№2-64/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Зтравня 2007 року                                                                              смт.
Романів

Романівський районний суд                                         Житомирської
області

В складі:Головуючого - судді                                                         Трояновської
Г.С

при секретарі                                                                                   Яценко
О.В.

з участю    позивача                                                                       ОСОБА_1

представника позивача                                                                  ОСОБА_2

відповідача                                                                                      ОСОБА_3.

Представника відповідача                                                                ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Романів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про стягнення боргу за договором
позики та сплату відсотків, -

встановив:

У лютому 2007 року ОСОБА_1звернулась до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 09.10.2006 року вона позичила ОСОБА_3. 7000 тис. грн.
Відповідачка зобов'язалася повернути суму боргу до 18.10.2006 року, однак в
зазначений термін коштів не повернула.

Просила стягнути з відповідачки борг за договором позики
в сумі 7000 тис. грн. та 60 грн 99 коп за прострочення грошового зобов'язання
та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну
заяву та пояснила, що позичила гроші відповідачці на її прохання через те, що
остання пояснила, що в неї онко хвора мати, треба робити операцію. Відповідачка
пообіцяла взяти кредит, продати корову, решту відпрацювати у неї в магазині і
таким чином погасити борг. На момент звернення до суду відповідачка борг не
повернула.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що
вона грошей не позичала, а розписку написала через те, що ОСОБА_1повідомила про
допущену нею розтрату на таку суму, розписку писала під тиском, ОСОБА_1їй
погрожувала, однак вона про це нікому не розповідала і не зверталася до органів
внутрішніх справ та прокуратури. В той час вона думала віддавати гроші.

В
судовому засіданні представники сторін підтримали їх пояснення.

Суд заслухавши, пояснення сторін їх представників,
дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1051 ЦК
України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що
грошові кошти та речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Із розписки від 9.10.2006 року ( а.с. 34) ,наданої
ОСОБА_3 слідує, що вона зобов'язується віддати ОСОБА_1 18 жовтня 2006 року 7000
тис. грн. В судовому засіданні і позивачка і відповідачка підтвердили факт
складання цього документу.

З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 перебувала на стажуванні в магазині "Маріна", належного зятю
ОСОБА_1. ОСОБА_5. за направленням районного центру зайнятості з 17 липня по 19
вересня 2007 року. Згідно записів у трудовій книжці /а.с. 35 / 20 жовтня 2006
року ОСОБА_3. прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів у приватний
магазин ОСОБА_5. / за дорученням- ОСОБА_1./ за трудовим договором,
зареєстрованим районним Центром зайнятості за № 805. Відповідачка перебувала у
трудових стосунках з приватним підприємством до 09.01.2007 року ( а.с. 35). У
зв'язку з наведеним, оскільки на момент написання розписки ( 09.10.2006 року)
відповідачка не перебувала у трудових відносинах з позивачкою, її посилання на
те, що вона писала розписку по причині розтрати суд вважає не обгрунтованими.

Суд також вважає не доведеним факт посилання відповідачки
на те, що вона писала розписку під тиском та під погрозою насильства відносно
неї з боку позивачки, оскільки ці обставини перевірялись органами внутрішніх
справ і винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 20
березня 2007 року відносно ОСОБА_1 через відсутність в її діях складу

злочину,
передбаченого ст. 129,172,189,190
КК України   ( а.с.54     ). Постанова на час розгляду  справи в суді ніким не оскаржувалась, вона не
скасована і є чинною. Будь-яких інших підставних доказів на підтвердження своїх
заперечень відповідачка у судовому засіданні не надала

Враховуючи наведене суд вважає, що між сторонами склалися
зобов'язальні правовідносини. Доводи позивачки про наявність між сторонами
боргових зобов'язань підтверджуються матеріалами справи, зокрема розпискою,
наданою відповідачкою. Відповідачка не заперечує факт надання нею даної
розписки і судом розцінюється вказаний документ як боргова розписка.

Відповідно до ст. 599,610 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Порушення зобов'язання є його невиконання. Якщо боржник видав
кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор приймаючи
виконання, повинен повернути цей документ.

В судовому засіданні встановлено, що борговий документ (
розписка) знаходиться у позивачки, що свідчить про невиконання зобов'язання
відповідачкою, а саме про неповернення боргу позивачу.

В
судовому засіданні сторони пояснили, що сума, зазначена в розписці не
поверталась.

Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до положень ст. 625 ЦК України, тобто боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

ОСОБА_3. зобов'язалася повернути 7 тис. гривень до 18
жовтня 2006 року. Гроші не повернені, розмір процентів від простроченої суми
сторонами не обумовлено, а тому враховуючи позовні вимоги із ОСОБА_3. підлягає
стягненню на користь ОСОБА_1. 7 тис. боргу та 3% річних в сумі 60грн.99 коп. за
період з 18 жовтня 2006 року по 1 лютого 2007 року, тобто за 106 днів
/7000грн.х3%:100% : 365дн.х 106дн./

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1 70 грн судового збору та 30 грн витрат на інформаційно - технічне
забезпечення.

На   підставі   ст.
525,
526,625,1046,1047,1048,1049,1050,1051
ЦК   України,                   ст.   ст.

10,60,88,209,214,215
ЦПК України ,-

вирішив:

Позов
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючої в АДРЕСА_1на користь
ОСОБА_1, проживаючої в АДРЕСА_2борг за договором позики від 09.10.2006 року в
сумі 7000 тис. грн та 3 % річних в сумі 60 грн.99 коп, а всього 7060 грн. 99
коп.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 70 грн. та ЗО грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через
Романівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом
подання заяви з наступним поданням протягом 20 днів апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано.