№ 7-5901/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року
м.  Миколаїв

Центральний районний суд
м.  Миколаєва у складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Мунтян Л.М.

за участю представника
позивача                                             ОСОБА_1

представників
відповідачів
ОСОБА_2.

ОСОБА_3.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Миколаєві цивільну справу
за позовом      ОСОБА_4до Державного казначейства
України,  Прокуратури Миколаївської
області  про стягнення матеріальної
шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до
суду із позовом до відповідачів,  в якому
просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 31707 грн. 36 коп.,  яка складається із неотриманої заробітної
плати за 2004 рік у сумі 11195 грн. 06 коп.,
матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби в розмірі 1722 грн.
15 коп.,  допомоги на оздоровлення в
розмірі 1722 грн. 15 коп.,  заробітної
плати за 2005 рік у сумі 17068 грн. 00 коп.,
посилаючись на незаконні дії органу досудового слідства щодо порушення
кримінальної справи відносно неї.

У судовому засіданні
представник позивачки підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила
задовольнити позов,  посилаючись на
обставини,  які вказані у позовній заяві.

Представник відповідача
Прокуратури Миколаївської області Волкова С. В. позовні вимоги визнала та просила стягнути з Державного Казначейства
України матеріальну шкоду.

Представник відповідача
Державного казначейства України ОСОБА_2. позов не визнала та просила в
задоволенні позову відмовити,  оскільки
незаконність дій відповідних органів не встановлена рішенням суду або іншого
уповноваженого органу,  що вступило в
законну силу. Крім того,  заперечувала
проти розрахунку неотриманої заробітної плати.

Вивчивши доводи
позову,  вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи,  судом
встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З квітня 1996 року ОСОБА_4.
працює в органах юстиції України. На підставі Наказу Міністра Юстиції України №
244/6 від 01.07.1997 року 09.07.1997 року начальником Миколаївського обласного
управління юстиції виданий наказ №231-л про призначення ОСОБА_4. на посаду
заступника начальника управління.

25.03.2004 року слідчим
прокуратури Миколаївської області Спасенко С. Г. у відношенні ОСОБА_4. була
порушена кримінальна справа за ознаками злочину,  передбаченого ч.2  ст. 368 КК України,  у зв'язку з чим 05.04.2004 року винесена

постанова про відсторонення
обвинуваченої на час проведення досудового слідства та судового розгляду від
займаної посади.

21.04.2004  року на підставі вказаної постанови ОСОБА_4.
відсторонена від посади заступника начальника Миколаївського обласного
управління юстиції Наказом Міністра Юстиції України №431/к,  21.06.2004 року начальником Миколаївського
обласного управління юстиції виданий аналогічний Наказ №870-к .

31.10.2005 року винесена

постанова про закриття
кримінальної справи на підставі п.2  ст.
6,   ст. 213 КК України. На підставі
вказаної постанови Наказом №1809/к Міністра Юстиції України 18.11.2005 року
ОСОБА_4. допущена до роботи та з того часу працює на вказаної вище посаді.

31.12.2005 року заступником
прокурора Миколаївської області

постанова про закриття
справи скасована,  20.03.2006 року
кримінальна справа прийнята до провадження слідчим Годлевським О.В.,  яким 14.04.2006 року винесено постанову про
закриття кримінальної справи на підставі п.2
ст. 6,   ст. 213 КК України.

Як пояснила представник
позивача,  за 2004 рік нею не отримана
заробітна плата в розмірі 11195 грн. 06 коп.,
матеріальна допомога на соціально-побутові потреби в розмірі 1722 грн.
15 коп.,  допомога на оздоровлення в
розмірі 1722 грн. 15 коп.,  а 2005 рік
розмір неотриманої заробітної плати складає 17068 грн. 00 коп.3агальна сума
складає 31707 грн. 36 коп.

Пояснення представника позивачки підтверджується
довідками Миколаївського обласного управління юстиції (а.с.  14-15, 29).

Посилання представника
відповідача Державного казначейства УкраїниОСОБА_2на невстановленність
незаконності дій прокуратури рішенням суду або іншого уповноваженого
органу,  що вступило в законну силу,  суд до уваги не приймає,  оскільки вони спростовуються вказаними вище
доказами.

Посиланням представника
відповідача Державного казначейства УкраїниОСОБА_2на завищений розмір матеріальної
шкоди суд дає критичну оцінку,  оскільки
сума позову визначена не позивачкою,  а
компетентним органом - Миколаївським обласним управлінням юстиції.

На підставі
вищевикладеного,  у відповідності до  ст.
ст. 2.3, 4, 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду",  ч.4
ст. 3З Закону України „Про державний бюджет України",  суд дійшов висновку,  що позовні вимоги до Державного Казначейства
України обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому з
Державного казначейства України шляхом списання з єдиного казначейського
рахунку Державного бюджету України,
призначеного для відшкодування шкоди,
спричиненої органами дізнання,
досудового слідства,
прокуратури,  слід стягнути на
користь ОСОБА_4матеріальну шкоду у сумі 31707 грн. 36 коп.

Позовні вимоги до
Прокуратури Миколаївської області задоволенню не підлягають у зв'язку із
безпідставністю.

У відповідності із ч.2  ст. 88 ЦПК України судові витрати слід
віднести за рахунок держави,  оскільки
обидві сторони звільнені від оплати судових витрат.

Керуючись  ст.
ст.  10, 14,  209, 212-215, 218, 367 ЦПК України ,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4до Державного
казначейства України про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Державного
казначейства України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку
Державного бюджету України,  призначеного
для відшкодування шкоди,  спричиненої
органами дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури на користь
ОСОБА_4матеріальну шкоду у сумі 31707 грн. 36 коп.

У задоволенні позову
ОСОБА_4до Прокуратури Миколаївської області про стягнення матеріальної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене
через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви
з надісланням особою,  яка її подає,  копії апеляції до апеляційної інстанції.