УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Артеменка
І.А.,  Градовського Ю.М. ,  Суворова
В.О.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні у м.
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська агропромислова
компанія" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та
стягнення шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1на на рішення Оріхівського
районного суду Запорізької області від 20 грудня 2002 року і ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2003 року,  -

встановила:

У
березні 2001 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Українська агропромислова компанія" про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та стягнення шкоди у сумі 8325 гривень.

Рішенням
Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2002 року
зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Українська агропромислова
компанія" повернути ОСОБА_1
земельну ділянку у розмірі 6, 16 га згідно державного акту на право приватної
власності на землю ОСОБА_1
від 28.11.2000 року,  в іншій частині
позову відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2003 року рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилається на порушення судом першої інстанції та апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права в зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду в частині
відмови про стягнення шкоди та просить справу направити на новий розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду відсутні
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 частково
суд першої інстанції виходив з того,  що
згідно  ст.  30 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами ті іншими особами,
які беруть участь у справі. У випадках,
коли щодо витребування доказів для сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі є труднощі,  суд за їх клопотанням сприяє у витребуванні
таких доказів.

Позивач
не надав доказів суду,  клопотань про
витребування належних доказів не заявляв,
тобто позивач не довів суду свої позовні вимоги в частині відшкодування
збитків.

Апеляційний суд
обгрунтовано залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Головуючий
у 1-й інстанції - Шудрик А. А.                                     Справа
№ 33ц-213/07

Доповідач:
Артеменко І.А.                                                                 Категорія
ЦП: 33

Згідно  ст.  335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції постановлена
з додержанням норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування рішення суду та
ухвали суду першої інстанції.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок апеляційного суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332, 342 ЦПК України колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2002 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2003 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.