Справа №2-1649
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007р.                                                    Терновский
районний суд м. Кривого Рогу

у складі:
головуючого, судді                                 - Потьомкіна О.П.

при
секретарі                                       - Паращенко В.Д.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
цивільна справа по позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору
куплі - продажу
будинку дійсним, визнання права власності та про усунення перешкод в
розпорядженні приватним будинком. -

УСТАНОВИВ:

16.03.2007 рокуОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
договору куплі -продажу
будинку дійсним, визнання права власності та про усунення перешкод в
розпорядженні приватним будинком та просить визнати договір куплі - продажу будинку АДРЕСА_1 - дійсним, визнати
право власності на цей будинок та зняти з реєстраційного обліку відповідачів.

ПозивачОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що

власником садиби АДРЕСА_1, що

підтверджується договором купівлі-пролажу від 16.08.1991 року. На початку
квітня 2004

року їй стало відомо про те. що вона має намір продати
свій будинок, а вона давно мріяла

про те. щоб мати власне житло у селі, а тому пропозиція
ОСОБА_4. її зацікавила. Місце

знаходження домоволодіння, його розташування, технічний
стан, площа присадибної

земельної ділянки, а також об'явлені продавцем умови
продажу її повністю влаштовували.

Вони з продавцем обміркували продажну ціну, порядок
передачі житла та питання, пов'язані

з оформленням документів на будинок. Згідно з
обумовленістю, обов'язки по оформленню

відповідних документів в БТ1 брала на себе ОСОБА_4, після чого вони
повинні були

посвідчити їхню угоду у нотаріуса розподілом витрат
пополам. При знайомстві з продавцем

їй стало відомо, що дочка її померла, крім двох її онук -
відповідачів по справі, у неї нікого

немає. Була вона людиною похилого віку і сама уже була не
спроможна господарювати в

будинку. У зв"язку з чим онуки забирали бабусю жити
до себе, а будинок продавали.

ОСОБА_4 та
відповідачі звернулись до неї з проханням до нотаріального посвідчення

сплатити гроші за будинок, посилаючись на те. що у них не
вистачає коштів на переїзд.

За короткий час спілкування у неї склалось враження, що
відповідачі разом з ОСОБА_4 порядні люди, а тому їхнє прохання не викликало
жодних сумнівів в якій-небудь

недобросовісності з їх боку і вона погодилась на їхню
пропозицію.       Підтверджуючи свої

наміри. ОСОБА_4
17 квітня 2004 року у присутності свідків склала розписку, в якій
підтверджувала факт передачі їй грошей за хату у розмірі 3 500 грн. зобов'язувалась
негайно звільнити помешкання, передати їй ключі і не заперечувала, щоб вона
поселилась у будинку

2

до нотаріального
посвідчення їхньої угоди. На житловій площі будинку крім ОСОБА_4також були
зареєстровані і відповідачі, які в свою чергу зобов'язувались найближчим часом
знятися з реєстрації. Договір купівлі-продажу вони домовились оформити 24 квітня 2004 року Через
кілька днів сімейні обставини змусили її виїхати на деякий час з міста. Після
повернення їй стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
Відповідачі дійсно звільнили будинок, передали їй ключі від будівлі та
правовстановлюючі документи. На початку травня 2004 року вона вселилась в оселю де мешкає і по теперішній
час. Відповідачі не заперечували проти того, щоб належним чином посвідчити їхню
угоду, але їм для цього потрібно було прийняти спадщину після померлої бабусі.
Вони досягли домовленості, що після отримання свідоцтва про право на спадщину,
вони оформлють договір купівлі-продажу спірного будинку у нотаріуса. В
обумовлений строк відповідачі до нотаріуса не з'явилися, а на її вимоги
пояснити причину такої поведінки заявили, що в них невідкладні справи, а тому
вони не мають часу займатись питанням прийняття спадщини. До теперішнього часу
це питання так і не вирішене і без зверненим до суду в неї немає змоги
узаконити свої права на будинок. Вважає, що вони з ОСОБА_4. як сторони
правочину. виконали один перед одним взяті на себе зобов'язання, що свідчить
про повне виконання умов договору, а тому їх правочин може бути визнаними
дійсним.

Спірний будинок вона придбала для себе особисто і це є місцем її постійного
проживання. Відповідно до ст.168 ч. 3 ЖК України «договір найму жилого
приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою
наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання
йому та членам його сім"ї...» Саме з цих правових підстав вона просить суд
зняття з реєстраційного обліку відповідачів по справі, бо намірів укладати з
ними договір найму в будинку вона не має.

Позивач в попередньому судовому засіданні підтримала свої
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2та
ОСОБА_3 на попереднє судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду
справи сповіщені судом належним чином, звернувшись до суду з письмовими заявами
(а.с.31,32). в яких вказали, що повністю згодні з позовними вимогами ОСОБА_1 та
просять розглядати справу в їх відсутність. Представник третьої особи - Відділу
громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Тернівського РВ КГУ УМВС
України в Дніпропетровській області, на попереднє судове засідання не з'явився,
про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Вислухавши  позивача,  досліджувавши
матеріали  справи,  суд
вважає,   що  позов
підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом установлено, що власником садиби АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-пролажу від 16.08.1991 року - а.с.16.17.
Також, судом встановлено, що 17.04.2004 року між позивачем і ОСОБА_4, що вмерла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) склалась домовленість про купівлю -продажу цієї садиби, та
у присутності свідків вони склали розписку, в якій підтверджували факт передачі
їй грошей за хату у розмірі 3 500 грн. та зобов'язувались відповідачі з
померлою негайно звільнити помешкання, передати їй ключі і не заперечували, щоб
вона поселилась у будинку до нотаріального посвідчення їхньої угоди, що
підтверджується наявністю самої розписки та письмовими поясненнями відповідачів
- а.с. 18.19,31.32. Той факт, що позивач з моменту укладення їхнього договору
стала проживати в домі АДРЕСА_1
підтверджується актами -
а.с.20.21.

У такий спосіб
позивач виконала узяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу садиби
в частині оплати повної суми за вищевказаним договором. У свою чергу. ОСОБА_4 надала їй
вищевказану садибу для безперешкодного користування, звільнив її  від
речей  домашньої обстановки   і
передав  у  її
користування     разом  з
правовими

3

документами - а.с.18.19, що
свідчить про справжню волю ОСОБА_4
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не довівши цей правочин до нотаріального посвідчення.

Згідно ч.ч. 1.2 ст.
328 Цивільного кодексу України,
право власності
здобувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 334 Цивільного
кодексу України, право власності в набувача майна за договором виникає з
моменту передачі майна, якщо інше не встановлене договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 12 Закону
України «Про власність», громадянин здобуває право власності на майно, отримане
в результаті чи спадкування висновку інших угод, не заборонених законом.

Згідно ч.2 ст. 48 Закону
України «Про власність», власник може вимагати усунення або яких порушень його
права, хоча б їді порушення і не були з'єднані з позбавленням володіння, і
відшкодування заподіяних цим збитків.

Тому суд вважає, що відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 328,
ч. 1 ст. 334 Цивільного
кодексу України необхідно визнати правочин з купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1, який укладено
в письмовій формі (а.с.18-19) -
дійсним та визнати право власності на цей будинок за позивачем - ОСОБА_1 та зняти
з реєстраційного обліку відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

На підставі ст.ст. 202.207.219.
ч.ч.1. 2 ст. 328. ч. 1 ст. 334 Цивільного
кодексу України. ч.2 ст. 12.
ч.2 ст. 48. 49 Закони
України «Про власність», керуючись ст.ст. 15.,30.62.172.202-203.
273 ч.2 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати дійсним правочин з купівлі -
продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 17.04.2004 року,
укладенений письмово між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Зобов'язати
відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Тернівського РВ КГУ
УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Терновский
районний суд м. Кривого Рогу протягом одного місяця з наступного дня після
оголошення рішення.