Справа
№ 22ц-389   2007 р.                                   Головуючий
Категорія 44     Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року
березня місяця «15» дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого       - Стародубця М.П.

Суддів                       - Пузанової Л.В.,
Орловської Н.В.

при секретарі     - Ляшенко О.В.,

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   в   м.Херсоні
справу   за апеляційною скаргою

виконавчого
комітету

Херсонської міської
ради

на рішення

Суворовського
районного суду м.Херсона

від 01 листопада 2006 року у справі

за позовом

ОСОБА_1,

діючої за
дорученням в інтересах

ОСОБА_2

до

територіальної громади м.Херсона

в особі
виконавчого комітету

Херсонської міської ради

про визнання права власності на
будівлю, -

встановила:

В липні 2006 року ОСОБА_1,
діюча в інтересах ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до територіальної
громади м.Херсона в особі виконавчого комітету Херсонської міської ради про
визнання права власності на будівлю.

Позивачка
зазначала, що в травні 2001
року її чоловік ОСОБА_2. за договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_3.
шиномонтажний металевий павільйон, який знаходився на орендованій ним земельній
ділянці площею 38,2 кв.м, на
розі вул.Карбишева та К.Хетагурова. На зазначеній ділянці він фактично завершив
будівництво капітальної будівлі шиномонтажної майстерні, яка не введена в
експлуатацію.

Посилаючись на
зазначені обставини, просила суд визнати за ОСОБА_2. право власності на
зазначену будівлю.

Рішенням віл 1
листопада 2006 року суд
задовольнив позов.

В апеляційній
скарзі виконавчий комітет Херсонської міської ради просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні    позовну,
посилаючись   на   те,
що    суд   першої
інстанції

2

неправильно
витлумачив і застосував норму матеріального права та ухвалив рішення з
порушенням норм чинного законодавства.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надійшли.

Заслухавши
доповідача, перевіривши правильність та обґрунтованість рішення в межах,
визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

,- Задовольняючи
позов, суд виходив із того, що капітальна будівля шиномонтажної майстерні,
збудована ОСОБА_2. на
орендованій ним земельній ділянці, має незначні недоліки, а тому за правилами
ст.331 ЦК України
за позивачем може бути визнане право власності на цей об'єкт нерухомості.

Проте погодитись
із зазначеними висновками суду, як такими, не ґрунтуються на законі та
матеріалах справи, колегія суддів не може і вважає за потрібне рішення
місцевого суду скасувати і при наявності в матеріалах справи достатніх доказів
про права та охоронювані законом інтереси сторін у відповідності до положень
СТ.309 ЦПК України ухвалити нове.

Як встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи, за договором купівлі-продажу від 14.02.2001 року ОСОБА_2.
набув право власності на шиномонтажный
металевий павільйон, який за договором оренди земельної ділянки, укладеним 08.08.001 року до 17.07.2006 року між
Херсонським міськвиконкомом та власником павільйону, встановив на розі
вул.Карбишева та Хетагурова в м.Херсоні.

За відсутністю
дозволу на будівництво на орендованій земельній ділянці та належмо
затвердженого проекту орендар ОСОБА_2. на місці вказаної вище шиномайстерні
побудував кам'яну споруду майстерні розміром 4 х 10
кв.м., яка відповідно до положень ст.37б ЦК України, дія якої поширюється на спірні правовідносини,
вважається самочинним будівництвом.

Оскільки вказана
норма матеріального права передбачає, що право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно, що фактично не здійснено, правових підстав для
визнання за позивачем права власності на незавершену будівництвом будівлю на
земельній ділянці, договір оренди якої закінчився, немає.

Застосована
судом першої інстанції норма матеріального права не визначає підстави набуття
права власності на новостворене нерухоме майно, що підлягає введенню в
експлуатацію, а лише передбачає момент виникнення у особи права власності на це
майно. Самочинно збудований об'єкт не може бути в установленому порядку
введений в експлуатацію та відповідно зареєстрований. Тому й у особи, яка його
побудувала, не може виникнути право власності на нього.

На підставі
ст.37б ЦК України,
керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307,
309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу виконавчого комітету Херсонської міської ради задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 1 листопада 2006 року скасувати і
ухвалити нове.

з

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, про визнання права
власності та будівлю шиномонтажної майстерні площею 40 кв.м., яка
розташована на розі вул.Карбишева та Хетагурова в м.Херсоні, відмовити.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення і може
бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі скарги до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: М.П.Стародубець Судді: Л.В.Пузанова,
Н.В.Орловська

М.Стародубець