апеляційний суд дніпропетровської області
Справа № 22ц - 267 / 2007                                 Головуючий в 1 інстанції - Католікян М.О.
Категорія - 44                                                      Доповідач   -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року               Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого    -
Глущенко Н.Г.

судців                - Григорченка Е.І., Пищиди М.М.

при
секретарі   - Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною
скаргою

представника
відповідачки ОСОБА_1-

ОСОБА_2на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи - Закрите
акціонерне товариство комерційний банк "Кредит -Дніпро",
приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання договору купівлі -
продажу цінних паперів недійсним та зустрічному позові ОСОБА_1до ОСОБА_3,
треті особи - ОСОБА_4,
Закрите акціонерне товариство комерційний банк "Кредит - Дніпро",
про визнання дійсним договору купівлі -
продажу цінних паперів і визнання права власності на цінні папери, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2006
року ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4., ОСОБА_1., треті
особи - ЗАГ КБ "Кредит - Дніпро",
приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5.,
про визнання недійсним договору купівлі -
продажу цінних паперів від 30.11.2004
року, який було укладено між його дружиною - відповідачкою ОСОБА_4. та ОСОБА_1., згідно якого ОСОБА_4.
продала ОСОБА_1. 392 іменні акції ВАТ "Завод монтажних виробів".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3. посилався на те, що договір було
укладено в простій письмовій формі і нотаріусом він не посвідчувався.
Нотаріусом 30.11.2004 року
було посвідчено лише передавальне розпорядження від 30.11.2004 року, згідно
якого його дружина перереєструвала акції на відповідачку, про що в
нотаріальному реєстрі зроблено запис №
4965. Після цього, відповідачка ОСОБА_1., реєстратором ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро",
була зареєстрована, як власниця цих акцій.

2

Вказані акції в кількості 392 шт. його дружина отримала в
результаті перереєстрації у 1993 році підприємства Придніпровський завод
монтажних виробів, на якому вона працювала з 1987 року, у ВАТ "Завод монтажних
виробів", і їй було видано відповідний сертифікат. Сертифікат дружина
принесла додому і повідомила, що це їх спільне майно і вона вносить його в
сімейний бюджет, що буде їх матеріальним забезпеченням в старості, а тому
розпоряджатися ними вони будуть по взаємній згоді. По взаємній згоді вони
прийшли до того, що цінні папери є їх спільною власністю, оскільки вони в шлюбі
з 06.07.1962 року.

Про укладення зазначеного договору купівлі-продажу цінних паперів дружина
його не повідомила, нотаріус в нотаріальну контору його теж не запросив та
письмової згоди на відчуження акцій він не давав, як і не доручав дружині
здійснювати це від його імені.

Позивач вважає, що, в силу ст. 16 Закону України "Про власність"
та ст. 369 ЦК України, акції є їх з дружиною спільною власністю, а у
відповідності зі ст. 60 СК України -майно, що придбане під час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві сумісної власності. Відповідно ж до ст. 369 ЦК
України - розпорядження майном, яке находиться у сумісній власності здійснюється
за згодою усіх співвласників, якими вони є з дружиною.

Таким чином, договір купівлі-продажу акцій був укладений без його відома та
письмової згоди і на шкоду його інтересів, ніхто його не повідомив про
укладення договору, не зважаючи на те, що він є співласником цих акцій, а
нотаріус при посвідченні даного договору порушила п. п. 24,35 Інструкції
"Про порядок здійснення нотаріальних дій", то позивач просив суд
визнати зазначений договір недійсним в силу ст. 215 ЦК України, повернувши сторони в первинний стан, так як він
не відповідає вимогам закону і ущемляє його майнові права / а. с.10-12 /.

Відповідачка ОСОБА_1. звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_3., треті
особи -ОСОБА_4., ЗАТ КБ "Кредит - Дніпро",
про визнання дійсним договору купівлі-продажу цінних паперів і визнання права
власності на цінні папери.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1. посилалась
на те, що відповідно до умов договору купівлі-продажу акції від 30.11.2004 року вона купила
у ОСОБА_4. прості іменні акції, емітовані ВАТ "Завод монтажних
виробів", в кількості 392
шт. За їх взаємною згодою вбула визначена договірна ціна продажу акцій - 22,32 грн. за акцію та
загальна вартість угоди -
8749,44 грн., про що зазначено в п.1 договору.

Згідно п. 4
договору, за погодженням сторін, було передбачено, що право власності на
акції переходить від продавця до покупця з моменту перереєстрації цих прав в
реєстрі акціонерів емітента. На виконання зазначеної умови 30.11.2004 року ОСОБА_4.
було оформлено передавальне розпорядження для внесення відповідних відомостей
про зміну власника до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Завод
монтажних виробів". Справжність підпису ОСОБА_4. на передавальному
розпорядженні було посвідчено нотаріусом на виконання вимог п. 4.4.1 Положення про
порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів. Передавальне
розпорядження було передане належному реєстратору ЗАТ КБ "Кредит - Дніпро" для
внесення відповідних відомостей до системи реєстру.

ОСОБА_1. вважає, що договір купівлі-продажу акцій від 30.11.2004 року укладено
нею та ОСОБА_4. у відповідності з вимогами чинного законодавства, але оскільки
він оспорюється чоловіком ОСОБА_4. -
ОСОБА_3., внаслідок внутрішніх непорозумінь подружжя з приводу відчуження
акцій, то вона вважає за необхідне просити суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу акцій від 30.11.2004
року та визнати за нею -
ОСОБА_1. право власності на зазначені акції / а. с. 37-39
/.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська позов ОСОБА_3
задоволено. Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів від
30.11.2004 року укладений між ОСОБА_4. та ОСОБА_1. щодо купівлі-продажу 392
простих іменних акцій ВАТ "Завод монтажних виробів" та повернув
сторони в первинний стан: суд стягнув з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1. вартість
переданих акцій в сумі 8749,44 грн. та зобов'язав ОСОБА_1. повернути ОСОБА_4.
392 прості іменні акції ВАТ "Завод монтажних виробів". Крім того, суд
стягнув з ОСОБА_4 та ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3. судові витрати в сумі

3

43,75
грн. з кожної. Суд відмовив ОСОБА_1. в її зустрічному позові. Суд стягнув з
ОСОБА_4. та ОСОБА_1. на користь держави витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 15
грн. з кожної/ а. с. 115-116/.

Представник відповідачки ОСОБА_1. -
ОСОБА_2. звернулася
до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2006
року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3. в його позовних
вимогах про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів, задовольнивши зустрічний позов
ОСОБА_1. в повному обсязі.

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_2. посилається на те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим. Крім того, представник відповідачки вважає, що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального закону / а. с. 128-132,146-149/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення
суду - частковому
скасуванню з послідуючим ухваленням нового рішення відповідно до п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2004 року між ОСОБА_4. та ОСОБА_1. було укладено в простій
письмовій формі договір купівлі - продажу акцій, згідно якого ОСОБА_4. продала,
а ОСОБА_1. купила прості іменні акції ВАТ "Завод монтажних виробів" в
кількості 392 шт., ціною за одну акцію - 22,32 грн., номінальною вартістю 22,32
грн., загальна вартість угоди 8749,44 грн. / а. с. 13 /.

Як встановлено судом, ОСОБА_4. отримала від ОСОБА_1. 8749,44 грн., які були
використані ОСОБА_4. на сімейні потреби.

В цей же день, 30.11.2004
року, на виконання умов договору купівлі-продажу акцій, ОСОБА_4. було
оформлене та підписане передавальне розпорядження для внесення відповідних
відомостей про зміну власника до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ
"Завод монтажних виробів". Справжність підпису ОСОБА_4. на
передавальному розпорядженні було посвідчено нотаріусом, як того вимагає п.4.4.1 Положення про
порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів / а. с. 14 /. Передавальне
розпорядження було передано належному реєстратору - ЗАТ КБ "Кредит - Дніпро" для
внесення відповідних відомостей до системи реєстру.

Згідно ч. ч. 1,4
ст. 5 Закону
України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного
обігу цінних паперів в Україні", положеннями ч. 4 ст. 197 ЦК України ( 2003 року) та ч. 2 ст.1 Закону
України "Про цінні папери та фондову біржу" -іменні цінні
папери випущені в документальній формі (
якщо умовами емісії спеціально не зазначено, що вони не підлягають
передачі), передаються новому власнику шляхом повного індосаменту
(передавальним записом, який засвідчує перехід прав за цінним папером до іншої
особи). Право власності на такі акції у покупця виникає лише у випадку
дотримання зазначених вимог закону.

Як вбачається з вище зазначеного, вказані вимоги закону
сторонами по договору купівлі-продажу акцій від 30.11.2004 року, були виконані в повному обсязі, а тому підстав для
визнання його недійсним у суду першої інстанції не було.

Згідно діючого матеріального закону, зокрема ст. 26 Закону України
"Про власність" та ст. 12
Закону України "Про господарські товариства", грошові та майнові
внески засновників і членів господарських товариств до статутного фонду є
власністю товариства і не можуть розглядатись як складова частина спільного
сумісного майна подружжя. Відносини, які виникають при вирішенні питань щодо
внесення та розміру цих внесків і таке інше, регулюються Законом України
"Про господарські товариства" та іншими відповідними актами, і дія
законодавства про шлюб та сім'ю (
зокрема СК України) на них не поширюється.

Суд же першої інстанції не прийняв до уваги вище зазначені норми закону і
помилково прийшов до висновку, що акції є спільною сумісною власністю подружжя
Кім.

4

Безпідставними та надуманими є посилання суду першої
інстанції на те, що нотаріусом були допущені порушення при посвідченні підпису
ОСОБА_4. на передавальному розпорядженні від 30.11.2004 року. Підпис ОСОБА_4. на передавальному розпорядженні
посвідчений нотаріусом у відповідності з вимогами Закону України "Про
нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України.

За таких обставин, колегія суддів не може визнати
законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3. про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій
від 30.11.2004 року та повернення сторін в первинний стан, а тому воно в цій
частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 в
його позовних вимогах до ОСОБА_4., ОСОБА_1. про визнання договору купівлі -
продажу цінних паперів недійсним, виходячи з вимог ч.ч.1,4 ст.5 Закону України
"Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу
цінних паперів в Україні", ч.4 ст.197 ЦК Украши,ч.2 ст. 1 Закону України
"Про цінні папери і фондову біржу", ст. 26 Закону України "Про
власність", ст. 12 Закону України "Про господарські товариства".

Оскільки позивачу ОСОБА_3. відмовлено в його позовних вимогах, то і рішення
в частині стягнення на його користь з ОСОБА_4. та ОСОБА_1. судових витрат в
сумі 43,75 грн. з кожної підлягає скасуванню, як і підлягає скасуванню рішення
в частині стягнення з ОСОБА_4. та ОСОБА_1. на користь держави витрат на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн. з кожної.

Договір купівлі-продажу акцій від 30.11.2004 року укладений між ОСОБА_4. та
ОСОБА_1. відповідно до вимог діючого законодавства, а тому є чинним, тобто не
має підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1. про визнання
договору дійсним та визнання за нею права власності на акції. Таким чином,
рішення суду в частині відмови ОСОБА_1. в її зустрічному позові є
обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.
303,307,309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1-ОСОБА_2- задовольнити
частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2006 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3-
скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в його позовних вимогах до ОСОБА_4, ОСОБА_1про визнання
договору купівлі - продажу
цінних паперів недійсним.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.