Справа № 22-1719-2007 р.                                  Головуючий
Категорія - 34                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 березня 2007 року                                    Апеляційний  суд
Донецької  області  в

складі:

головуючого судді:
Ювченко Л.П., суддів: Бондаренко Л.І., Азевича В.Б., при секретарі:   Тума О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької області від 10 жовтня 2005
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного
сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2005 року позивачка
звернулася з зазначеним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що вона у
період з вересня 1999 року по
березень 2004 року
знаходилася у фактичних шлюбних відношення з відповідачем. За цей період вони
придбали квартиру, договір купівлі-продажу якої був оформлений на ім'я
відповідача. Окрім того, вони придбали побутову техніку, меблі та інше майно на
загальну суму 9 910 грн.
Зазначене майно знаходилося в спірній квартирі.

Відповідач позов не визнав, оскільки майно він придбав за
власні кошти.

Рішенням
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 10 жовтня 2005 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати і постановите нове - про задоволення
позовних вимог в зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, та рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального
права.

В обґрунтування
доводів апеляційної скарги позивачка посилається на те, що суд не прийняв до
уваги документальні докази та показання свідків, які підтверджують той факт, що
вони з відповідачем знаходилися у фактичних шлюбних відносинах з вересня 1999 р. по березень 2004 р. Оскільки, їх
відносини почалися у період дії КЗпПі України та продовжувалися після 1 січня 2004 року, тому до
них слід було застосовувати норми СК України, яких набрав чинності с зазначеної дати.

Позивачка підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач та
його представник просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Апеляційний суд,
заслухав суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з

2

додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не
може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у
задоволені позову, місцевий суд виходив з того, згідно з договором
купівлі-продажу, який посвідчений у нотаріальному порядку, квартира розташована
за адресою: АДРЕСА_1, була придбана ОСОБА_2 На час придбання квартири останній
не перебував з позивачкою у зареєстрованому шлюбі, а знаходився у фактичних
шлюбних відношеннях до 2003
року. Таким чином, суд прийшов до висновку, що правовідносини між
сторонами, які склалися на час придбання спірної квартири та майна,
регулювалися нормами КЗпШ України (у редакції закону 1969 року), який не
передбачав виникнення сумісної власності на майн, придбане чоловіком та жінкою,
які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі. Стаття 74 СК України (в
редакції закону 2003 року),
якою передбачено виникнення спільної сумісної власності таких осіб, не має
зворотної сили у часі. Розподіл спільного сумісного майна, за таких обставин
можливий за правилами цивільного законодавства.

Розглядаючи
даний спір, апеляційний суд вважає, що місцевий суд повно та всебічно дослідив
і оцінив обставини справи, встановлені факти, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом першої
інстанції при розгляді справи встановлено, що сторони знаходилися у фактичних
шлюбних відносинах з 1999
по 2003 рік. На
підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2001
року відповідач придбав на своє ім'я квартиру, у якій сторони сумісно не
проживали. Для цієї квартири були придбані меблі та предмети побуту. При цьому
сторони проживали у квартирі, яка належить позивачці.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засідання.

Суд розглянув
даний спір в межах заявлено позову, та прийняв рішення відповідно до підстави
позову, на яку посилалася позивачка.

Апеляційний суд
вважає, що правовідносини між сторонами повинні регулюватися нормами
законодавства, що діяли на момент придбання спірного майна. Як вбачається з
матеріалів справи, спірне майно було придбане у період з 2001 року по 2003 рік, тому на
нього, відповідно до вимог ст. 5
ЦК України, не розповсюджуються норми СК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

З огляду на
викладене, суд першої інстанції мав законні підстави відмовити у задоволенні
позивних вимог.

Доводи апеляційної скарги необгрутовані і не спростовують
висновків суду.

Апеляційний суд
вважає, що при встановлені зазначених фактів і постановлені рішення судом
першої інстанції не порушено норм процесуального права та правильно застосовано
норми матеріального права, тому підстав для скасування рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст.   304,
307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч.І п.1,
315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення   Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 10
жовтня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо
до Верховного Суду України, Головуючий: