Справа
№ 2-825/07 року
РІШЕННЯ

іменем   України

25
квітня     2007 року Антрацитовский
міськрайонний суд Луганської області у складі:

головуючого судді:            Тополюк
Є.В.

при секретарі:                     Нікаірової
Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Антрацита    цивільну
справу за

позовом   ОСОБА_1                                                                      до   Територіальної   громади

Антрацитівської
міської ради « Про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме

майно»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до
Територіальної громади Антрацитівської міської ради про визнання права
власності  на самочинне збудовані
господарські споруди, які розташовані за адресою: м.АДРЕСА_1.

В обгрунтування своєї вимоги вказав, що згідно з
договором дарування від 28.02.1974 року він є власником житлового будинку з
належними до нього службовими та господарськими спорудами, що розташованій за
адресою :м.АДРЕСА_1. За своє життя він без згоди відповідного органу місцевого
самоврядування та територіальної громади біля свого житлового будинку побудував
самочинно господарські споруди: 2 сараї та душ. Відповідно до Акту державній
приймальної комісії Антрацитівської міської ради про прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом господарських будівель від 22.02.2007 року самочинно
збудовані ним господарські споруди: Д-сарай, вартістю 441 грн., Ж-сарай,
вартістю 577 грн., Е -душ, вартістю 143 грн., а всього вартістю 1161 грн.,
прийняти до ексшгуатації.Цей Акт був затверджений рішенням виконкому
Антрацитівської міської ради № 64/4 від 01.03.2007 року. Самочинно збудовані
споруди відповідно до висновку містобудування та архітектури Антрацитівської
міської ради від 02.03.2007 року відповідають санітарним, технічним та
протипожежним нормативам. На теперішній час він у зв'язку з тим, що сараї та
душ були самочинно збудовані без спеціального дозволу не може розпорядитися
своїм майном ,тому йому необхідно визнати право власності на нього у судовому
порядку.

У
судовому   засіданні       позивач
підтримав свої позовні вимоги повністю, посилаючись на

вищевказані
обставини.

Представник
відповідача виконкому Антрацитівської міської ради   у судове засідання не з'явився

,
представивши    заяву з проханням слухати
справу за позовом    ОСОБА_1. у їхню

відсутність,
про признання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,
розташоване

за
адресою : м.АДРЕСА_1  не мають
заперечень, /а.с. 17 /.

Суд
,заслухав пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи, вважає ,що   позов

ОСОБА_1.
підлягає задоволенню з таких підстав :

Згідно
ст. 376 ч.І ЦК України   житловий будинок,   будівля, споруда вважаються самочинним

будівництвом,
якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети,
або

без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або    з
істотними порушеннями

будівельних
норм і правил.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1. є
власник житлового будинку на підставі договору дарування від 28.02.1974 року,
нотаріально засвідченого за реєстром № 775, житловий будинок має загальну
житлову площу 40,4 кв.м, визначений у плані під літером « А» та господарські
будівлі , споруди, яки розташовані за адресою : м.АДРЕСА_1на земельної ділянці
площею , норма якої не встановлена/а.с.14-15/.

Згідно Акта державної технічної комісії про прийняття
закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від 22.02.2007 року   ОСОБА_1.
має самовільно   збудовані у 1977
р. на

2

земельної ділянці, розташованої за адресою:
м.АДРЕСА_1наступні господарські споруди : Д, Ж-сараї та Е -душ../а.с.9/

Згідно висновку відділу містобудування та архітектури
Антрацитівської міської ради від 02.03.2007 року вищевказані самочинно
збудовані господарські споруди відповідають вимогам СніПа 79-92 „ Житлови
будинки для індивідуальних забудовників України" та вимогам санітарним,
технічним протипожежним./а.с.7/.

На підставі технічного паспорту від 10.12.2006 року на
житловий будинок за адресою: м. АДРЕСА_1на ім'я ОСОБА_1. судом було встановлено
дійсна вартість самочинне збудованого нерухомого майна, тобто : душа-Е,
вартістю 143 грн. , Д,Ж -сараїв, загальною вартістю 1018,а всього на суму 1161
грн., яка є ціною позову, /а.с.10-12/.Позивач повністю сплатив судовій збір, а
також судові витрати на інформаційне-технічне забезпечення.

Згідно ст.376 ч.З ЦК
України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

ОСОБА_1. право на земельну ділянку перейшло разом із
правом власності на житловий будинок від 28.02.1977 року ,але розмір земельної
ділянки був не визначений у цьому документі , а фактично на підставі технічного
паспорту складає 1765 кв.м, що відповідає вимогам ст. 377 ЦК України , згідно
яким до особи , яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить
право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни ії
цільового призначення, у розмірах, який буде встановлень при видачі Державного
акту на землю або договору оренди. Цільове призначення земельної ділянки при
будівництві житлового будинку, та службових і господарських споруд не було
змінено користувачем земельної ділянці. /а.с.10/. Як було встановлено судом,
ОСОБА_1. користувався земельною ділянкою, на якої розташовані житловий будинок
та господарські будівлі на законних підставах, тобто згідно ст. 120 ЗК України.

Таким
чином ,у судовому засіданні була перевірена обгрунтованість і законність   позовної заяви ОСОБА_1. про визнання   права власності   за ним
на самочинно побудоване   нерухоме
майно: душ-Е, вартістю 143 грн., сараї-Д,Ж, вартістю 1018 грн., якій  розташовані на земельній ділянці за адресою :
м.АДРЕСА_1   і воно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,10,11,60 ,293 ЦГТК України ,
ст.ст.,376,377 ЦК України ,120 ЗК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов   ОСОБА_1                                                                          до   Територіальної   громади

Антрацитівської міської ради « Про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно » - задовольнити повністю.

Визнати право власності на самочинно побудоване нерухоме
майно: душ-Е, вартістю 143 грн., сараї -Д,Ж, вартістю 1018 грн., а всього
вартістю 1161 грн. яке розташоване на земельній ділянці за адресою :
м.АДРЕСА_1за ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку на апеляційне оскарження з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді
Луганської області через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.