АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 22-ц-683-Ф/07                 Головуючий суду першої
інстанції     Чулуп О.С.
Суддя-доповідач        Полянська В.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого  - Моісеєнко Т.І.,

суддів               - Полянської В.О.,

Іщенка В.І., при секретарі - Петриченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом '. ОСОБА_1до    Кіровського   виробничого    управління    житлово-комунального господарства про
зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Кіровського районного суду Автономної
Республіки Крим від 16 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Кіровського виробничого управління
житлово-комунального господарства з вимогами зобов'язання відповідача видати
довідку про тарифи по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території і
переліку послуг за січень 2007
року, надати акт від 02
квітня 2003 року про
відключення води в квартирі АДРЕСА_1, надати
довідку про встановлені тарифи відповідно до законодавства України станом на 31 січня 2007 року, провести
перерахунок розміру плати за утримання будинку та прибудинкової території по
квартириАДРЕСА_2, про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 480 грн., про
стягнення моральної шкоди в розмірі 1020
грн.

Вимоги
обґрунтовані нормами закону України «Про захист прав споживачів», ст. 56 Конституції
України, ст. 1167 ЦК
України. Позивач вважає, що йому безпідставно відмовляють у видачі довідок про
тарифи по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, про перелік
послуг, що надає відповідач, а також вказує, що відповідач вимагає сплати
необгрунтованої квартирної плати. Вказує, що незаконні дії відповідача завдали
шкоди його здоров'ю, він втрачав кошти на лікування, зазнав моральних
страждань, тому просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну
шкоду у розмірі 480 грн., та
моральну шкоду в розмірі 1020
грн.

Рішенням
Кіровського районного суду АР Крим від 16
лютого 2007 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить про скасування рішення Кіровського районного
суду і ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Апелянт вважає
рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального і процесуального
права, посилаючись на те, що судом недостатньо повно досліджені обставини
справи.

Апелянт вважає, що
суд ухвалюючи рішення не взяв до уваги вимоги Закону України „Про звернення
громадян", згідно якого керівники організацій, підприємств та установ
повинні давати відповіді на запиті громадян у встановлений строк. Апелянт
вказує, що суд не звернув увагу на протиправні дії керівника Кіровського ВУ
ЖКГ, яки завдали йому матеріальної та моральної шкоди.

Апелянт вважає,
що суд відмовив у задоволенні його позову тільки за його національній
належності, що є порушенням Конституції України.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.
1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 виходив з
того, що судом не встановлено порушень Закону України „Про звернення
громадян" та Закону України «Про інформацію» з боку відповідача, оскільки
позивачем не надано доказів про порушення його прав.

Колегія суддів
вважає, що такий висновок суду є обґрунтованим і погоджується з ним.

Відповідно ст. 1 Закону України
„Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності,
заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних
та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 20 цього Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше
одного місяця від дня їх надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про інформацію» всі громадяни України, юридичні
особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей,
необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів,
здійснення завдань ї функцій.

Відповідно до ч.
З ст. 9 Закону
України «Про інформацію» громадянину забезпечується вільний доступ до
інформації, яка стосується його особисто.

Відповідно до
ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати в
установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік
житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу,
структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх споживчі властивості тощо.

З матеріалів
справи вбачається, що, звертаючись до суду з позовною заявою, ОСОБА_1 не надав
письмових доказів, які б підтверджували його доводи про порушення керівництвом
Кіровського ВУ ЖКГ вищенаведених законодавчих актів при зверненні позивача про
надання інформації, щодо тарифів на житлово-комунальні послуги. Ці обставини
підтверджується позовною заявою, яка не містить в переліку доданих до позову
документів посилання на письмові звернення .

Проте під час
судового слідства відповідач -
Кіровське ВУ ЖКГ надав суду письмові заяви (звернення) ОСОБА_1 про надання
йому інформації щодо тарифів на комунальні послуги та відповіді на них.

Так на а.с. 30 є заява
позивача від 23 серпня 2006 року, а на а.с. 55 - офіційна
відповідь Кіровського ВУ ЖКГ від 12
вересня 2006 року,
яка містить інформацію щодо тарифів на послуги, які надає відповідач з
посиланням на рішення органу місцевого самоврядування. На запит ОСОБА_1. від 21 листопада 2005 року (а.с. 60) надана відповідь
Кіровським ВУ ЖКГ  22 листопада 2006 року за № 424 (а.с. 12).

Окрім того,
позивач не надав суду доказів про те, що він звертався до відповідача у квітни 2003 року про видачу
йому акту про відключення квартири АДРЕСА_1
від водопостачання.

З вищенаведених матеріалів справи вбачається, що відповідач своєчасно
розглядав заяви позивача і надавав інформацію, яка містила
відповідь на запитання останнього. За таких підстав колегія суддів вважаю
обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність з боку керівництва
Кіровського ВУ ЖКГ порушень Закону України „Про звернення громадян",
Закону України «Про інформацію».

Відповідно до
ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
вважає , що судом
першої інстанції при розгляді цієї справи не допущено
порушень вищенаведеної норми цивільного процесуального закону, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не довів обставини, на які він посилався
на підставу своїх вимог, як передбачено ч. 1 ст. 60
ЦПК України.

Відповідно до
ст. ст. 1166, 1167 ЦК
України майнова та моральна шкода відшкодовується фізичній особі, коли така
шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, за наявності її
вини.

Відповідно до
ст. 49 Закону
України «Про інформацію» у випадках, коли правопорушення завдають громадянам,
підприємствам, установам, організаціям та державним органам матеріальної або
моральної шкоди, особи, винні в цьому, відшкодовують її на підставі рішення
суду.

Оскільки,
матеріали справи не містять доказів неправомірності дій або бездіяльності
відповідача, якими спричинені моральна та матеріальна шкода позивачеві, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок суду про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди..

Доводи апелянта про те, що суд відмовив у задоволенні його позову тільки за
його національній належності не можуть бути прийняти до уваги, оскільки нічім не
підтверджені і спростовуються матеріалами справи.

Судова колегія
вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі досліджених
доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, характер
спірних правовідносин і постановлене рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального закону.

Апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.
303, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 309, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
Автономної Республіки Крим від 16
лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до Кіровського виробничого управління
житлово-комунального господарства про зобов'язання вчинити дії, стягнення
матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржено до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з дня

набрання
законної сили.