Справа №2-207-2007
ЗАОЧНЕ  РІШЕННЯ ІМЕНЕМУКРАЇНИ
26 квітня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі:
- судді - Помазан В.А.
секретареві - Фальковій
участю прокурора - Марусенко
участю адвоката - ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Лозова Харківської області у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Харківської товарної біржі про визнання правочину недійсним та визнання права
власності на 1/2 частину житлового будинку і надвірних споруд,-
звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим приміщенням, в якій зазначає, що згідно
договору купівлі-продажу №
39 від 12 лютого 1999 року
зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі йому на праві
приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1в якому він
зареєстрований та фактично проживає до теперішнього часу.
цьому будинку зареєстрований відповідач, однак з 16 липня 1996
рокуОСОБА_3. в ньому фактично не проживає.
відповідач жодного разу не був у будинку і всі обов'язки, що випливають з
договору, покладені на позивача та членів його сім'ї.
із зустрічним позовом до ОСОБА_2.,
Харківської товарної біржі про визнання правочину недійсним та визнання права
власності на 1/2 частину житлового будинку і надвірних споруд, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
яка перебувала з 1978 року у
шлюбі з ОСОБА_5. Коли знаходились в шлюбі, то вони купили будинок   АДРЕСА_1
Після смерті матері відкрилась
спадщина, яка складалася з вищевказаного будинку і надвірних споруд, яку він
фактично прийняв, так як користувався речами матері.
шляхом 12 лютого 1999 року через філію
Харківської товарної біржі продав будинок з надвірними спорудами ОСОБА_2., щоб притупити
пильність ОСОБА_3, ОСОБА_5 прописав його у цьому будинку 16 липня 1996 року, а сам
виїхав в невідомому напрямку.
купівлі-продажу будинку та надвірних споруд був оформлений не належним чином,
так як такі договора повинні
бути посвідченні нотаріально у відповідності до чинного законодавства.
У судовому
підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, просив розглянути справу без
участі відповідача - Харківської
товарної біржі та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних доказів, так
як відповідач у судове засідання не з'явився.
ВідповідачОСОБА_3. у судове
засідання з'явився, позов не визнав, посилаючись на те, що він зареєстрований в
даному домоволодінні, просив визнати правочин недійсним та визнати за ним право
власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, в зв'язку з
тим, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки йому було у
володіння ОСОБА_5 передано майно матері холодильник, швейна машинка, ліжко,
золота обручка та сережки. Не заперечував того факту, що з моменту прописки, 16 липня 1996 року він ніколи
в спірному домоволодінні не мешкав, в нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини не звертався.
відповідача - Харківської
товарної біржі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, у
зв'язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд
вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити
заочне рішення на підставі наявних доказів.
судовому засіданні просив позов ОСОБА_2.
задовольнити, оскільки ОСОБА_3. в спірному домоволодінню не мешкав жодного дня,
а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити
за пропуском строку позовної давності.
судовому засіданні пояснила, щоОСОБА_3. це її вітчим.
Після того, як померла мати вітчима, його прописали в будинок. Вони приходили в
дім допомагали наводити порядок, слідкувати за будинком. Свідок із сім'єю також
приходила в будинок, допомагали матері і вітчиму по господарстві. Потім
ОСОБА_6. стало відомо, що в будинок поселилась сім'я ОСОБА_2.ОСОБА_3.,
одного разу ходив до ОСОБА_2,
але той його вигнав з будинку і сказав, що в будинку ні чого його не має.
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, прокурора, свідка, суд знаходить
позов ОСОБА_2. таким,
який підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу №
39 від 12 лютого 1999 року, який
зареєстрований Лозівською філією Харківської товарної біржі ОСОБА_2. на праві
приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
до ч. 4 ст. 334 ЦК України право
власності на майно до позивача перейшло з моменту державної реєстрації договору
купівлі-продажу. Згідно довідки Лозівського бюро технічної інвентаризації
Харківської області за №
3 від 27 березня 2007 року право
власності зареєстровано на ОСОБА_2. (а.с. 51).
В судовому
засіданні достеменно встановлено, щоОСОБА_3. з
моменту реєстрації в данному
домоволодінні, а саме з 16
проживав жодного дня, що підтверджується актом Єлизаветівської сільської ради
від 15 грудня 2005 року (а.с. 10), та довідкою
Єлизаветівської сільської ради за №
941 (а.с. 12), чого не
заперечував самОСОБА_3. в судовому засіданні.
відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 суд вважає, що
відповідачОСОБА_3. втратив право на проживання в спірному домоволодінні,
оскільки не проживав в ньому без поважних причин понад 11 років.
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2.,
Харківської товарної біржі про визнання правочину недійсним та визнання права
власності на 1/4 частину житлового будинку і надвірних споруд - відмовити за
пропуском строку позовної давності, з наступних підстав.
На підставі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а
році стало відомо, що ОСОБА_5 через філію Харківської товарної біржі продав
домоволодіння, яке належало йому на праві приватної власності, ОСОБА_2. і з того часу
вчиняв ніякі дії щоб захистити свої інтереси. Він не звертався до Лозівської
державної нотаріальної контори з питанням про прийняття спадщини, достовірно
знаючи, що домоволодіння, де мешкала його мати, вітчим
ОСОБА_2, але не звертався до суду з питаннями про порушення свого права власності на
домоволодіння в порядку спадкування
і звернувся із зустрічним позов, лише після того, як ОСОБА_2 поставив питання
про визнання його втратившим право на користування спірним домоволодінням.
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не
підлягають, оскільки він пропустив строк позовної давності.
вищевикладене, керуючись ст.
ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 257, 261, 334 ЦК України,
України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням -задовольнити.
ІНФОРМАЦІЯ_2, таким,
що втратив право на користування домоволодінням, розташованого за адресою:
зв'язку з тим, що він не проживає в ній без поважних причин понад шість
Харківської товарної біржі про визнання правочину недійсним та визнання права
власності на 1А частину житлового будинку і надвірних споруд - відмовити за
пропуском строку позовної давності.
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача
дня отримання цього рішення.
Суддя: