УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2007
року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді                 Луніна С.В.

суддів                                   Кузнєцової О.О.

Новікова Р.В.

при секретарі                         Урденко Г.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білогірського
районного суду АР Крим від 08.02.2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди у розмірі 23 010 грн., а також витрат на послуги адвоката - 600 грн., витрат на сплату державного мита - 230 грн., та
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -15 грн.

Вимоги мотивовані тим, що 18.08.2005 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки у с Літвіненково, площею 1,5 та, строком на один рік. Однак,
після виконання ним необхідних агротехнічних заходів на загальну суму 8 010 грн, відповідач у порушення умов договору,
заборонив використовувати земельну ділянку, внаслідок чого йому була заподіяна
матеріальна шкода на вищезазначену суму, а також втрачені можливі доходи, тобто у порядку відшкодування втраченої
вигоди просив стягнути 15 000 грн. Всього до стягнення заявлено 23 010
грн.

Рішенням Білогірського районного суду АР Крим від 08.02.2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 01.03.2007 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його
скасування, як постановленого з порушенням норм матеріального та
процесуального закону, за неповно встановленими обставинами справи та на
підставі висновків, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга необгрунтована
і не підлягає задоволенню, а рішення суду не підлягає скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи у апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої

22-ц-3252/2007

2

інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи
рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд виходив з недоведеності
та необґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог.

З такими
висновками суду погоджується колегія судців, оскільки вони відповідають
матеріалам справи та вимогам закону.

Так, згідно ст.
11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів, що надані сторонами та іншими особами, що
беруть участь у справі.

За позовною
заявою ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 понесені ним витрати у сумі 8 010
грн., що пов'язані з підготовкою для посіву сільськогосподарських культур
земельної ділянки, яка за договором від 18.08.2005 року знаходилася в нього в
оренді строком на 1 рік, оскільки орендодавець всупереч закону заборонив
використовувати землю. Крім того, він просив стягнути втрачену у зв'язку з цим
вигоду від неотримання врожаю у розмірі 15 000 грн.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, будь-яких
безперечних доказів того, що протягом строку дії договору оренди, відповідач
чинив ОСОБА_1 перешкоди у користуванні орендованою земельною ділянкою, що
ОСОБА_1 був позбавлений можливості використовувати землю внаслідок протиправних
дій відповідача, що була проведена підготовка землі для посіву й саме 8 010
грн. були витрачені на підготовку земельної ділянки для посіву та придбання
насіння, позивач суду не надав, та вказані обставини судом не були безумовно
встановлені. Не надав позивач суду доказів також у частині обґрунтування вимог
про стягнення 15 000 грн. у якості відшкодування втраченої вигоди. Пояснення
свідків у даному випадку суд обґрунтовано визнав неприпустимими та
неспроможними доказами.

Доводи
апеляційної скарги ретельно досліджені та визнані такими, що висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Таким чином,
судом першої інстанції повно, об'єктивно та всебічно встановлені обставини
справи, дана належна правова оцінка наданим доказам, на підставі чого
постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального закону, підстав для скасування якого за
апеляційною скаргою позивача немає.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі
наведеного та керуючись ст.
ст.. 307 ч.1 п.1, 308 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білогірського районного суду АР Крим від 08.02.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може
бути

оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до

Верховного Суду України.