, що
заявник в своїй заяві не навів передбачених законом підстав для  відшкодування йому  різниці між отримуваною ним пенсією, що
призначена заявнику під час відкриття проти нього кримінальної справи та
мінімальною заробітною платою в місцевості
проживання заявника. В  частині
відшкодування заявника моральної шкоди представник Державного казначейства
України в своєму запереченні висловила позицію, що означені вимоги повинні бути
адресовані до прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області,
як  відповідача у справі, окрім цього
вважає, що заявник при обрахуванні грошового виразу заподіяної йому моральної
(немайнової) шкоди не керувався вимогами розумності та справедливості та в
своїй заяві не навів належної мотивації з приводу заподіяння йому моральної
шкоди.

Прокурор в процесі - старший помічник прокурора Добровеличківського
району  в Кіровоградській області
Онуфрієнко М.В.  в судовому засіданні
заяву ОСОБА_1 заперечує повністю вважає, що підстав для  виникнення
матеріальних збитків, на які посилається заявник не має, тому не має і
підстав для стягнення на його користь витрат понесених на оплату праці адвоката
під час провадження досудового слідства
по означеній вище кримінальній справі, в частині відшкодування заявнику
моральної шкоди, прокурор вважає, що у заявника така шкода не виникла, оскільки
під час досудового слідства в кримінальній справі до нього не застосовувались
заходи фізичного впливу та  не застосовувались
заборонені законом методи і способи досудового слідства, що спростовує доводи
заявника про наявність у нього моральної шкоди, внаслідок незаконного
пред»явлення обвинувачення. Окрім цього прокурор в процесі ствердила, що на
момент розгляду даної справи судом, постанова прокуратури Добровеличківського
району про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні
злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України , яка винесена на підставі  п.2 ст.6 КПК України  не скасована
в установленому законом порядку.

Свідок  ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_4,
суду пояснили, що дійсно після звільнення з ОВС, до заявника  односельчани стали відноситися гірше, з
причини зменшення його доходів від нього пішла жінка,  особи, яких заявник  раніше притягав до адміністративної
відповідальності та відносно  яких здійснював
нагляд в силу своєї роботи, відкрито глузують над ним, з приводу відкритої
відносно заявника  кримінальної справи.

Заслухавши пояснення  заявника, його
представника, думку прокурора в процесі,пояснення свідків, дослідивши письмові
матеріали справи судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм
правовідносини сторін:

27 січня 2006 року  прокурором
Добровеличківського району Кіровоградської області порушено кримінальну справу
відносно дільничного інспектора міліції
Добровеличківського РВУ МВС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 за
ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Цією ж постановою
доручено проведення досудового слідства слідому прокуратури Добровеличківського
району Менделенко О.В.( а.с.5).

24 березня 2006 року прокурором Добровеличківського району оголошено
ОСОБА_1 постанову про притягнення в якості обвинуваченого по ч.2 ст.367 КК
України (а.с.6).

12 травня 2006 року  в судовому
засіданні при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_1, прокурором
оголошено постанову про зміну обвинуваченні в суді в порядку ст.277 КПК
України, якою конкретизовано раніше пред»явлене обвинувачення (а.с.9).

11 серпня 2006 року постановою Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області  кримінальну
справу відносно ОСОБА_1  по обвинуваченню
в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України направлено до прокуратури
Добровеличківського району для організації додаткового досудового розслідування
(а.с.11). Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області  від 10.10.2006 року задоволено апеляції
прокурора та заявника в даній справі, постанова Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області про направлення кримінальної справи  на додаткове досудове розслідування, скасована  а кримінальна справа направлена на новий
судовий розгляд в іншому складі суду. Кримінальна справа в судовому порядку
повторно (після скасування апеляційним судом постанови Добровеличківського
районного суду  від 11.08.2006 року) не
розглядалась.

28 грудня 2006 року прокуратурою Добровеличківського району Кіровоградської
області кримінальна справа відносно ОСОБА_1 по
обвинуваченню в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України,
була закрита провадженням на підставі п.2 ст.6 КПК України (а.с.18).

22 січня 2007 року прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області
постанова прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області від
28.12.2006 року про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1, скасована з
направленням кримінальної справи до прокуратури Добровеличківського району
Кіровоградської області  для організації
досудового слідства (а.с.21).

03 березня 2007 року прокуратурою Добровеличківського району
Кіровоградської області (після прийняття кримінальної справи з прокуратури
Кіровоградської області 28.02.07 року) повторно закрита кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України на
підставі п.2 ст.6 КПК України ( а.с.22).

Згідно до мотивування постанови (а.с.24) прокуратурою Кіровоградської
області 09.07.2007 року скасована постанова прокуратури Добровеличківського
району від 03 березня 2007 року про закриття кримінальної справи, а кримінальна
справа направлена прокурору Добровеличківського району Кіровоградської області
для провадження досудового слідства. 24.07.2007 року  кримінальна справа відносно ОСОБА_1 прийнята
до провадження слідчим прокуратури Добровеличківського району.  22 серпня 2007 року  прокуратурою Добровеличківського району
Кіровоградської області  втретє  прийнято рішення в кримінальній справі, про
закриття кримінальної справи провадженням, відносно ОСОБА_1 з-за відсутності в
його діях складу злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України(а.с24). Право і
порядок відшкодування шкоди, заявнику в даній справі органом досудового
слідства не роз»яснювалось.

Згідно до копії супровідного листа прокуратури Добровеличківського району
Кіровоградської області від 28.11.2007 року за вих. № 3223, кримінальна справа
по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєні злочину передбаченого  ч.2 ст.367 КК України направлена до
прокуратури Кіровоградської області -  на
усний запит (а.с.26).

Із тверджень  прокурора в процесі,
судом встановлено, що станом на 29 листопада 2007 року кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1   в скоєнні злочину
передбаченого ч.2 ст.367 КК України, закрита провадженням на підставі п.2 ст.6
КПК України і постанова про закриття кримінальної справи є чинною.

Згідно приходного касового ордеру (а.с.27) адвокатом  ОСОБА_2 прийнято від ОСОБА_1,  згідно до угоди  на ведення кримінальної та  цивільної справи грошові кошти в сумі 5000
грн. Відповідно до повідомлення начальника пенсійного відділення № 8586
(а.с.28) ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років з 24 січня 2006 року  в сумі 350 грн. довічно. З пояснень свідків
та самого заявника судом встановлено, що однією з причин  розірвання ним шлюбних стосунків з дружиною,
послужив фат  його звільнення з ОВС та
факт порушення проти нього кримінальної справи.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала з протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності
фізичної особи а також ділової репутації. Згідно до ч.2 ст.1176 ЦК України
право на відшкодування шкоди, завданої  фізичній
особі незаконними діями  органів
дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду , виникає  у випадках передбачених законом.

Відповідно до  п.1 ч.1 ст.1; п.2
ст.2; п.1, п.4,п.5 ст.3;  Закону України
«Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» - підлягає
відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження,
незаконного притягнення як обвинуваченого. Право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку передбачених цим законом, виникає у випадку  закриття
кримінальної справи  за
відсутністю події злочину,  відсутністю у
діянні складу злочину або недоведеності участі обвинуваченого у вчиненні
злочину. У наведених  вище випадках
громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші доходи, які він
втратив внаслідок незаконних дій; суми сплачені громадянином у зв»язку з
поданням йому  юридичної допомоги;
моральна шкода.

Згідно до ч. 5, ч.6 ст. 4; ст.13; Закону України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі,
коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду
завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних
життєвих зв»язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові
внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення
можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з
оточуючими людьми інших негативних наслідків морального характеру. Питання про
відшкодування моральної шкоди з заявою громадянина  вирішується судом відповідно до чинного
законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч.1 ст.12 цього закону. Розмір
моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах встановлених
цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під
слідством та судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального
розмір заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до п.9  постанови ПВСУ №4
від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, розмір
відшкодування  моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру  та обсягу страждань
(фізичних душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових
втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших
обставин. При цьому суд має виходити  із
засад розумності , виваженості та справедливості.

Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що
заява ОСОБА_1 про відшкодування йому шкоди завданої незаконним притягненням  до кримінальної відповідальності підлягає
задоволенню частково. При прийнятті рішення в даній справі суд виходить з того,
що право заявника на відшкодування йому означеної вище шкоди передбачене
законом.  Орган досудового слідства  при закритті кримінальної справи  відносно заявника  за
відсутністю в його діянні складу злочину, не виконав передбаченого ст.12
Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»
обов»язку і не визначив розміру заподіяної заявнику шкоди. Факт незаконного
притягнення заявника до кримінальної відповідальності (незаконного пред»явлення
обвинувачення в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України та  обрання запобіжного заходу  відносно заявника - підписки про не виїзд),
підтверджено постановами прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської
області про закриття кримінальної справи відносно заявника ОСОБА_1 за
відсутності в його діях складу інкримінованого злочину. На переконання суду
заявником не доведено,  належними і
допустимими доказами своїх вимог в частині відшкодування йому різниці між
отримуваною заробітною платою та отримуваною пенсією, оскільки  заявник вийшов на пенсію з ОВС за вислугою
років за власним бажанням до моменту порушення
відносно нього кримінальної справи і під час знаходження під слідством
отримував пенсійне забезпечення. Витрати понесені заявником на оплату  юридичної допомоги, яка йому надавалась  адвокатом ОСОБА_2 при провадженні досудового
слідства  в кримінальній справі  підтверджені видатковим касовим ордером і
тому на переконаня суду підлягають поверненню заявнику і у відповідності до
вимог Закону України «Про поядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і
суду»  в розмірі 5000 грн. Вирішуючи  питання про відшкодування заявнику моральної
(немайнової) шкоди суд  базує своє
процесуальне рішення  виходячи з обставин
справи та керуючись принципом виваженості розумності  і справедливості. В цій частині суд виходить
з того, що порушення кримінальної справи відносно особи, незаконного
притягнення  в якості обвинуваченого,
незаконного застосування запобіжного заходу,
є фактом який  сам по собі
спричиняє негативний вплив на  психіку
притягуваного. Суд приймає до уваги неодноразовість незаконного обвинувачення
заявника, тяжкість обвинувачення, тривалість
перебування заявника  під
слідством в період з 27 січня 2006 року по 22 серпня 2007 року, тривалість дії
відносно заявника  запобіжного заходу,
який обмежує  конституційні права
громадянина. Суд вважає, що в сукупності незаконні дії органу досудового
слідства викликали у заявника стійкі негативні емоції, спричинили йому  психічні страждання, переживання за свою
долю  у молодому віці 33 років, незаконні
дії органу досудового слідства на позицію суду негативно вплинули на авторитет
заявника на  відношення до  нього  батьків,
дружини,  знайомих, сусідів  по місцю проживання та колишньої роботи в
ОВС, що в свою чергу змушує  заявника
докладати додаткових зусиль для своєї
реабілітації,  організації
взаємовідносин з оточуючими. Тому суд з урахуванням наведеного вважає, що
розмір  моральної (немайнової) шкоди,
повинен відповідати  у співвідношенні із
негативними наслідками які зазнав заявник, з урахуванням обставин справи,
грошовому виразу в сумі 80000 грн.

З огляду на викладене, керуючись Законом України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду», ст.1176 ЦК України, ст.293 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовільнити частково.

Стягнути  з державного бюджету  через Управління Державного казначейства в
Добровеличківському районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого
Кіровоградська область Добровеличківський район смт. Добровеличківка
АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний НОМЕР_1, в рахунок відшкодування
моральної (немайнової) шкоди -  80000
грн.( вісімдесят тисяч гривень) та в рахунок повернення  коштів
витрачених  на правову допомогу
5000 грн.(п»ять тисяч гривнів). В решті вимог відмовити за недоведеністю.

Копію рішення направити  до
Державного казначейства України та до прокуратури Добровеличківського району
Кіровоградської області.

Заочне рішенння набирає законної сили відповідно до загального порядку,
встановленого  Цивільно-процесуальним
кодексом України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути піддане
апеляційному оскарженню позивачем в загальному порядку, визначеному
ст.ст 294-296 ЦПК України. Повторне
заочне рішення суду може бути піддане апеляційному оскарженню позивачем і відповідачем,
шляхом подачі через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області до
Апеляційного суду  Кіровоградської
області, апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до
Добровеличківського районного суду Кіровоградської області  на протязі десяти днів з моменту проголошення
рішення суду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області
В.Ведющенко