Справа №2-1154
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

28
березня 2007 року                                             Рівненський
міський суд

в особі
головуючого

судді                                                                         Кухарця
В.М.

за
участю секретаря                                               Трет'якової Т.В.

представника
позивача                                          ОСОБА_1.

представників
відповідача               Жуковського О.В.
та Кожуховської З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Рівненської дитячої музичної школи №2 про
стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представники відповідача позов не визнали та в
обгрунтування заперечень Рівненської дитячої музичної школи №2 пояснили, що
рішення Рівненського міського суду від 21 вересня 2001 року, ухвалене в
цивільній справі №2 - 2943/01, котрим було стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_2. 3039 грн. 01 коп. в якості середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, було виконане ще в кінці березня 2002 року, про що надали суду копії
розпорядження Державної виконавчої служби від 25.03.2002 р. та платіжної вимоги
від 26.03.2002 р. У зв'язку з зазначеним, вважають позовні вимоги ОСОБА_2.
безпідставними й необгрунтованими.

Представник позивача в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог
свого довірителя, уточнивши їх , а саме - просить стягнути з Рівненської
дитячої музичної школи №2 на користь ОСОБА_2. 478 грн. 50 коп., що становить
середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, вказуючи
періодом згітримки 21 жовтня 2001 року (день набрання законної сили рішенням
Рівненського міського суду від 21 вересня 2001 року) по 04 квітня 2002 року -
день фактичного виконання відповідачем цього рішення суду. Розмір середнього
заробітку вирахував виходячи з вказаного відповідачем у довідці №12 від
23.01.2007 р. розміру середньомісячної заробітної плати позивача.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.І ст.116, ч.І ст.117 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою
зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116
цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

З досліджених судом матеріалів архівної справи №2 -
2943/01 за позовом ОСОБА_2 до Рівненської дитячої музичної школи №2 про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 07 грудня 2000
року, ухваленим в зазначеній справі, позов ОСОБА_2. було задоволено повністю.

За протестом заступника прокурора Рівненської області, постановою президії
Рівненського обласного суду від 28 березня 2001 року рішення Рівненського
міського суду від 07 грудня 2000 року та ухвала судової колегії в цивільних
справах Рівненського обласного суду від 22 січня 2001 року були скасовані в
частині вирішення вимог про оплату вимушеного прогулу, а справу направлено на
новий судовий розгляд. Рішенням Рівненського міського суду від 21 вересня 2001
року позов ОСОБА_2. в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу задоволено повністю - стягнуто з Рівненської дитячої музичної школи №2
на користь позивача 3039 грн. 01 коп. заробітної плати за час вимушеного
прогулу. Зазначене рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалося,
однак в матеріалах справи №2 - 2943/01 є ухвала Верховного Суду України від 21
січня 2002 року, в котрій зазначено, що ухвалені у справі судові рішення є
законними й обгрунтованими, у зв'язку з чим було відмовлено в задоволенні
касаційної скарги представника Рівненської дитячої музичної школи №2 Ярошевича
М.П.

Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням Рівненського міського
суду від 21 вересня 2001 року, позивачу як звільненому працівникові (згідно
витягу з наказу №145 від 21.12.2000 р. був звільнений з роботи з 21 грудня 2000
року) належав до виплати від відповідача середній заробіток за час вимушеного
прогулу, в розмірі 3039 грн. 01 коп.

Як вбачається з наданих представниками відповідача розпорядження Державної
виконавчої служби від 25.03.2002 p., платіжної
вимоги від 26.03.2002 р. й наданої позивачем довідки №18-0332 від 15 червня
2006 року, виданої Рівненською обласною філією АКБ "Укрсоцбанк",
рішення Рівненського міського суду від 21.09.2001 р. було фактично виконане 04
квітня 2002 року, коли на поточний рахунок ОСОБА_2. надійшли з ДВС кошти в сумі
3009 грн. 49 коп в якості заборгованості по заробітній платі.

Виходячи з наведеного, відповідач зобов'язаний нести
відповідальність перед позивачем згідно ч.І ст. 117 КЗпП за несвоєчасність
розрахунку при звільненні, однак про порушення свого права на своєчасний
розрахунок ОСОБА_2. дізнався 04 квітня 2002 року, в той час як до суду за
захистом цього права звернувся 04 жовтня 2006 року, тобто з пропуском
тримісячного строку, передбаченого ч.І ст.233 КЗпП України.

Так, Пленум Верховного Суду України в абзацах 5, 6, 7
п.25 постанови №13 від 24.12.1999 р. "Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці" роз'яснив, що непроведения розрахунку з
працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі,
наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для
застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг
тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після
проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Пропуск
без поважних причин тримісячного
строку звернення
до суду є самостійною підставою для відмови в позові, однак якщо суд
установить, що останній є необгрунтованим, він відмовляє в його задоволенні
саме з цих підстав.

Глава XV КЗпП не передбачає винятків щодо застосування строків
звернення до суду. Тому і правило ст.238 КЗпП про право органу, який розглядає
спір, постановити рішення про виплату працівникові належних йому сум (крім
передбачених ст.235 КЗпП виплат середнього заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи) без обмеження
будь-яким строком застосовується за умови додержання строків звернення за
вирішенням спору.

Керзлочись
ст.ст. 10,11,60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Рівненської дитячої музичної
школи №2 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при
звільненні, за пропуском строку звернення до суду.

Судові витрати
прийняти на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного процесуального Кодексу,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення; апеляційна скарга на
рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський
суд.