Справа№2-417 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року, Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді:
Крилюк М.І.,

секретаря:
Сабадаш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
заінтересована особа: Косівська міська рада про визнання права власності на
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, заінтересована особа: Косівська міська рада про
визнання права власності на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримала та
пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача, якому на праві власності
належало будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1. Після його смерті у
вказаному будинковолодінні залишилась проживати його дружина, яка ІНФОРМАЦІЯ_2
померла , за час життя права власності на спадкове майно не оформила. З
07.06.1996р. у даному будинку позивач проживає сам та несе певні обов"язки
по утриманню майна. Однак, ОСОБА_1 не може скористатися правом розпоряджатися
майном так як відсутні відповідні документи які б стверджували його
повноваження щодо права власності на житловий будинок. З-за таких обставин він
змушений звернутися до суду та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги визнали
повнстю і жодних претензій щодо спадкового майна не мають та не заперечують про
визнання права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1

Представник Косівської міської Ради не заперечує щодо задоволення вказаного
позову.

Суд, заслухавши показання сторін та перевіривши матеріали справи, прийшов
до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів
справи вбачається , що ОСОБА_7 являвся

дідусем, а ОСОБА_8 - бабусею позивача по материнській лінії, що
стверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно свідоцтва про право власності власником будинковолодіння, що
знаходиться в м.Косів по вул.Середній являвся ОСОБА_7

Із представлених свідоцтв про смерть видно, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
а ОСОБА_8 померла в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після їх смерті в будинку залишився проживати
їхній онук - позивач по справі.

Умовою задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність
в позивача доказів, що підтверджують його право власності на майно. Даний факт
стверджується записом у будинковій книзі та довідкою виданою виконкомом
Косівської міської ради якими доведено, що ОСОБА_1 дійсно проживає в
будинковолодінні, що знаходиться в АДРЕСА_1 із 1993 року по даний час, а тому
являється єдиним власником вказаного майна.

Допитані в судовому засіданні відповідачі які являються родичами позивача
не претендують на дане майно і не заперечують стосовно визнання права власності
за позивачем.

З копії абонентських книжок по розрахунку за компослуги вбачається, що ОСОБА_1оплачує
комунальні послуги особисто за місцем свого проживання   в АДРЕСА_1.

Довідкою виданою Коломийським МБТІ від 07.12.2006р. вартість
будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 становить 5538грн. та складається з
житлового будинку та вбиральні.

Відповідно до ст. 392 ЦК
України власник майна може пред"явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також
вразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки в даному випадку відсутні документи, які б засвідчували право
власності на вказане будинковолодіння, а відповідачі не оспорюють визнання
права власності за позивачем, а тому суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати
право власності на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, ст. 392 ЦК
України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на будинковолодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.