Справа № 2-206/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

"13"
квітня 2007 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шлай А.В.,

при секретарі       Козінцевій О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди та зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних затрат у зв"язку з ремонтом квартири,-

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що згідно
договору-згоди від 16.02.1998 року за № 11 він здав в найм свою квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_2., який
проживав в ній до 30.09.2005 року, користувався нею та електроенергією, але не
сплачував за це відповідно до умов
договору. Борг за користування квартирою та електроенергією склав 2881
грн.27 кол., яка
підлягає стягненню у судовому порядку. Крім
того, своєю поведінкою та відношенням до нього ОСОБА_2. спричинив
моральну шкоду, яку оцінює в 1000 грн. і яка також підлягає стягненню за
рішенням суду.

У судовому
засіданні ОСОБА_1. пояснив суду, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3., сином якої є ОСОБА_2. На прохання
дружини він пустив ОСОБА_2. проживати у свою квартиру, яка знаходиться у його
приватній власності, терміном на 3 роки, а сам перейшов проживати до
дружини. Плату за квартиру повинен був
здійснювати ОСОБА_2. за умовами договору найму, який вони уклали. Він не
контролював оплату комунальних послуг з боку ОСОБА_2., оскільки його дружина
запевняла його, що все оплачується. У 2004 році ОСОБА_2. звільнив квартиру, але
за ним залишився борг за електроенергію в сумі 840 грн. 42 коп. та за
теплопостачання в сумі 2043 грн. 68 коп. ОСОБА_1. просить суд звільнити його
від сплати зазначеної заборгованості, оскільки він не проживав в квартирі, та зобов»язати ОСОБА_2. сплатити на користь комунальних
служб цей борг.

ОСОБА_2. позов
ОСОБА_1. не визнав, пред»явив зустрічний позов про відшкодування матеріальних
затрат у зв"язку з ремонтом квартири. У судовому засіданні ОСОБА_2.
пояснив, що з ОСОБА_1. він мав добрі стосунки, оскільки той був чоловіком його
матері. ОСОБА_1. говорив про те, що мав намір подарувати йому цю квартиру і
запопонував жити в ній, але після погіршення стосунків
із матір"ю, ОСОБА_1. виявив бажання повернутись у свою квартиру. За
користування квартирою він сплачував щомісячно ОСОБА_1. В обгрунтування
своїх позовних вимог ОСОБА_2. зазначив, що ремонт у квартирі ОСОБА_1. він робив
з дозволу останнього, оскільки вона
знаходилась у жахливому стані. Всього ним був за власні кошти у квартирі
ОСОБА_1. зроблений ремонт на загальну суму 2053,30
грн. Просив у позові ОСОБА_1. відмовити та задовольнити його зустрічний
позов.

2

Представник
ОСОБА_2-ОСОБА_1. не має права вимоги до ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної
шкоди на зазначену ним суму заборгованості, оскільки він, як власник,
зобов"язаний сам сплачувати комунальні послуги. У відшкодуванні моральної
шкоди просив суд відмовити у зв"язку з її недоведеністю. Зустрічний позов
ОСОБА_2. просив задовольніти та стягнути з ОСОБА_1. вартість майна та робіт з
ремонту квартири ОСОБА_1. на загальну суму - 2053,30 грн.

ОСОБА_1. зустрічний позов не визнав, пояснив суду, що він, як
власник квартири, не давав ОСОБА_2., як наймачу, дозвіл на проведення ремонтних
робіт в квартирі. Він не знав про те, що ОСОБА_2. робить ремонт, оскільки з
часу його проживання в квартирі, не навідувався до нього. ОСОБА_1. зазначив, що
ОСОБА_2. навпаки погіршив стан його квартири і тому у задоволенні зустрічного
позову просить відмовити.

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні
ОСОБА_1. - ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" Пантелеев О.В. пояснив суду, що
ОСОБА_1. є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1, який станом на
23.06.06 має заборгованість в сумі 843,05 грн. Право вимоги щодо сплати суми
заборгованості належить ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" як
постачальнику зазначених послуг, а обов"язок щодо сплати за користування
електроенергією покладається на ОСОБА_1., який, в свою чергу, після сплати
заборгованості, не позбавлений права звернутись до суду із позовом про
відшкодування шкоди до осіб, які її спричинили. На даний час ніякої матеріальної шкоди ОСОБА_1. не заподіяно.

Третя особа, яка
не заявляє самостіних вимог щодо предмету спору на стороні ОСОБА_1. - ДП
"Криворізька теплоцентраль", повідомлена належним чином про день, час
і місце судового засідання, свого представника до суду не направило, клопотання
про відкладення судового засідання, не надало, у зв"язку з чим суд вважає
за можливе ' розглянути справу без участі
представника зазначеної третьої особи.

Свідок ОСОБА_3.
пояснила суду, що вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_1. в період з 16.12.1998 року по 27.04.2005 року. За
домовленістю між ними ОСОБА_1. переїхав проживати до неї к квартиру, а її
син - ОСОБА_2. - до квартири ОСОБА_1. За проживання к квартирі син
сплачував ОСОБА_1. гроші, а сам ОСОБА_1. за проживання в її квартирі нічого не платив. Він віддавав їй лише свою невелику
зарплату, а пенсію залишав собі. Син зробив в квартирі ОСОБА_1. ремонт
за його дозволом. Після того, як син виїхав з квартири ОСОБА_1. за плату
передав квартиру іншим людям.

Свідок ОСОБА_5. пояснив суду, що
він є сусідом ОСОБА_1., в квартиру якого у 1998 році посилився ОСОБА_2 та почав робити ремонт. Після ОСОБА_2 у квартирі
проживали інші люди.

Свідок ОСОБА_6
пояснила суду, що вона тимчасово проживала в квартирі
ОСОБА_1. з 01.05.04 по 25.07.05 р. за пропозицією його дружини та за його дозволом. Гроші за квартиру
після 2 5 числа кожного місяця по 150 грн. вона передавала як ОСОБА_1.,
так і його дружині. Самостійно вона сплачувала лише за користування кабельним
телебаченням та за електроенергію.

Свідок ОСОБА_7.
пояснила суду, що ОСОБА_1. розповідал їй,
що ОСОБА_2. залишив йому борги за квартиру.

Суд, заслухавши
показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, прийшов до наступного.

У судовому
засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1. є власником
квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

3

16.02.1998 року був укладений договір-угода за № 11, за умовами якого
ОСОБА_1. здав ОСОБА_2. в
найм однокімнатну квартиру, площею 32.4 кв.м, у АДРЕСА_1 терміном на три
роки з 16.02.98 по 16.02.01 р.

Житловий кодекс
України станом на час укладання зазначеної угоди (1998 рік) містив поняття
плати за користування жилим приміщенням та плати за комунальні послуги, які за
своїм змістом не є тотожніми. Згідно з
положеннями ст. 66 ЖК України квартирна плата -це плата за користування
жилим приміщенням в домах державного та громадського житлового фонду. Статтею
162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням, що
належить громадянину на праві приватної
власності, встановлюється угодою сторін. Комунальними послугами, як визначено
у ст. 67 ЖК України, є плата за водопостачання,
газ, електричну, теплову енергію та інші послуги, які стягуються окрім
квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

У
договорі-угоді, що укладена між сторонами, зазначено, що квартирна плата
утримується за строками та ставками, встановленими домоуправлінням і не містить
положень щодо строків внесення плати за комунальні послуги, як це передбачено
ч. 2 ст. 162 ЖК України. Крім того, за змістом зазначеної норми комунальні
послуги, крім плати за користування приміщенням, наймач повинен сплачувати
наймодавцю, а не підприємству-постачальнику послуг.

З урахуванням
викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної шкоди у зв"язку відсутностю факту
спричинення такої шкоди з боку ОСОБА_2. Судом також встановлено, що ні ВАТ
"ЕК "Дніпрообленерго", ні ДП "Криворізька ТМ" не
звертались із позовом про стягнення боргу з ОСОБА_1.

Суд також дійшов
висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. про відшкодування
моральної шкоди, виходячи з наступного:

ОСОБА_1. заявив
суду, що він зазнав моральних страждань після того, як дізнався про навність у
нього боргу за комунальні послуги, які, на
його думку, мав сплачувати ОСОБА_2.

Відповідно до
ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. ОСОБА_1., як позивач за
первісним позовом, був зобов"язаний, на підставі ч. З ст. 10 ЦПК України
довести ті обставини, на які він посилався
як на підставу своїх вимог. У судовому засіданні ОСОБА_1. не доведено
факт порушення прав ОСОБА_1. з боку ОСОБА_2., а відтак - і підстави для
задоволення його вимог про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючі зустрічний позов ОСОБА_2.
суд виходить з такого:

ОСОБА_2. зазначив, що ремонтні роботи в квартирі ОСОБА_1. він
проводив у 1999-2000 pp.

Відповідно до ч.
3 ст. 272 ЦК України
в ред. 1963
року, вартість поліпшень, проведених наймачем без дозволу наймодавця та таких,
що неможливо відокремити без пошкодження для майна, відшкодуванню не
підлягають. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті проведені наймачем поліпшення
без дозволу наймодавця, якщо їх можна відокремити
без шкоди для майна, можуть бути вилучені наймачем.

ОСОБА_2. вимагає
відшкодування затрат на обої, краску, розетки, мийку, вартість робіт на заміну
труб водопостачання та опалення, не порушуючи питання щодо їх вилучення. За
таких обставин суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_2. задоволенню не підлягають.

На підставі ст.
88 понесені сторонами судові витрати компенсації не підлягають.

4

На підставі ст. 66, 67, 162 ЖК України, ст. 272 ЦК України (в ред. 1963 р.), ст.23 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

У задоволенні
позову- ОСОБА_1 до ОСОБА_2про. стягнення матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних
затрат у зв"язку з ремонтом квартири - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 2 95 ЦПК України.