Справа №33ц-3129 кc 07
Головуючий у першій інстанції Таргоній Д.О.
Суддя-доповідач Біляєва О.М.
Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Червинської
М.Є., Лоленко А.В., Біляєвої О.М.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності на 1/2 частину квартири, вселення,
розподіл майна та визнання недійсним договору дарування за касаційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3на рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 лютого 2006 року,

встановила:

В січні 2001
року ОСОБА_1. звернувся з позовом до ОСОБА_2. про визнання права власності на
1/2 частину квартири і вселення, обґрунтовуючи вимоги тим, що кооперативна
квартира АДРЕСА_1 була отримана у вересні 1981 року, коли сторони перебували в
шлюбі. Пай за квартиру виплачений під час шлюбу, тому спірна квартира є
спільним майном подружжя. Відповідачка перешкоджає в проживанні, оскільки не
дає ключем від вхідних дверей. Просив позов задовольнити.

В лютому 2001
року ОСОБА_1. подав позов до ОСОБА_3. про визнання договору дарування
недійсним, посилаючись на те, що 31 липня 2000 року ОСОБА_2 подарувала
відповідачу зазначену вище квартиру. Згоди на відчуження квартири, яка є
спільним майном подружжя, він не давав, тому просив визнати угоду недійсною
відповідно до ст.48 ЦК України.

В грудні 2001
року ОСОБА_1. пред'явив позов до ОСОБА_2. про поділ майна подружжя, яке було
вивезено з квартири дружиною у січні 1998 року.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 15 грудня 2005 року в позові
відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 20 лютого 2006 року рішення суду в частині
відмови в позові про визнання права власності на 1/2 частину квартири, вселення
та визнання недійсним договору дарування скасовано і ухвалено нове про часткове
задоволення вказаних позовних вимог. Визнано за ОСОБА_1. право власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 визнано в 1/4 частині недійсним договір дарування зазначеної квартири,
укладений 27 липня 2000 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_3посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І.

Вселено ОСОБА_1.
у квартиру АДРЕСА_1

Стягнуто з
кожного відповідача на користь позивача по 51 гр. судових витрат.

В решті рішення
суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. посилаються на неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим просять скасувати
рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення Оболонського районного
суду м. Києва.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судове рішення постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Відсутні
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної
скарги.

Керуючись
статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2, ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м. Києва від 20 лютого 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.