Справа
22ц - 120/2007 року                                      Головуючий
у І інстанції Гімон М.М.
Категорія-18                                                                                          Доповідач
УХВАЛА

іменем України

27  лютого   2007
року   колегія   судців
судової  палати   у
цивільних  справах апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатолі Т.Г.

суддів                Кочегарової
Л.М., Козлова О.М.,

при секретарі
Фік К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та
відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. солідарно
на користь позивача заборгованість по квартирній платі в сумі 48 грн. та судові
витрати в сумі 81 грн..

В апеляційній
скарзі відповідач просить рішення скасувати і справу направити на новий судовий
розгляд, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, яке, на його
думку, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального
законодавства.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду не підлягає
скасуванню з таких підстав.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача, який доводи скарги підтримав,
відповідача, який заперечував проти апеляційної скарги і просив її відхилити,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 1992 року належить 29/50 частки
домоволодіння по вул. ХХ партз'їзду, 12
в М.Маріуполі. За домовленістю між ОСОБА_1. і ОСОБА_2, останній з
сім'єю поселився до однієї з квартир цієї частки будівлі, і проживав у будинку
до грудня 2003 року. 01 листопада 2000 року сторони
уклали письмовий договір, за умовами якого повинен був оплачувати щомісячно
квартплату в розмірі 24 грн., а
питання про електропостачання, тепловодопостачання квартири вирішувати за свій
рахунок за договором з іншими наймачами.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1^ суд першої інстанції виходив з того,
що   позивач   має право на відшкодування   витрат по квартплаті лише в межах

2

строків позовної давності про застосування яких просив
відповідач. В решті позову, ОСОБА_1. не надав доказів на обгрунтування своїх
позовних вимог.

З висновками
суду не можна не погодитися.

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з
матеріалів справи, на обґрунтування позову ОСОБА_1. надав суду тільки договір
між власником жилого приміщення і наймачем квартири від 1 листопада 1999 року, в якому
зазначено про розмір щомісячних платежів.

Тому колегія
суддів вважає, що з урахуванням пояснень сторін, наданих і безпосередньо
досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позову в межах строків позовної давності і стягнув на користь
позивача 48 грн. за
проживання ОСОБА_2. і ОСОБА_3. з 01
жовтня 2003 року до 1 грудня 2003 року.

Відповідно до
ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета
спору на власний розсуд.

З урахуванням
вимог закону та обсягу позовних вимог ОСОБА_1., апеляційний суд вважає, що суд
першої інстанції правильно вирішив спір.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують
і не є підставою для

скасування рішення.                  .

Ніяких нових
доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли
вплинути на рішення суду позивачем не надано.

Відповідно до
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.303,307,308,311 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 30 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги