УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця
липня дня 18 колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді                                  Іващенко В.В.

Суддів                                                        Летягіної О.В.

Руснак А.П.

При секретарі Урденко Г.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Сімеїзської
селищної ради до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, - про знос самочинно
збудованого нерухомого майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 15 травня 2007 року,

встановила:

У січні 2007 року представник виконавчого комітету Сімеїзської селищної
ради -Савопуло Борис Миронович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про знос самочинно збудованого гаража.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що відповідачка збудувала гараж без відповідних дозволів на
земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, з порушенням
будівельних норм та правил.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 15 травня 2007 року позов задоволено.

ОСОБА_1 зобов'язано за
її рахунок демонтувати металевий гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1вважає рішення суду таким, що
постановлено з порушенням вимог матеріального і процесуального права,
просить його скасувати.

Апелянт вважає,
що згідно зі ст. 377 ЦК України
власнику (користувачу) переходить право власності (користування) на ту частку
земельної ділянки, яка зайнята жилим будинком, будівлею або спорудою, та на ту
частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Саме на
земельної ділянці, необхідної для обслуговування жилого будинку, в якому вона
мешкає, з 1968 р. розташовані споруди, у тому числі й гараж.

Крім того,
апелянт посилається на те, що відповідно до ст. 38 Земельного Кодексу України
до земель жилого та суспільного користування належать земельні ділянки в
мережах населених пунктів, яки використовуються для розташування об'єктів
жилого користування, суспільних будівель та споруд, інших об'єктів загального
користування.

На думку
апелянта, відповідно довідки КП БТІ м. Ялта літ. „Г" по АДРЕСА_1 є житловим будинком, таким чином , земельна
ділянка під ним та навколо нього у розміру, необхідному для його
обслуговування, незаконно дана ОСОБА_2для реконструкції та обслуговування
рекреаційного комплексу.

Сцрава  № 22-ц-49282007р.        Головуючій
в 1 інстанції: Слєзко Т.В.

Доповідач: Іващенко В.В.

2

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляційна
скарга є частково обгрунтованою і підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до
ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а
також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого судочинства.

Таке передбачено
ст. 17 ч.1 п. 4 КАС України, відповідно до якої спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках, встановлених законом, відносяться до
компетенції адміністративних судів.

У ст. 3 ч. 1 п.
1 КАС України надано визначення поняттю „справа адміністративної
юрисдикції"", а саме - це переданий на вирішення адміністративного
суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В п. 7 ч. 1 ст.
3 КАС України визначено, що орган місцевого самоврядування є суб'єктом владних
повноважень.

Відповідно до
ст. 10 ЗУ „Про місцеве
самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради, їх виконавчі
комітети є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та
повноваження місцевого самоврядування, які визначені Конституцією України, цим
та іншими законами. З аналізу зазначених вимог Закону та обставин справи
вбачається, що спір, який виник між сторонами носить саме публічно-правовий
характер.

Відповідно до
ст. 303 ч. З ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або
порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Таким чином
колегія суддів дійшла висновку, що зазначена справа не підлягає до розгляду в
порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим рішення Ялтинського міського
суду від 15травня 2006 року підлягає скасуванню з закриттям провадження у
справі відповідно до ст. 205 ч. 1 п. 1 УПК України.

Враховуючи
наведене і керуючись ст. ст. 205 ч.1 п.1, 303, 304, 314, 315 Цивільного
процесуального Кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ялтинського міського суду АР
Крим від 15 травня 2007 року скасувати.

Провадження у справі за позовом виконавчого комітету Сімеїзської селищної
ради до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, - про
знос самочинно збудованого нерухомого майна, - закрити.

Роз"яснити позивачеві, що даний спір відноситься до юрисдикції
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили З/Моменту
проголошення і може бути оскаржена в

касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.