УХВАЛА

Іменем   України

07 серпня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апе­

ляційного суду
Житомирської області у складі:

головуючого -
судді                                       Франовської
К.С.

суддів                                                    Товянської
О.В.

Шврокової Л.В.

при секретарі судового

засідання Забедіній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі циві­льну справу за
матеріалами заяви закритого акціонерного товариства комер­ційного банку
"ПриватБанк" (далі - ЗАТ КБ
"ПриватБанк") про видачу судо­вого наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгова­ності за кредитним договором за апеляційною скаргою ЗАТ КБ "ПриватБанк"

на ухвалу судді
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2007
року, -

встановила:

У червні 2007 року представник ЗАТ КБ
"ПриватБанк" звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу
про стягнення з відповідача, забо­ргованості за кредитним договором в розмірі
2751 грн. 39 коп., 51грн. судо­вого збору та ЗО грн. витрат на ІТЗ. Зазначав,
що відповідач в порушення умов договору, укладеного 08.06.2006р., ст.ст.52б,
527, 530 ЦК України,
не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення чергової частини суми
кредиту, тому борг, який складається з 2751 грн. 39 коп. - заборгованості по
кредиту та судові витрати слід стягнути з позичальника в судовому порядку.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської облас­ті від
22 червня 2007 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В апеляційній скарзі ЗАТ КБ "ПриватБанк* посилається на
порушення норм матеріального та процесуального права, допущених суддею, просив
ух­валу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для прийняття
заяви. Суд повинен був згідно п. 1 ч. 1 ст.96 ЦПК України, винести судовий
наказ, оскільки вимога про стягнення боргу ґрунтується на правочині у ви­гляді
кредитного договору, розмір підтверджується письмовими розрахунка­ми.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.96
ЦПК України судовий наказ може бути  ви­дано,
якщо    заявлено вимогу, яка ґрунтується
на правочині, вчиненому в письмовій формі.

Справа №
22ц/1776                                                       Головуючий
у суді 1-ї ін-т.:Потапова Т.М.

Категорія 18                                                                               Суддя-доповідач
Товянська О.В.

При цьому слід
зазначити, що вимоги, перелічені у ч.1 вищевказаної статті, мають бути
документально підтверджені та безспірні, тобто не може викликати сумнівів ні
момент настання права вимоги, ні сума грошових ко-, штів. У наказному провадженні не може розглядатись спір
про право.

Виходячи зі змісту заяви про видачу судового наказу, матеріалів, долу­чених
до неї, викликають сумнів вимоги щодо права на стягнення заборгова­ності по
відсотках за користування кредитом, по комісійних виплатах та на­рахування пені
за несвоєчасність внесення коштів.

Крім того, докази, що подаються заявником, мають бути
безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність
стягнення та відсутність підстав у їх дослідженні. В матеріалах, надісланих до
суду, дока­зів, в частині нарахування та стягнення вищевказаних платежів,
немає.

А тому ухвала судді є законною, підстав для її скасування
чи зміни коле­гія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 314, 315, 317, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну  скаргу закритого  акціонерного товариства  комерційний банк «ПриватБанк" залишити
без задоволення.

Ухвалу
судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою Апеляційного суду.