Справа №22ц-703/07                                               Головуючий у 1 інст. - Крапивний В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007
року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого - судді Бойко О.В.
Суддів - Шевченка
В.М., Шарапової О.Л. При секретарі -
Пільгуй Н.В.

З участю - представника „ПП
„Валентина"-Коваленко В.В.,
та ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ПП „Валентина" на рішення Корюківського районного суду
Чернігівської області від 22
лютого 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ПП „Валентина" м. Корюківка про поновлення на
роботі,

Встановив:

В апеляційній
скарзі ПП „Валентина" просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність його
нормам матеріального та процесуального права.

Рішенням
Корюківського районного суду від 22
лютого 2007 року
було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1. Визнано неправомірним наказ № 20 п.1 від 2 жовтня 2006 року про
звільнення з посади головного механіка по ст. 41 п. 2
КЗпП України з 2 жовтня 2006 року. Поновлено
на даній посаді ОСОБА_1. з 2
жовтня 2006 року.
Стягнено з ПП „Валентина" середні заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 1645 грн., у
відшкодування моральної шкоди -100
грн. Суд виходив з того, що з позивачем не укладався письмовий договір про
повну матеріальну відповідальність, він не займався безпосереднім
обслуговуванням грошових чи матеріальних цінностей, відносно позивача не
виявлено фактів розкрадання чи вчинення інших корисливих злочинів, до
кримінальної відповідальності він не притягувався , інших будь-яких доказів

2

вчинення
позивачем умисно або необережно дій, які були б підставою для втрати довір'я з
боку відповідача не виявлено.

Апелянт у своїй
апеляційній скарзі вказує на те, що судом порушено норми процесуального права,
а саме рішення суду не містить ні описової ні мотивувальної частини, що є
грубим порушенням процесуального права. Суд також не взяв до уваги те, що в
діяннях ОСОБА_1. містяться ознаки злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
Вказане підтверджується листом прокуратури № 689 від 28.08.2006 року. Крім
того, згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від
28.08.2006 року було встановлено, що позивач самоуправно забрав трактор з метою
примусити виплатити йому заробітну плату, але потім його повернув, на підставі
чого і було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Після таких дій до
ОСОБА_1. було втрачено довіру.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до
п.2.ст.41 КЗпП трудовий договір з ініціативи власника може бути розірваний у
випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові товарні
або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього
з боку власника. Отже зазначена норма передбачає звільнення працівника, що
безпосередньо обслуговує матеріальні цінності( зайнятий їх прийняттям, збереженням,
транспортуванням, розподілом, тощо).

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом, 8
січня 2004 року
позивач був прийнятий на роботу в ПП „Валентина" на посаду головного
механіка. Внаслідок невиплати заробітної плати у 2005-2006 роках позивачу та інших обставин між ОСОБА_1., та
керівником підприємства ОСОБА_2. склалися напружені особисті стосунки, що
потягло за собою звернення директора до правоохоронних органів на поведінку
позивача по яких проводилась перевірка і було відмовлено в порушенні
кримінальної справи. 2 жовтня 2006 року було видано
наказ № 20(п.1)
про звільнення з роботи з посади головного механіка по ст. 41 п.2 КЗпП України
у зв'язку з втратою довір'я до нього.

Задовольняючи
позов, суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1, безпосередньо не
обслуговував грошові, товарні цінності, не одержував їх під звіт, з ним не
укладався договір про повну матеріальну відповідальність, він не вчинював
корисливих правопорушень, і тому у відповідача не було підстав для звільнення
позивача, у зв'язку із втратою довіри.

За таких
обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про незаконність звільнення
позивача і правильно поновив його на попередній роботі. Оскільки  ОСОБА_1,   було  звільнено
з  роботи  незаконно,
суд  на  підставі ст.235КЗпП обґрунтовано стягнув на
його користь зарплату за час вимушеного прогулу.

Доводи
апеляційної скарги що ухвалене судове рішення не містить ні описової ні
мотивувальної частини є безпідставними. Оскільки як вбачається з матеріалів
справи відповідно до п.Зст.209 ЦПК судом було проголошено вступну та
резолютивну частину рішення та роз'яснено що з повним рішенням сторони

3

можуть
ознайомитись 27 лютого 2007 р. На ас.35-37 наявний повний,
обґрунтований текст судового рішення відповідно до правил ст.215ЦПК в ньому
наявна вступна, описова, мотивувальна та резолютивна частина.

Таким чином спір
вирішено судом відповідно до закону та на підставі досліджених у справі
доказів, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права ,
а доводи апеляційної скарги висновків судового рішення не спростовують.

Керуючись ст.ст.
303, 307 - 308, 313 -
315, 317 ЦПК України, апеляційний суд

Ухвалив:

Апеляційну
скаргу ПП „Валентина" -
відхилити, а рішення Корюківського районного суду від 22 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення.