Справа № 22Ц -959/2007                              Головуючий у І
інстанції Карпович В.Д.
5                                                              Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 березня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого :
Воробйової Н.С.,

суддів :
Олійника В.І., Оношко Г.М.,

при секретарі
Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської
області від 20 грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
розділ будинку та господарських споруд, -

встановила:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила виділити
їй в натурі 1А частину будинку АДРЕСА_1, також приміщення веранди, дві кладовки, дві кімнати
площею 11,10 м. кв. та 11,90 м. кв., Уг частину сараю та погріб, посилаючись на
те, що будинок побудований під час шлюбу, свідоцтво про право власності у 1986
році було оформлено на відповідача ОСОБА_2 і у зв'язку з неприязними
відносинами у неї виникла необхідність у виділі своєї частки у натурі.

Рішенням Яготинського районного суду від 20 грудня 2006 року визнано за
сторонами право власності на 50/100 частин за кожним та по варіанту №1 виділено
їм конкретні приміщення будинку.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм
матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення в
частині варіанту поділу будинку та ухвалення нового рішення про задоволення
позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.364 ЦК України кожен співвласник має право на виділ в натурі
частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Як видно з матеріалів справи, експертом було запропоновано три варіанти
поділу будинку.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність
поділу будинку по варіанту №1, так як цей варіант передбачає визнання права
власності за кожною стороною по 50/100 частин спірного будинку, тобто долі   виділених
часток є  рівними, а сума однієї
сторони, яка становить на

175 грн. більше від ідеальної долі, є незначною в порівнянні з варіантом
№2, за яким долі становили б 53/100 і 47/100 частин будинку і вартість однієї
із сторін була б більшою на 3241 грн. від ідеальної долі, та з варіантом №3, за
яким долі становили б 51/100 і 49/100 і вартість виділеної долі однієї із
сторін була б більшою від ідеальної долі на 1076 грн.

Оскільки позивачка є інвалідом другої групи, то суд вважав необхідним
виділити їй частину будинку із входом. її доля за варіантом №1 більша від
ідеальної долі лише на 175 грн. і покладені на неї зобов'язання (виконання
певних робіт) по переобладнанню своєї частини будинку в ізольовану частину
будинку є менш об'ємними та менш складними в порівнянні із зобов'язаннями по
виконанню певних робіт, покладеними на відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов правомірного висновку щодо поділу
будинку по варіанту №1.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм
матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами
справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують
висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія судді приходить до висновку, що рішення
постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом

двох місяців.