Справа № 2-401/07 2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2007 p. Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у
складі:        головуючої - судді
Корнєєвої IB.

при
секретарі             Переясловській І.А.

за участі
адвоката    ОСОБА_3

позивача    ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 м.Красноармійська цивільну
справу за позовом за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2007р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про
визнання права власності, вказавши, що з відповідачем по справі він знаходиться
у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2005р., від шлюбу є дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Під знаходження з відповідачем у зареєстрованому шлюбі ними була
куплена квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Квартира при оформлені
угоди купівлі-продажу була оформлена на відповідача. В вересні 2006р. позивач
та відповідач стали мешкати окремо та відповідач змінила у квартирі запори.
Позивач вважає, що квартира була куплена ним та відповідачем за сумісні гроші,
є сумісною власністю подружжя та йому належить ½
частина квартири. Позивач просить розділити майно-квартиру, яка є
спільною сумісною власністю подружжя та яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, у
рівних долях, визнавши за ним право власності на ½
частину, вказаної квартири.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вказавши, що з відповідачем
до реєстрації шлюбу проживали сумісно біля трьох років, потім шлюб
зареєстрували. Квартира куплена у січні 2006р. за 2059 грн. для неї за гроші,
які дав їй  її батько, позивач у купівлю
квартири гроші не давав, з січня у квартирі провадився ремонт, який робили її
родичі та позивач, будівельні матеріали для ремонту квартири купувалися за
гроші її батька. Позивач офіційно не працював, але працював на приватних осіб,
отримував біля 1000 грн., які витрачалися на потреби сім'ї її батьки
забезпечували сім'ю продуктами харчування. Просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши
обставини справи та перевірку їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 21.06.2005р. (ас. 15), від шлюбу народилася дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14), шлюб з відповідачем розірвано 25 грудня 2006 р.(а.с.9).

Знаходячись у зареєстрованому шлюбі, відповідно до договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого 27 січня 2006р. приватним нотаріусом Красноармійського
міського нотаріального округу, реєстр № 250, відповідач ОСОБА_2 купила
однокімнатну АДРЕСА_1загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м,
,продаж вчинено за 2 059 грн. відповідно до вартості квартири за реєстром прав
власності на нерухоме майно БТІ м.Красноармійська від 26.01.2006р. (а.с. 18).

Відповідно до ст.ст.60,61 Сімейного Кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав є поважної
причини самостійного заробітку(доходу), об'єктом

права спільної
сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Відповідно до ст.69, 70 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності,
частки майна дружини та чоловіка у разі поділу майна, яке є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до СТ.71 Сімейного Кодексу України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, якщо дружина
та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений
судом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач проживали разом
та вели сумісне господарство до вересня 2006р., позивач офіційно не був
працевлаштований , але працював за наймом
у приватних осіб та отримував дохід біля 1000 грн. щомісячно, що
підтвердили у судовому засіданні позивач та відповідач.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5пояснив, що відповідач по
справі є його дочкою, а позивач колишнім зятем, у шлюбі з липня 2005р., у них
народилася дитина. У цей час сім'я дочки проживала у батьків позивача. Йому
невідомо на які кошти жила сім'я дочки. Чи працював позивач йому невідомо, коли
вони. У січні 2006р. його дружина знайшла квартиру для дочки та дав гроші на її
купівлю у сумі 2059 грн., знявши їх з рахунку у банку, а також дав гроші на
погашення боргу за комунальні послуги біля 2000р. У нотаріуса був присутні він,
дружина, дочка. Гроші продавцю віддавав він. За оформлення квартири він сплатив
200 грн. Позивач на купівлю квартири не давав грошей. У квартирі провадився
ремонт, він за свої гроші купував будівельні матеріали - ванну, унітаз, пічку
газову, пластикові труби. Ремонт робили він, його тесть, його дружина, позивач.
Він також допомагав сім'ї дочки продуктами харчування, грошову допомогу не
оказував. Дочка фактично шлюбні відносини з відповідачем  восени 2006 р. Позивач не платив за квартиру.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що з позивачем та
відповідачем він знайомий приблизно три роки, позивач робив ремонт по
вул.Правди в м.Красноармійську, номер будинку не пам'ятає. Йому відомо, що цю
квартиру у 2006р. позивач та відповідач купили разом, за чиї гроші йому
невідомо. Ремонт провадився кілька місяців, позивач у квартирі штукатурив
стені, замінив сантехнику,
поставив нову ванну, унітаз, рукомийник, які він особисто привозив до
позивача на квартиру. Хто купував ці речі та за чиї гроші йому невідомо.
Позивач казав, що мати відповідача допомагала робити ремонт у квартирі, інших
осіб у квартирі він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснив, що у 2006р. він познайомився з позивачем на роботі - при виконанні
ремонту приватного будинку. Позивач казав, що він купив квартиру на Динасовому
посилку по вул. Правди в м.Красноармійську - допомагали батьки позивача,
склалися грошима всі разом. Ремонт провадив в квартирі позивач, а він йому
допомагав, зробили перепланування, зняли штукатурку, відштукатурили заново,
свідок ОСОБА_6 привозив труби, монтував сантехніку, вивозив сміття. Дружину
позивача він бачив тільки після закінчення ремонту, інших осіб у квартирі не
бачив. Ремонт був біля трьох місяців та закінчився літом 2006р.

Відповідно до ощадної книжки ОСОБА_5 з рахунку № НОМЕР_1 у Ощадбанку
м.Красноармійська 20.01.2006р. ОСОБА_5зняв 2000 грн,(а.с.32-35)

Але суд вважає, що цей факт не може бути доказом того, що квартира була
куплена не за сумісні кошти подружжя ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач пояснив, що гроші на квартиру збиралися ним та
дружиною з тих заробітків, що він отримував за роботу у приватних осіб. Факт
того, що позивач працював та отримував за роботу у приватних осіб дохід у сумі
1000 грн. щомісячно підтвердила у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2

Крім того, як пояснив свідок ОСОБА_5 при покупці квартири ним сплачено
продавцю вартість квартири 2059 грн., сплатив 200 грн. нотаріусу при оформлені
угоди купівлі-продажу, а також продавцю сплатив 2000 грн. на погашення
заборгованості за комунальні послуги по квартирі, що у загальній сумі складає
4259 грн.

У судовому засіданні не надано відповідачем доказів
наявності у свідка ОСОБА_5та відповідача додаткових особистих коштів у сумі
2259 грн. для купівлі квартири, крім 2000 грн., знятих батьком відповідача
ОСОБА_5з ощадної книжки, судом відповідачу не

надано. Крім
того, у судовому засіданні не надано доказів того, що кошти у сумі 2000 грн.,

які
надав батько відповідача, були сплачені саме при укладені договору
купівлі-продажу квартири, а не сплачені свідком і відповідачем продавцю для
погашення заборгованості по комунальним платежам по квартирі у сумі 2000 грн.

Крім того, суд враховує, що свідок ОСОБА_5є батьком
відповідача та є зацікавленою особою у даному спорі. Показання свідка
ОСОБА_5про те, що квартира куплена за його кошти спростовуються поясненнями
позивача, свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_7

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що квартира купувалася для
сім'ї позивача та відповідача та їх дитини, гроші, які надавав батько
відповідача передані на купівлю квартири для сім'ї дочки та для проведення
ремонту без вимоги наступного їх повернення, ні відповідач, ні її батьки не
заявляли зустрічних вимог про визнання право власності на спірну квартиру та
жодна із сторін не заявляла позовних вимог про стягнення витрат на ремонт
спірної квартири.

З урахуванням того, що позивач отримував дохід 1000 грн. щомісячно за
роботу у приватних осіб, що підтвердила у судовому засіданні відповідач, а
також того, що належність суми 2259 грн. відповідачу та свідку у судовому
засіданні не підтверджена доказами, суд вважає, що позивач та відповідач мали
можливість за власні сумісні кошти купити спірну квартиру та ця спірна квартира
є їх спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд роулядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач заявив позовні вимоги про розподіл спільної
сумісної власності подружжя -квартири шляхом визнання за ним права власності на
¼  частину спірної квартири. Позовних вимог про
розподіл квартири в натурі чи про присудження грошової компенсації замість
частки у спірній квартирі позивачем та відповідачем не заявлялося.

Керуючись ст.ст.61,70,71 Сімейного Кодексу України, ст.
16 Закону України ,Про власність",
ст.ст.3,4,5,6,10,14,57-64,67,72,73,208,212,213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розділити
майно, яке є сумісним майном подружжя ОСОБА_1та ОСОБА_2, квартиру, яка
розташована За адресою: АДРЕСА_1,
у рівних долях по ½ г
частині кожному та визнати за ОСОБА_1 право власності на ½
частину АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької
області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом
двадцяти діб після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається
протягом десяти діб з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.