Справа
№2-100/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м. Макіївка                                                                                                  2
квітня 2007 рік

Кіровський районний суд міста Макіївки Донецької області
в складі:

головуючої - судді                                                                                     Запорожець
Т.А.

при секретарі                                                                                             Волошиної
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
місцевого суду в м. Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

2        січня 2007
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення

аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи
вимоги тим, що відповідач добровільно

не бере участі у матеріальному утриманні дитини, чим
порушує її права на достатній рівень життя.

У судовому засіданні ОСОБА_1 змінила заявлені позовні
вимоги, в обґрунтування яких пояснила, що вона 27 грудня 2000 року розірвала
шлюб з відповідачем. Від спільного життя вони мають неповнолітню дочку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу,
відповідач - батько дитини ухиляється від утримання та виховання дитини, у
добровільному порядку надає допомогу у розмірі 100 грн., але вона не може
забезпечити дитині належний рівень життя. Надавати матеріальну допомогу у біль­шому
розмірі на утримання доньки відповідач відмовляється, тому вона змушена
звернутися до суду. Домовленості з ОСОБА_2 про спосіб виконання його обов'язку
по матеріальному забезпечен­ню дитини як, батьком не досягнуто.

Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд
стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій формі у
розмірі 300 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав
частково, пояснивши, що у зв'язку з ситуацією в сім'ї він згодний виплачувати
аліменти на утримання дитини у розмірі 100 грн. Окрім того пояснив, що 27
грудня 2000 року вони з позивачкою розірвали шлюб, мешкають за різними
адресами, донька проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. У
добровільному по­рядку матеріальну допомогу на утримання дитини надає у розмірі
100 грн. Він здоровий, працює приватним підприємцем, стабільного заробітку не
має, на його утриманні немає інших неповноліт­ніх дітей та непрацездатних
членів родини.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК
України), установив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 грудня 2000 року розірвали шлюб.
Від спільного проживан­ня мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з матір'ю, батьком якої є
відповідач ОСОБА_2

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від
20 листопада 1989 року (рати­фікована Україною Постановою Верховної Ради
України від 27 лютого 1991 р. № 789-Х11) дитина, з огляду на її фізичну і
розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи
належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними
повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України і ст.180 Сімейного
кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконан­ня цього обов'язку, за
рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу
його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу
України).

3        наданих
документів убачається, що відповідач ОСОБА_2 є приватним підприємцем. Він

фізично здоровий, на утриманні відповідача інші
неповнолітні діти й непрацездатні члени родини

(утриманці) не перебувають. Зазначені обставини визнані
відповідачем у судовому засіданні.

2

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від
обов'язку утримання неповно­літньої дитини судом не встановлено. Домовленості
між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_2 не виконує у відно­шенні своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 передбачені
сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання у повному обсязі,
чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Визнання відповідачем
позову в не повному обсязі не суперечить закону і не порушує права, свобо­ди чи
інтереси інших осіб, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів визнає
обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує
вищенаведені обставини майно­вого і сімейного стану відповідача і визнає
аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі -у розмірі 300 грн. її
батька - ОСОБА_2

Відповідно до вимог статей 81, 88 ЦПК України, оскільки
позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до
суду, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у
розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення роз­гляду
справи у розмірі 7,50 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання
дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає
негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 81, 88,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, 1965 року народження, уродженця
Краснодарсько­го краю, Росія, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти
у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., на утримання дитини - доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, щомісяця, починаючи з 2 січня 2007 року, до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у
розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
у розмірі 7,50 грн.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання ди­тини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається
Апеляційному суду Донецької області через Кіровський районний суд міста
Макіївки протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному
суду Донецької області через Кіровський районний суд м. Макіївки протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом
десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження.