Справа № 2-548/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року
Центрально-Міський районний суд м. Горлівки Донецької області в складі:

головуючого -
Тарасенко С.Б.

при секретарі -
Цабевській К.Ю.

за участю представника позивача-ОСОБА_3

представника
відповідача - Степанова
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Горлівки цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекціі Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Украіни в
Центрально-міському районі м.Горлівка про стягнення суми заборгованності по
одноразовій допомозі та моральноі шкоди

ВСТАНОВИВ
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення суми
заборгованності по одноразовій допомозі та моральноі шкоди. В обгрунтуванні
вимог пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер іі чоловік -
ОСОБА_2 за обставин професійного захворювання згідно висновку обласноі
травматологичноі МСЕК м. Донецька від 27.07.2001
року.

У
відповідності  до  постанови
відповідача  №212а  від

27.11.2001         року позивачці назанчено та виплачено одноразову страхову

виплату у
розмірі 13 766,40 грн. із
розрахунку щомісячної страхової

виплати
потерпілого у розмірі 191,20
грн. без урахування одержуваної

ним пенсіі, яка
складала 143 грн.за
довідкою управління ПФУ Украіни в

Центрально-міському
районі м. Голівки №7531/03
від 15.06.2006 року.

Вважає, що
відповідач при нарахуванні одноразової страхової виплати не

урахував пенсію
потерпілого. На іі думку сума заборгованності по

одноразовій
допомозі повинна складати 10
296 грн. виходячи із

розрахунку 143x72=10 296грн./143 грн.- розмір
пенсіі потерпілого, 72-

кількість
календарних місяців, визначених за ст.34 Закону №1105 із

розрахунку - пьятирічний
заробіток на сімью та однорічний -
на одного

утриманця/.

Крім того,
вважає, що у зв'язку зі смертю чоловіка ій спричинено моральну шкоду, яку
оцінює в 25 000 грн.
Указані суми просить стягнути з відповідача у повному обсязі.

В судовому
засіданні позивач, представник позивача підтвердив позовні вимоги, мотивуючи іх
аналогично викладеними
в позовній заяві.

Представник
відповідача, що діє за довіренністю, в судовому засіданні проти позову
заперечував, вважаючи що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно  до  п.9.1.2.
постанови  правління  Фонду
від

31.01.2002         року №7, якою затверджено порядок призначення та здійснення

2

страхових виплат потерпілим /членам
іх сімей/, право на отримання щомісячної страхової виплати особам, які мають
право на виплати у звьязку зі смертю годувальника, настає з дня смерті
потерпілого, але ні раніше дня виникнення права на Страхову виплату, яким є
дата встановлення МСЕК причинного звьязку смерті потерпілого з раніш одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням здоровья.

Причинний
звьязок між смертю потерпілого з раніш одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоровья був
встановлений 27.06.2001 року, з
якого відповідачем проводяться страхові виплати. Щодо обчислення страхової
виплати утриманцям в разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати
та не працював, то суми страхових виплат особам, які мають на це право,
визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки,
яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні,
але не мали права на ці виплати.

У разі смерті
потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним у ст.ЗЗ Закону Украіни «Про
загальнообовьязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату
працездатності»/далі Закон №1105-ХІУ/, визначається виходячи із суми щомісячних
страхових виплат і пенсіі,які одержував потерпілий на день його сметрі, з
відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат за ст. 29 вказаного
Закону.

Відповідно до
ч.1ст.21 Закону
№1105-ХІУ у разі настання страхового випадку Фонд зобовьязаний відшкодувати
шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоровья на виробництві або
в разі його смерті, виплачуючи особам, які знаходилися на утриманні страхові
виплати, тому вважає, що всі страхові виплати мають бути повьязані із
ушкодженням здоровья застрахованої
особи, що сталося внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання і пенсія за віком, яку можуть отримувати потерпілі на виробництві,
не повьязана із зазаначеними страховими випадками, тому немає підстав
враховувати іі при обчисленні страхової виплати особам, які перебували на
утриманні потерпілого на виробництві.

Суд, заслухавши
сторони, дослідивши матеріали срави та надавши ім оцінку у іх сукупності,
встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1
за постановою відповідача №212а від 27.11.2001
року отримала страхову виплату у сумі 13
766,40 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданоі втратою
годувальника, у вигляді одноразової допомоги як член сімьі, що сторонами не
запречується.

Що стосується
посилання позивача та його представника на необхідність відшкодування шкоди,
завданоі смертю потерпілого /ст. 1200
ЦК Украіни/ суд не вбачає підстав для прийняття його до уваги як таке, що не
грунтується на законі, а саме:

Відповідно до
ст.4 6 Конституції Украіни громадяни мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення іх у разі повного, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це
право гарантується загальнообовьязковим державним соціальним страхуванням за
рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій...»

Відповідно до
ст.4 Закону N'1105-4 законодавство
про страхування від нещасних випадків складається із Основ законодавства
Украіни про загальнообовьязкове державне соціальне страхування, цього

3

закону,
Кодексу про працю Украіни, Закону
Украіни «про охорону праці» та
інших нормативних актів.

Згідно ст.9 ЦК Украіни
положення Цивільного Кодексу застосовуються до трудових відносин, якщо вони не
врегульовані іншими актами законодовства. Тому норми Цивільного Кодексу Украіни
не застосовуються в сфері загальнодержавного соціального страхування. Положення
глави 82 ЦК Украіни,
в тому числі, ст.1220, застосовується до інших осіб, які не є субьєктами
обовьязкового державного страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання та на яких не поширюється дія Закону №1105-4.

Посилання
позивача та його представника на те, що відповідач незаконно застосував до неі
положення постанови Правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в правовому значенні
нікчемні, оскільки при визначенні розміру відшкодування, заподіяної втратою
годувальника, положення правління Фонду ССНВ до нього не застосовувались,
розрахунок було здійснено за вимогами ст.ст.29,33 Закону №1105-4.

Відносно вимог
позивача щодо стягнення з відповідача моральноі шкоди, завданоі його
неправомірними діями, суд відзначає, що згідно ст.1167 ЦК Украіни,
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка іі завдала, за наявності іі
вини...

Ст.60 ЦПК
Украіни передбачає, що кожна сторона зобовьязана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своіх вимог і заперечень...

В судовому
засіданні позивач не надав суду доказів стосовно винних дій відповідача щодо
прийняття неправомірних рішень або дій відносно нього.

З огляду на
викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованності по
одноразових допомогах у розмірі 10
296 грн. та моральноі шкоди у розмірі 25
000 грн., визначені в позовній заяві є безпідставними, тому в задоволенні
позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі
викладеного, ст.4 6 Конституції Украіни, ст.ст.4,8,33 Закону Украіни «Про
загальнообовьязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
від 23.09.1999 року №1105-4, керуючись ст.ст.10,11,57-60,213,214,218,223 ЦПК
Украіни

ВИРІШИВ

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
Украіни в Центрально-міському районі м. Горлівки про стягнення суми
заборгованності по одноразовій допомозі та моральноі шкоди -відмовити.

Рішення суду
набирає чинності, якщо після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження /10 днів з
дня проголошення рішення/ заяву про апеляційне оскарження не буде подано або
якщо подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не булла подана
у строк, встановлений ст.
294 ЦПК Украіни /протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження/.

Рішення може
бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через даний суд шляхом
подання заяви про оскарження протягом

4

10-и днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом 20-и днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя