справа № 2-297/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем      України

16 квітня 2007
року               Ірпінський міський суд
Київської області в складі:

головуючого                          судді Савченка С.І.

при
секретарі                         Забарило
О.С.

за участю
позивача                                       ОСОБА_1,

відповідачів                                        ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

адвоката                                             ОСОБА_7,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду в
м.Ірпінь справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, 3-тя особа ОСОБА_7про встановлення факту прийняття спадщини та
визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач в січні 2007 р. звернулася до суду із даним позовом, який
мотивувала тим, що її та відповідачів батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в період
зареєстрованого шлюбу побудували будинок по АДРЕСА_1, який після їх розлучення
у 1983 р. був розділений за мировою угодою, затвердженою ухвалою Ірпінського
міського суду від 16.07.1983 р.
У власність матері перейшло 46/100 частин будинку, батька - 54/100 частини.
Земельна ділянка також була розділена. Рішенням Ірпінського міського суду від
13.06.2006 р. частка їх матері була збільшена до 70/100 частин будинку у
зв»язку з проведеними нею добудовами. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1батько помер.
Після його смерті відкрилася спадщина на 30/100 частин будинку. Спадщину прийняли
вона та відповідач ОСОБА_2 шляхом
фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно
проживали з батьком в його частині будинку. Інші спадкоємці спадщину не
прийняли, бо не проживали з батьком і заяв до держнотконтори про прийняття
спадщини не подавали. Вважає, що їй та відповідачу ОСОБА_2 належить по 1/2
частині спадщини.

Просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька та
визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину
спадщини, яка складається із 30/100 частин будинку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, підтвердила
наведені в позові обставини, просила задоволити.

Відповідач ОСОБА_2
в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що її сестра ОСОБА_1 як на час смерті
батька так і близько року потому, до жовтня 1999 p., проживала в
будинку, однак вважає, що позивач не прийняла спадщину, бо не несла витрат по
оплаті комунальних послуг по будинку. Просила в позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні позов
визнали, підтвердили той факт, що позивач прийняла спадщину, бо доглядала
батька і мешкала в будинку як до смерті батька, так і протягом року після його
смерті. Пояснили, що не подавали заяв до держнотконтори про прийняття спадщини
після смерті батька і на спадщину не претендують. Просили позов задоволити.

Третя особа мати сторін ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, подала до
суду заяву, в якій вказала, що позов визнає, просила розглядати справу у її
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені
слідуючі обставини : батьки сторін - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після розлучення в
судовому порядку розподілили належний їм як подружжю будинок по АДРЕСА_1. У
власність матері перейшло 46/100 частин будинку, батька -54/100 частини
(а.с.13-14). Після розподілу будинку мати сторін за свої кошти у 1995 р.
добудувала до належної їй частини будинку добудову, збільшивши житлову площі
будинку, у зв"язку з чим за її позовом Ірпінський міський суд рішенням від
13.06.2006 р. збільшив частку у праві власності на будинок матері позивачів
ОСОБА_7 до 70/100 частин будинку, що стверджується рішенням суду (а.с.15).

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер батько
сторін та колишній чоловік 3-ї особи ОСОБА_8, який заповіту не залишив. Після
його смерті відкрилась спадщина на 30/100 частин АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої
черги за законом були діти померлого - позивач і відповідачі. Спадщину у
встановлений законом шестимісячний термін прийняли лише позивач та відповідач ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 подала заяву до
держнотконтори про прийняття спадщини, а позивач прийняла спадщину шляхом
фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки
проживала з батьком і користувалася спадковою частиною будинку та
господарськими спорудами. Інші спадкоємці спадщину не прийняли у встановлений
законом шестимісячний строк ні шляхом звернення з заявами до держнотконтори, ні
фактично, бо вони будинку не проживали, заяв не подавали. Відповідно позивач та
відповідач ОСОБА_2 успадкували
по 15/100 частин будинку кожний.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвами про
укладення шлюбу та про народження (а.с.10). свідоцтвом про розірвання шлюбу
(а.с.П), свідоцтвом про смерть (а.с.12), ухвалою суду про затвердження мирової
угоди (а.с.13), мировою угодою (а.с.14), рішенням суду про зміну розміру часток
(а.с.15), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.45-46), копією
спадкової справи та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р.
вказаний Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після
набрання ним чинності.

Поскільки в даній справі спірні правовідносини між сторонами щодо прийняття
спадщини виникли під час дії ЦК
УРСР 1963 р., то суд
застосовує норми цього Кодексу для вирішення даного спору.

Згідно ст.524 ЦК
УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено
заповітом.

Згідно ст.529 ЦК
УРСР до спадкоємців першої черги за законом належать діти, дружина і батьки
померлого, спадкоємці першої черги за законом успадковують майно померлого в
рівних частках.

Згідно ст.549 ЦК
УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном, чи якщо він подав держнотконторі за
місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні
біти вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Поскільки в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_8. має
місце спадкоємство за законом, а також, встановлено, що відкрилася спадщина на
30/100 частин будинку і спадщину прийняли в рівних частинах лише діти - позивач
та відповідач ОСОБА_2, як
спадкоємці першої черги за законом, інші діти померлого спадщину не прийняли і
на неї не претендують, то суд визнає за позивачем право власності на спадкове
майно у вигляді 15/100 частин спірного будинку.

Доводи відповідача ОСОБА_2
про те, що позивач не прийняла спадщину, бо після смерті батька не несла
витрат по оплаті комунальних послуг по спадковому будинку, не грунтуються на
законі та спростовуються дослідженими судом доказами.

Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим майном, поскільки проживала та користувалася
спадковою частиною будинку та господарськими спорудами як до так і після смерті
батька до жовтня 1999 р.

Наведені
обставини визнані в судовому засіданні тому числі відповідачем ОСОБА_2

Щодо вимог про встановлення юридичного факту прийняття позивачем спадщини,
то суд керується наступним.

Згідно ст.256 ЦПК України судам підвідомчі справи про
встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян, в тому числі фактів належності особі
правовстановлюючих документів, якщо законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Позивач просить встановити факт прийнятття нею спадщини після смерті
батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1Враховуючи, що факт прийняття спадщини знайшов
своє підтвердження в судовому засіданні, а також те, що позивач не має
можливості встановити даний факт в іншому порядку, то суд вважає за необхідне
встановити факт прийняття спадщини позивачем після смерті батька в 1998 в
судовому порядку.

На підставі ст.ст. 524, 529, 549 ЦК
УРСР 1963 p.,
ст.256 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

Позов
задоволити.

Встановити юридичний факт прийняття спадщини ОСОБА_1смерті батька ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1право власності на 15/100 частин АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення в
повному обсязі буде виготовлене 21.04.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано, а у випадку подання заяви
- після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.