У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої Л.І.

суддів:                       Косенка В.Й.,                                 Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,                                   Гуменюка В.І.,
-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Торезької міської ради про стягнення
заборгованості з щорічної допомоги на оздоровлення, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від 17 березня 2006
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради про
стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2002-2004 роки, мотивуючи тим,
що є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, визнаний інвалідом ІІ
групи в наслідок захворювання, отриманого при ліквідації аварії та відповідно
до закону, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.
Відповідачем виплачено позивачу допомогу на оздоровлення за 2002 рік у розмірі
21 грн. 50 коп. та по 26 грн. 70 коп. у 2003 - 2004 роках, що не ґрунтується на
законі. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від надання йому вказаних
коштів у повному обсязі, просив стягнути на його користь суму недоотриманої
допомоги на оздоровлення за період 2002 - 2004 років у розмірі 3 120 грн. 10
коп.

Рішенням Торезького міського суду Донецької області від
17 листопада  2005 року позов задоволено.
Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської
ради на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за період 2002-2004
р.р. у розмірі 3 220 грн. 10 коп. та на користь держави - державне мито в
розмірі 51 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 17
березня 2006 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено
у позові.

Не погодившись з вищезазначеним рішення апеляційного
суду,               ОСОБА_1 подав до
Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення
місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,  невизнаних або оспорюваних прав,  свобод чи інтересів, що виникають із  цивільних,
житлових,  земельних,
сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний суд - суд загальної юрисдикції, до
компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних
справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Судом установлено, що ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги до Управління праці та соціального захисту
населення Торезької міської ради про стягнення заборгованості з щорічної
допомоги на оздоровлення, тобто виник спір між фізичною особою та суб'єктом
владних повноважень.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України цей Кодекс набирає чинності з 1
вересня              2005 року за
винятком, встановленим пунктом 2 цього розділу.

З
матеріалів справи вбачається, що дана справа розглянута судами після                              1 вересня 2005
року за правилами, встановленими ЦПК України.

Ураховуючи наведене, зазначена справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного
судочинства.

Суд першої інстанції при вирішенні справи та апеляційний суд при перегляді
рішення місцевого суду в апеляційному порядку на зазначене уваги не звернули та
розглянули справу у порядку, визначеному цивільним процесуальним
законодавством.

За таких обставин, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з
підстав, передбачений ст. 338 ЦПК України із закриттям провадження у справі на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Торезького міського суду Донецької області від 17
листопада              2005 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 17
березня                  2006 року
скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк