Справа
№2-497/07
РІШЕННЯ

Ім'ям України

10.04.2007 року                    Красноперекопській
міськрайонний суд АР Крим в складі:

головуючого                                                                                    Караваева К.М.

при секретарі                                                                                   Буторіній
Н.В., розглянувши у м. Красно-

перекопську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Совхозненської сільської ради Красноперекопського району АР Крим про
визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду, просить визнати за нею
право власності на жилий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що під час шлюбу з ОСОБА_4 - 22.10.1954 року, ними було придбане дане домоволодіння в радгоспі
„ІГятиозерний", у зв'язку с чим вона, згідно зі
ст.ст.60,70 К
України, як дружина має право на Уг його частину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на Уг частини
вищевказаного домоволодіння і ОСОБА_1 фактично прийн­яла
вищезгадану спадщину, проте оформити нотаріально свідоцтво про право власності
на вказане майно вона не мо­же з огляду на те, що під час купівлі вказаного
дому її чоловіком 15.02.1992 року у договорі його купівлі - продажу була
допущена помилка - записано, що її чоловік придбав жилий дім з прибудівлями за
адресою АДРЕСА_1, розташовані на земельної ділянки площею 900 кв.м, оскільки дім
не може знаходиться за адре­сою квартири і навпаки.

Ухвалою суду у якості відповідачів були притягнути діти
позивачки від шлюбу із ОСОБА_4 - ОСОБА_2. та ОСОБА_3, а також у якості 3-ї особи Красноперекопське МБТІ.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги
і наполягає на їх задоволенні, при цьому пояснила, що, крім неї, спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проте останні у встановлений законом термін в нотаріальну контору із
заявою про при­йняття спадщини не зверталися, відмовилися від прийняття
спадщини на користь її.

Відповідач ОСОБА_2. не заперечує проти задоволення позову, при цьому підтвердив той факт, що ОСОБА_1 своєчасно не оформила у нотаріальному порядку спадщину, яка залишилася
після смерті його батька ОСОБА_4,
у зв'язку з вищезгаданої помилкою у договорі купівлі -
продажу дому.

Також ОСОБА_2. у суді відмовився від
своєї долі спадщини на користь матері ОСОБА_1 - позивачки по спра­ві..

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з'явилася, просить розглянути справу у її відсутність, при цьому
у наданої нею до суду заяві вона позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному
обсязі та підтвердила той факт, що із заявою про прийняття спадщини, що
залишилася після смерті її батька, в нотаріальну контору не зверталася, відмов­ляється
від спадщини на користь матері - ОСОБА_1..

Представник Совхозненської сільради ОСОБА_5 не заперечує проти задоволення позову, при цьому поясни­ла суду, що помилка
у тексті договору купівлі-продажу дому від 15.02.1992 року була допущена у зв'язку
з неправи­льною вказівкою дому як квартири, оскільки правильною є адреса
спірного дому АДРЕСА_1

Представник 3-ї особи - Красноперекопської МБТІ до суду
не з'явився, при цьому її начальник ОСОБА_6про­сить розглянути справу у його
відсутність.

Вислухавши позивачку, представника відповідача -
Совхозненської сільради, відповідача ОСОБА_2, дослідив­ши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З матеріалів справи та пояснень сторін витікає, що
22.10.1954 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_7, після чого останньої було привласнене прізвище Власова.

15.02.1992 року між ОСОБА_4 та радгоспом
„П"ятиозерний" був укладений договір купівлі-продажу жилого дому з
господарчими спорудами, розташованими на земельної ділянці площею 900 кв.м., з
вказівкою адреси дому -АДРЕСА_1, який був посвідчений заступником Совхозненсь­кої
сільради Красноперекопського району АР Крим (реєстр 29).

Згідно довідки і рішення сесії Совхозненської сільради
від 27.03.2007 року, з 27.03.2007 року спірному дому присво­єна адреса
АДРЕСА_1.

Також з матеріалів справи витікає, що під час шлюбу у
подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_1 народилися діти -ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Пізніше ОСОБА_3 одружилася і їй було привласнено прізвище
ОСОБА_3,
а 21.02.1975 року даний шлюб був розірваний, при цьому
прізвище останній залишилося таким же.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
помер.

Після смерті ОСОБА_4
відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки та Уг
частини спірного домоволодіння.

З пояснень позивачки витікає, що після того, як вона
звернулася до нотаріуса для оформлення свого права на спад­кове майно - на Уг
частину спірного дому з господарчими спорудами, а також на частину
домоволодіння, що належало їй по закону, їй було в цьому відмовлено в зв'язку з
вказівкою у тексті договору купівлі-продажу дому від 15:.02.1992 року спірного
жилого дому як квартири, що суперечить вимогам діючого законодавства України.

2

У той же час право
на інше спадкове майно після чоловіка позивачкою було
оформлено у нотаріальному порядку.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на жилий дім, суд виходить з наступно­го.

Відповідно до ст.ст.60,70 СК України, майно, придбане
подружжям в період шлюбу, належить їм на праві загальної сумісної власності,
при цьому долі подружжя є рівними.

Згідно ст.1223 ЦК України, право
на спадщину мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту таке
право отримують за законом особи, вказані в ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261,1267 ЦК України, спадкоємці згідно із законом отримують право на спадкоємство по
черзі, при цьому в першу чергу успадковують, разом з батьками, діти спадкодавця
і їх долі є рівними.

З матеріалів справи і пояснень сторін виходить, що жилий
будинок з господарчими спорудами, розташований за земельної ділянці площею 900
кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, ін­вентарною вартістю 337727 грн, був придбаний
гр.ОСОБА_4 у радгоспу „Пятіозерний" в період шлюбу зі ОСОБА_1, на підставі
договору купівлі - продажу від 15.02.1992 року, при цьому спроможність даного
договору не оспорюється представником Совхозненської сільської ради та
підтверджується наданими позивачкою документами, домовою книгою для реєстрації
громадян. Рішенням сесії Совхозненської сільради від 27.03.2007 року спірному
дому була присвоєна адреса - АДРЕСА_1

З урахуванням викладеного, той факт, що при укладанні
договору купівлі-продажу дому у його тексті посадовою особою виконкому
Совхозненської сільради спірний дім вказаний як квартира у частині дому,
значення для вирішен­ня справи, на думку суду, не має, оскільки факт наявності
дому у радгоспі „Пятіозерний" і його купівлю ОСОБА_4 15.02.1992 року
сторони не оспорюють.

У той же час, оскільки вищевказаним рішенням сесії
сільради спірний дім був ідентифікований як АДРЕСА_1 по тією ж самій вулиці, то
правильною слід вважати його дану адресу.

На час смерті ОСОБА_4 позивачка проживала у спірному домі, вступила в оперативне управління даним
домом та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну
померлому земельну ділянку, при цьому нею свідоцтво про право на спадщину на
частину домоволодіння, що залишилася після смерті її чоловіка, та на належну їй
за законом частину домоволодіння, оформлено не було у зв'язку з вищевказаними
недоліками тексту договору купівлі-продажу дому.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець,
який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спад­щини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо протягом терміну, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від нього.

Сторонами не оспорюється той факт, що, крім ОСОБА_1, спадкоємцями майна, що залишилося після померлого, є її діти від шлюбу зі
ОСОБА_4 - ОСОБА_2.
і ОСОБА_3.

Згідно ст. 1274 ЦК України, спадкоємець згідно із законом має право відмовитися від прийняття
спадщини на ко­ристь будь-якого із спадкоємців згідно із законом незалежно від
черги.

Оскільки ОСОБА_2. і ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки по справі, то суд
вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно - на 1/2 частину спірного домоволодіння, яке залишилося після
смерті її чоловіка - ОСОБА_4.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 як дружина ОСОБА_4,
відповідно до положень сімейного законодавства Украї­ни,
має право на ту, що залишилася, 1/2 частину спірного домоволодіння, то суд
приходить до висновку про те, що за нею слід визнати право власності на ціле
спірне домоволодіння.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати повинні бути відшкодовані
відповідачами.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,213,215 ЦПК України,
ст.ст.60,70 СК України, ст.ст.1223,1258,1261,1267,1274 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на домоволодіння, яке складається з жилого будинку (літ.А.а) загальної
площею 63,5 кв.м, жилої площею 42,2 кв.м, господарчих споруд - погрібу (літ.Б),
чотирьох сараїв (літ.В,Е,Ж,3), літ­ньої кухні з тамбуром (літ.Г.г), гаражем
(літ.Д) уборної (літ.И) і розташоване на земельної ділянці площею 900 кв.м. за
адресою: АР Крим Красноперекопський район ОСОБА_1, інвентарною вартістю
37727,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Совхозненської сільради Красноперекопського району АР Крім на користь ОСОБА_1 51,00 грн - її витрати по оплаті держмита в дохід держави, в рівних
частках, тобто по 17,00 грн з кожного з них, а також 30 грн - її витрати на
інформаційне-технічне забезпечення судового про­цесу, в рівних частках, тобто
по 10,00 грн
с кожного з них.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Совхозненської сільради Красноперекопського району АР Крім недоплачене ОСОБА_1 державне мито у розмірі 326,27 грн у дохід держави в рівних частках, тобто
по 108,75 грн з кожного з них.

Заява про апеляційне оскарження може бути подана до
Апеляційного суду АР Крим протягом 10 днів з дня його оголошення через
Красноперекопській міськрайонний суд АР Крим.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд АР
Крим протягом 20 днів з дня подачі заяви про його апеляційне оскарження через
Красноперекопській міськрайонний cyд АР Крим.