Справа № 22- 134507                                 Головуючий в
1-й інст.- Драновська С.З.
Доповідач - Ковалевич С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

19 грудня 2007р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ  апеляційного суду Рівненської області у
складі

головуючого- судді Собіни І.М.

суддів Ковалевича С.П.,
Пашкевича О.О.

при секретарі Cеньків Т.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 на рішення Радивилівського районного
суду від 19 жовтня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя та перегляд рішення Радивилівського районного  суду від 06 грудня 2005р. у зв»язку з
нововиявленими обставинами.

Перевіривши докази у справі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А  :

Рішенням
Радивилівського районного суду від 19 жовтня 2007р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано, що будинковолодіння АДРЕСА_1 в с. Безодня
Радивилівського району Рівненської області є спільною сумісною власністю
подружжя, визнано право власності на нього за ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Рішення Радивилівського районного суду (справа №2-427/2005
року) від 06.12.2005 року про визнання за ОСОБА_1 права власності на будинок і
господарські будівлі АДРЕСА_1 с.Безодня Радивилівського району Рівненської
області  скасовано.

Вирішено розділити
майно подружжя, виділивши позивачу 12 частину будинковалодіння
АДРЕСА_1, в с.Безодня Радивилівського району Рівненської області, що становить
50/100 частини, а саме: коридор 1-1. коридор 1 у веранді „а", кухню 1-6,
жилу кімнату 1-5. сарай Г-Г, сарай Д-1, вбиральню «В», колодязь „К",
ворота № 2, огорожу № 1 - залишено  у
спільному користуванні співвласників. Всього на суму 25 105  грн.

ОСОБА_1 виділено комору 1-2, жилу кімнату 1-3, жилу 1-4.
літню кухню «Б-Г» з ґанком «б», сарай
«В-Г» вбиральню „В", колодязь „К", ворота № 2, огорожу № 1 -
залишити у спільному користуванні співвласників. Всього на суму 24 635  гривень, що становить 50/100 частини
будинковолодіння. Компенсація другому співвласнику 235  грн..

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість 12 частини
майна 5720 (п'ять тисяч сімсот двадцять)грн. та 300 грн. за проведення
будівельно-технічної експертизи.

В решті позовних вимог відмовлено  за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі на вказане рішення ОСОБА_1
посилається на його незаконність через порушення судом норм матеріального
права.

Вказує, що суд безпідставно прийшов до висновку, що
спірне будинковолодіння є спільною сумісною власністю подружжя. Воно  належить їй на праві особистої власності,
оскільки  залишилося їй в спадок після
смерті її бабусі - ОСОБА_4.

Безпідставно суд першої інстанції послався і на те, що
позивач за власні кошти купував будівельні матеріали та істотно покращив це
будинковолодіння. Стверджує, що всі будівельні матеріали при ремонті будинку
купувала її мати - ОСОБА_5, яка перебуває на заробітках за кордоном і мала намір
їх використати на інші цілі.

Посилаючись на викладені обставини просила рішення суду
першої інстанції  в частині визнання
спірного будинковолодіння спільною сумісною власністю скасувати та постановити
нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 відмовити.

Перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановлюючи
рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що до складу майна, яке підлягає розділу між подружжям, слід включити і
домоволодіння АДРЕСА_1 в с. Безодня Радивилівського району, оскільки подружжям
це будинковолодіння переобладнано та реконструйовано.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним
обставинам справи та вимогам закону, а тому постановлене рішення , відповідно
до правил ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню  в цій частині з постановленням нового
рішення.

Матеріалами справи встановлено, що спірне
будинковолодіння належало бабці ОСОБА_1
- ОСОБА_4 і це будинковолодіння по заповіту, після своєї смерті вона
залишила ОСОБА_1

Через відсутність правоустановлюючих документів на це
будиноковолодіння ОСОБА_1 в жовтня 2005р. звернулася до суду із позовом про
визнання за нею права власності на нього. Рішенням Радивилівського районного
суду від 16 грудня 2005р. її вимоги задоволені
та визнано за нею таке право власності ( справа № 2-42705).

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою про
перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами і така заява була
об»єднана в одне провадження із спірною
справою ( а.с. 119).

Статтею 362 ЦПК України передбачено, що заяви про  перегляд рішення узв»язку з нововиявленими
обставинами можуть подати сторони та інші особи, що беруть участь у справі.
ОСОБА_3 стороною по справі про визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне
будиноковолодіння не був, а тому був позбавлений можливості звертатися із
заявою про перегляд такого рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, підстави перегляду рішення за нововиявленими
обставинами передбачені ст. 361 ЦПК України. Такої підстави як виникнення спору
щодо будівлі законом не передбачено.

За наведених обставин рішення суду в частині скасування
рішення від 16 грудня 2005р. за нововиявленими обставинами чинним залишатися не
може і підлягає скасуванню.

Не може залишатися чинним і рішення в частині визнання
спірного будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Як встановлено матеріалами справі, цеглу, цемент та інші
будівельні матеріали, які ОСОБА_3 використав на реконструкцію будинку були
придбані матір»ю його дружини - ОСОБА_5 про що в справі є відповідні докази і
чого він сам не заперечує.

Вказані будівельні матеріали ОСОБА_5 мала на меті
використати на інші цілі, проте ОСОБА_3, коли вона була на заробітках за
кордоном без її дозволу їх використав на свій розсуд.

Такі обставини не дають підстав вважати, що ОСОБА_3 за
кошти спільного сімейного б»юджету чи тим більше за свої особисті кошти вніс
істотні покращення в будинок, а отже не має і підстав для його поділу.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується і
колегія суддів не вбачає підстав для його скасування , а тому його слід залишити
без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.328,331ЦК
України, ст. ст. 62,70 СК України, ст. ст. 309, 313,316 ЦПК України, колегія
суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу       ОСОБА_2  задовольнити.

Рішення Радивилівського районного суду від 19 жовтня 2007р. в частині
скасування рішення Радивилівського районного суду від 06.12.2005р. ( справа
№2-4272005) та в частині визнання
будинковолодіння АДРЕСА_1 в с. Безодня Радивилівського району спільною
сумісною власністю подружжя  ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 і його поділ між ними скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні вимог щодо визнання будинковолодіння
АДРЕСА_1 в с. Безодні Радивилівського району спільною сумісною власністю
подружжя  та  його поділ
за безпідставністю вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає чинності з моменту його  проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду протягом
двох місяців в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:
Судді: