АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                                         Сегеди С.М.,

суддів:                                                   Гайворонського
С.П.,

Виноградової
Л.Є.,

при секретарі                                        Шкрабак
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", в особі структурного
підрозділ у Кілійського району електричних мереж Ізмаїльських електричних мереж
на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 лютого 2007 року, по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" про стягнення моральної
шкоди, третя особа на стороні відповідача -
ОСОБА_2,

Встановила:

01 липня 2005
року позивачка звернулася з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим,
що 16.12.2004 року
працівники Кілійського РЄМ, яке є структурним підрозділом Ізмаїльского
підприємства електричних мереж ВАТ "Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" склали недійсний акт про порушення нею Правил користування
електричною енергією для населення, що стало підставою для відключення
домоволодіння позивачки від електричного постачання і на протязі 4 місяців
вона, жінка похилого віку, якій 91 рік була залишена без світла і
електроенергії. Працівник Кілійського РЄМ ОСОБА_2 вироком суду від 28.04.2005
року був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК і
притягнутий до кримінальної відповідальності за службове підроблення Акту про
порушення позивачкою Правил користування електричною енергією для населення.
Позивач зазначила, що у зв'язку з відключенням її будинку від енергопостачання,
погіршився стан її здоров'я, вона хворіла, був порушений звичайний стан її
життя, в зимній час не могла користуватися каміном та іншими електроприладами,
пропали продукти, через відсутність світла та її похилий вік, змушена була
просити сторонніх осіб доглядати за нею.

Посилаючись на
зазначені обставини, позивач ставила питання про відшкодування їй з
підприємства, з яким ОСОБА_2
перебував в трудових відносинах, моральної шкоди у сумі 10000 грн.

Представник
відповідача та третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 позовних вимог не
визнали.

Рішенням
Кілійського районного суду Одеської області від 13 лютого 2007
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, та було стягнуто з
відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна Компанія
Одесаобленерго" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

В апеляційній
скарзі представник ВАТ «ЕК Одесаобленерго» ставить питання про скасування
рішення суду, та ухвалення нового, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її
позовних вимог.

Головуючий у 1-й інстанції:
Бошков М.І.                                             Справа
№22ц-2147/2007 р.

Доповідач: Сегеда С.М.                                                                          Категорія:
ЦП: 20

2

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із
матеріалів справи вироком Кілійського районного суду від 28.04.2005 року ОСОБА_2 був визнаний
винним у підробці Акту про порушення позивачкою Правил користування
електроенергією для населення, за ст. 366
ч. 1 КК
України і був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Оскільки на
підставі цього Акту будинок позивача було відключено від електропостачання на 4 місяці, це відключення
є незаконним і таким, яке порушує права позивача - абонента ВАТ "ЕК Одесаобленерго".

У зв'язку з
відсутністю електропостачання в будинку позивача на протязі 4-х місяців, їй було
завдано моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апелянта
про те, що відповідальність перед позивачем повинен нести ОСОБА_2, який визнаний
винним і засуджений вироком суду а не підприємство, не заслуговують на увагу,
тому що згідно ст. 1172
КЗоТ України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових службових обов'язків.

Таке положення
закріплене і в п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №
4 від 31.03.1995 року
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди".

Стосовно розміру
моральної шкоди, то судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано
і на підставі діючого законодавства встановив розмір завданої моральної шкоди у
сумі 4000 грн.

Посилання
апелянта на необґрунтованість і бездоказовість судового рішення в цій частині
спростовуються описовою частиною рішення, в якій суд зазначив, в чому полягала
ця шкода, якими неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань суд
виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, з посиланням
на норму матеріального права та п. З зазначеної вище Постанови Пленуму
Верховного Суду України №
4.

Таким чином, суд
законно і обґрунтовано стягнув заподіяну позивачеві моральну шкоди з ВАТ
"ЕК Одесаобленерго" у сумі 4000
грн.

Разом з тим, суд
першої інстанції при ухваленні судового рішення безпідставно стягнув з
відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30
грн., в той час, як за вимоги немайнового характеру ІТЗ сплачується у
розмірі 7 грн. 50 коп. на користь
Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області.

З тих же підстав
суд необґрунтовано стягнув з відповідача державне мито в розмірі 51 грн., в той час
як повинен був стягнути судовий збір, у розмірі 8 грн. 50
коп.

З огляду на
викладене, судова колегія змінює резолютивну частину судового рішення, в
частині стягнення судових витрат.

Згідно ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Зважаючи на те,
що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки доказів, обставини
справи встановлені судом повно і правильно, але допущено помилку в застосуванні
норм процесуального права, судове рішення першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись п.3
ч.1 ст. 307; п.4 ч.1
ст. 309; ст.ст. 313; 314; 316; 317; 319 ЦПК
України, колегія суддів,

Вирішила:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго", в особі структурного підрозділу Кілійського району
електричних мереж Ізмаїльських електричних мереж задовольнити частково.

Абзац другий
резолютивної частини рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 лютого 2007 року, в частині
стягнення судових витрат змінити, виклавши її в наступній редакції.

3

Стягнути з
відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго", в особі структурного підрозділу Кілійського району
електричних мереж Ізмаїльських електричних мереж на користь держави судовий
збір у розмірі 8 грн. 50 коп., та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь
Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області у
розмірі 7 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення
залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до
Верховного Суду України з моменту проголошення.