Справа №2-2506/06р. Справа №2-332/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 квітня 2007
року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого
судді - Турченко
Т.В.

При
секретарі           - Барило О.І.

Адвоката                   - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний
завод" про поновлення на роботі, виплаті заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, доповнення до позовної заяви
про поновлення на роботі, виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2006 року позивач
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача Відкритого акціонерного
товариства "Полтавський турбомеханічний завод" про поновлення на
роботі, виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди. Свій позов обґрунтовував тим, що він у відповідності до наказу
№108 від 18.07.2005 року був
прийнятий на роботу електрозварювальником на ВАТ "Полтавський
турбомеханічний завод". 23
червня 2006 року
згідно наказу №183 від 23.06.2006 року його
звільнили за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за
угодою сторін). Вважає звільнення незаконним, таким, що порушує його права та
охоронювані законом інтереси. Просив суд поновити його на роботі
електрозварювальника ВАТ "Полтавський турбомеханічний завод" та
скасувати незаконний наказ про звільнення за угодою сторін від 23.06.2006 року за №183. Стягнути на його
користь з відповідача ВАТ "Полтавський турбомеханічний завод" його
середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу по день фактичного
розрахунку. Стягнути заподіяну йому моральну шкоду відповідачем ВАТ
"Полтавський турбомеханічний завод" в розмірі 5000 грн.

15 січня 2007 року позивач ОСОБА_2
звернувся з доповненням до позовної заяви до Відкритого акціонерного товариства
"Полтавський турбомеханічний завод" про поновлення на роботі, виплаті
заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Просив
суд стягнути на його користь з відповідача ВАТ "Полтавський
турбомеханічний завод" суму, яка належить йому до .виплати за листом
непрацездатності з 23 по 27 червня 2006 року, а також 250 грн. за надану
юридичну допомогу - послуги
адвоката.

В судовому засіданні позивач, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача Візір О.В., Оніщенко А.Ю. позов не визнали,
вважають його безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає. Суду пояснили,
що позивач звільнений з підприємства за згодою сторін за пунктом 1 статті 36 КЗпП України і
підстав для його поновлення на роботі немає. Вимоги щодо виплати заробітної
плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволенню не
підлягають, оскільки не було вимушеного прогулу, відповідач ніякої моральної
шкоди позивачу не завдавав.

Суд, заслухавши сторони, думку адвоката ОСОБА_1, допитавши свідків,
вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити за безпідставністю.

Так, судом встановлено, що відповідно до наказу №108 від 18.07.2005 року ОСОБА_2
було прийнято на роботу електрозварювальника

2

механіко-складального
цеху №1 Відкритого
акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" (а.с.7). 23 червня 2006 року позивач
звернувся до керівництва заводу з заявою з проханням звільнити його за угодою
сторін з 23.06.2006 року
(а.с.62). Наказом №183 від 23.06.2006 року ОСОБА_2
було звільнено за пунктом 1
статті 36 КЗпП
України за угодою сторін (а.с.8, 63).
З позивачем було проведено повний розрахунок, в тому числі за дні
тимчасової непрацездатності (а.с.3, 57,
64).

Пунктом 1 статті 36 КЗпП України
встановлено, що підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Пунктом 8
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992 року №9 "Про
практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що при домовленості
між працівником і власником підприємства, установи, організації або
уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за
згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання
такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді на це власника або
уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або
уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до
закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1
ст.36 КЗпП України, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення
трудового договору.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 та
керівництвом ВАТ "Полтавський турбомеханічний завод" було досягнуто
згоду про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України.

Суд оцінює критично пояснення позивача, що адміністрація
ВАТ "Полтавський турбомеханічний завод" примусила його звільнитися за
згодою сторін. В судовому засіданні позивач не навів суду доказів, які
підтвердили факт застосування до позивача примусу з боку адміністрації ВАТ
"Полтавський турбомеханічний завод" (погроз, насилля, застосування
недозволених методів психологічного або фізичного тиску). В матеріалах справи
відсутні документи, які б свідчили, що ОСОБА_2. звертався до правоохоронних органів з приводу
застосування до нього погроз, насилля, методів психологічного або фізичного
тиску керівництвом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський
турбомеханічний завод".

Не приймається судом до уваги заява позивача від 26.06.2006 року про
відкликання заяви від 23.06.2006
року (а.с.5), оскільки у даної заяви відсутній вхідний номер підприємства,
віза В.о. Голови правління ВАТ "Полтавський турбомеханічний завод" Сентьева А.Ф., віза начальника
відділу кадрів. Доводи позивача, адвоката ОСОБА_1, що позивач знаходився на
лікарняному 23.06.2006 року судом оцінюються критично, оскільки згідно Табелю
обліку використання часу (а.с.64) ОСОБА_2. знаходився на роботі, одержав за цей
день заробітну плату, а отримати лікарняний лист він міг і після закінчення
робочого часу.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 ст.36 КЗпП
України, пунктом 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992
року №9 "Про
практику розгляду судами трудових спорів", ст.4-14,213-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.