Справа №33ц-2912 кс 07
Головуючий в 1 інстанції Куренков Є.С.
Доповідач Висоцька B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
грудня   2007 року                                                          м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
Висоцької B.C.,  Новодворської
О.І.,  Олєйникової Л.С. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
(далі - ВАТ) "Телевізійний завод „Славутич",  3-я особа - ОСОБА_2 про визнання наказів
незаконними,  стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу,  стягнення
моральної шкоди за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Апеляційного
суду м.  Києва від 26 грудня 2005 року

встановила:

В серпні
2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ „Телевізійний завод
„Славутич" з зазначеним позовом,
посилаючись на те,  що на підставі
трудової угоди від 3.02.2003 року він був призначений на посаду виконавчого
директора ВАТ „Телевізійний завод „Славутич" для забезпечення виконання
завдань санації. Наказом № 36 від 27 липня 2004 року,  під час перебування на лікарняному,  відповідач незаконно звільнив його з роботи
на підставі п.6.3.2 трудової угоди від 3.02.2003 року. Наказом 36/1 від
27.07.2004 року внесені зміни до наказу про його звільнення,  він звільнений з посади на підставі п.6.3.2
трудової угоди,  п.8  ст.  36
КЗпП України з першого робочого дня,
наступного після закінчення тимчасової непрацездатності.

Рішенням
Дарницького районного суду м.  Києва від
27 жовтня 2005 року та додатковим рішенням цього ж суду від 17 листопада 2005
року позов задоволено частково,
позивачеві поновлено строк звернення до суду,  визнано незаконними накази №5 від 13.07.2004
року,  №36 від 27.07.2004 року,  №36/1 від 27.07.2004 року,  поновлено ОСОБА_1 на посаді виконавчого
директора ВАТ „Телевізійний завод „Славутич",  на користь позивача з відповідача стягнуто
заробітної плати за час вимушеного прогулу 22 427, 37 грн. та 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 26 грудня
2005 року рішення Дарницького районного суду м.
Києва 27.10.2005 року та додаткове рішення від 17.11.2005 року скасовані
та ухвалено нове,  яким ОСОБА_1 поновлені
строки

звернення
до суду; визнані незаконними накази №36 та 36/1 від 27.07.2004 року. Стягнуто
на користь ОСОБА_1 з ВАТ „Телевізійний завод „Славутич" 22 427, 37 грн.
заробітної плати за час вимушеного прогулу та 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди. Вважати звільненим ОСОБА_1 з посади виконавчого директора ВАТ
„Телевізійний завод „Славутич" з 27 жовтня 2005 року по п.1  ст. 40 КЗпП України.

Позивач
ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду,  в обгрунтування якої посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення норм матеріального права,  в зв'язку з чим ставлять питання про
скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої
інстанції,  що помилково скасовано
апеляційним судом.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи
нове рішення в частині визнання звільненим позивача за п.1  ст. 40 КЗпП України з 27 жовтня 2005
року,  апеляційний суд виходив з
того,  що позивач по трудовій угоді брав
на себе зобов'язання забезпечити виконання завдань процедури санації і
призначено його було виконавчим директором у зв'язку з відкриттям процедури
санації,  яка припинена і посади позивача
не існує у зв'язку зі змінами в штаті за посадами.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та
процесуального закону та відсутні передбачені
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування рішення суду. Наведені у касаційній скарзі доводи
висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.  ст.  332,
336,  338 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення  Апеляційного суду м. Києва  від 26 грудня 2005 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.