Справа № 22ц-2689 / 2007                                         Головуючий
у 1й інстанції - Самоткан Н.Г.
Категорія - 19                                                              Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
березня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого
- Баранніка О.П.

суддів -
Чубукова О.П., Гокова П.В.

при
секретарі - Горобець К.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Павлограді на рішення Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської
області від 18 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з зазначеним вище позовом і просив стягнути з відповідача на
його користь страхову виплату у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те,
що він тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості,
внаслідок чого отримав професійне захворювання.

Згідно висновку МСЕК від 26.09.2006р. йому було
встановлено первинно 50% втрати професійної працездатності, визнано інвалідом
третьої групи.

В зв'язку професійним захворюванням та втратою
професійної працездатності йому-позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки
він втратив професійну працездатність, що призвело до неможливості утримувати
належним чином сім'ю, постійно змушений лікуватись, постійно відчуває фізичний
біль змушений відмовитись від активного життя, втратив впевненість у
майбутньому.

Згідно ст.ст. 21,28,34 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», як вважає позивач, відповідач зобов'язаний виплатити йому
страхову суму за моральну шкоду в розмірі 37 500 грн., яку він і просив
стягнути з відповідача на його-
ОСОБА_1     користь.

Свої
позовні вимоги позивач підтримав в судовому засіданні. Відповідач позов не
визнав.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18.12.2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково та з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді
стягнуто на його користь 20 000 грн. страхової виплати за моральну шкоду, а в
решті позовних вимог відмовлено / а. с. 25-26 /.

2

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування
рішення суду, як необгрунтованого, оскільки виплата моральної шкоди у поточному
році по цій категорії справ призупинена.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з постановлениям нового рішення
відповідно до п. п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. тривалий час працював на підприємствах вугільної
промисловості, внаслідок чого отримав професійне захворювання.

Згідно висновку МСЕК від 26.09.2006р. йому було
встановлено первинно 50% втрати професійної працездатності, визнано інвалідом
третьої групи.

Відповідно абз. 4 ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
(далі Закону) завданням страхування від нещасного випадку та професійного
захворювання є відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей.

Відшкодування моральної шкоди здійснюється у вигляді
одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат (п. п.
«є» п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст.28 Закону). Сума страхової виплати за моральну шкоду
визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від інших
страхових виплат, як зазначено в ч.З ст.34 Закону (далі Закон № 1105-ХГУ від
23.09.1999 року).

Згідно п.27 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» (далі Закон № 3235-ІУ від 20.12.2005року) призупинено дію
на 2006 рік абзацу 4 ст.1 (в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей), пп. «є» п.1 ч.1 ст.21, частини З ст.28 та ч.3
ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди
застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та
основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело
права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав
людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 р. «ОСОБА_2 проти України» у
випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами призупиняється
дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин
застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Як встановлено судом, у позивача право на відшкодування
моральної шкоди виникло у 2006 році, на підставі довідки обласної МСЕК від
26.09.2006 року, тобто коли дія Закону № 1105-ХІУ від 23.09.1999року в частині
стягнення моральної шкоди була призупинена дією Закону № 3235-ІУ від
20.12.2005року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції необгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача моральну
шкоду і вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та постановити
нове рішення по справі, яким ОСОБА_1. відмовити в його позовних вимогах про
стягнення страхової виплати за моральну шкоду.

Керуючись
ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді -задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайоного суду
Дніпропетровської області від 18 грудня 2006 року   -скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 в його позовних вимогах до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду.

2

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з цього часу.