УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 червня   2007 року                                                                                                       м. Одеса

Колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду

Одеської
області  в складі:

головуючого
-  судді                             Плавич Н.Д.

суддів:                                                       Кварталової A.M.,

Галушко Л.А.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2004 року та ухвалу колегії суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області від 11 листопада 2004 року за позовом
ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю
„Літво" про стягнення оплати перепрацьованого часу, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені та
моральної шкоди ,-

встановила:

12 грудня 2003р. позивач ОСОБА_1. звернулася до суду із позовом до ТОВ „Літво" про стягнення оплати перепрацьованого часу,
середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені та
моральної шкоди. Позивач ОСОБА_1. просила стягнути з відповідача на її користь в подвійному розмірі заробітну плату за
перепрацьований час в сумі 771грн.48коп., заробітну плату
та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 3273грн.93коп. та у відшкодування моральної шкоди суму
10000грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2004 року, залишеним без зміни ухвалою колегії
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області від 11 листопада 2004 року у задоволені
позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

В касаційній скарзі позивач ОСОБА_1. просить судові рішення скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідач ТОВ „Літво" заперечує проти касаційної скарги, оскільки
вважає, що судові рішення є законними і обгрунтованими.

Заслухавши доповідача, доводи касаційної скарги позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судових
рішень в межах позовних вимог та доводів касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що підстави перегляду у касаційному порядку судових
рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи у
задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що

Головуючий у першій інстанції
Васильцов О.В.                                   Справа
№ 33ц - 343/07

Доповідач                          Плавич Н.Д.                                                       Категорія
ЦП:   39

2

здравпункт, в якому позивач
працювала завідуючою, є структурним підрозділом ТОВ „Літво", яке не є спеціалізованим лікувальним закладом, вичерпний
перелік яких наведений в Додатку №3 Постанови РНК СРСР №2499 від 11.12.1940р. , тому посилання на наявність у неї права на скорочений робочій день,
передбачений для медичного персоналу стаціонарних
спеціалізованих медичних закладів безпідставне. Згідно ст.51ч.3 КЗпроП України, скорочений робочій день встановлюється
для окремих категорій робітників законодавством України.
Крім того, позивач не додала доказів, які б підтверджували її позовні вимоги в частині стягнення грошових сум за роботу
в надурочний час та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільнені, тому суд, враховуючи вимоги ст.117 КЗпроП
України, дійшов до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції обгрунтовано погодився з таким висновком суду першої
інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а підстави, передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК
України для обов'язкового скасування судового рішення - відсутні.

Наведені в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне
застосування судами норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому законних підстав для скасування судових рішень з направленням справи
на новий судовий розгляд - не має.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2004
року залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.