Справа № 22ц-103 61 /2007р.,                              Головуючий1 -й інстанції - Шум
(2)                                                     Доповідач - Карнаух В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

2007
року липня   10 дня колегія  судців судової палати  у
цивільних  справах Апеляційного
суду Дніпропетровської області

в складі:
головуючого - Михайлів Л.В.,

суддів -  Карнаух В.В.,
Митрофанової Л.В.,

при секретарі -
Юровській О.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представника
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області - Бершадської Людмили Станіславівни.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Кривому Розі цивільну справу по апеляційним
скаргам Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому
Розі Дніпропетровської   області,    Відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду
м.  Кривого Рогу від 08 лютого 2007 р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»,
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування
втраченого заробітку,  у зв'язку з
втратою професійної працездатності,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 08 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 задоволений частково: з Відкритого
акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ВАТ
«КЗРК») на користь позивача стягнуто заборгованість по щомісячних виплатах
відшкодування втраченого заробітку в сумі 6722, 19 гривень,  компенсацію за несвоєчасну виплату частини
щомісячних платежів відшкодування шкоди в сумі 4904, 59 гривень,  одноразову допомогу в сумі 6077, 71 гривень.

Крім
того,  з Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Відділення Фонду) на його
користь стягнуто заборгованість за щомісячними страховими виплатами
відшкодування втраченого заробітку в сумі 23667, 45 гривень,  компенсаційні виплати 4644, 43 гривень та
щомісячні страхові виплати в сумі 672, 33 гривень,  починаючи з 01 лютого 2007 р. до зміни
обставин,  що тягнуть за собою
перерахунок щомісячних виплат.

В
апеляційній скарзі ВАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду в
частині стягнення з нього сум та направлення справи на новий судовий
розгляд,  оскільки суд не взяв до
уваги,  що судом не досліджене питання
фактичного підвищення тарифних

2

ставок і окладів
по підприємству,  не дана належна оцінка
економічному обґрунтуванню застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок і окладів,  а також
фактичної середньої заробітної плати по підприємству Відповідач також
вважає,  що суд не застосував строк
позовної давності та необґрунтовано стягнув компенсацію сум відшкодування
шкоди.

Відділення
Фонду в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати рішення суду в частині
стягнення з нього сум та постановити нове рішення,  яким відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог,  оскільки постановляючи
рішення,  суд першої інстанції не взяв до
уваги,  що Фонд не є належним
відповідачем по справі; не прийняв до уваги,
що після збільшення тарифів середня заробітна плата не збільшилася у
зв'язку із зміною структури заробітної плати; неправильно застосував п. 28
"Правил відшкодування шкоди...",
який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,  а не сам механізм такого перерахунку; не
надав правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування чи не
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів),  що призвело до неправильного вирішення спору.
Вважає,  що суд не застосував строк
позовної давності та необґрунтовано стягнув компенсацію сум відшкодування
шкоди.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог,  колегія суддів вважає,  що апеляційні скарги підлягають .частковому
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню
з таких підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював на шахті Гвардейська до 1990 року,  яка є структурним ВАТ «КЗРК»,  в шкідливих умовах праці,  у зв'язку з чим у позивача виникло професійне
захворювання,  він втратив
працездатність.

За
висновком МСЕК 23.01.1996 року ОСОБА_1 встановлено професійне
захворювання,  35 % втрати професійної
працездатності безстроково та третя група інвалідності.

Спір між
сторонами виник з приводу базового розміру середньої заробітної плати
позивача,  яка застосована відповідачем
для вирахування сум відшкодування шкоди,
а також коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів),  які застосовувалися відповідачем для
підвищення сум відшкодування втраченого заробітку.

Задовольняючи
вимоги позивача в межах,  які перевищують
строк позовної давності,  суд першої
інстанції виходив із того,  що перебіг
строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов,  а право на позов виникає з дня,  коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її права ( ст. 76 ЦК
України в редакції 1963р.).

На думку колегії
суддів,  такий висновок суду є невірним.

Згідно пункту 41
Правил,  якщо заяву на відшкодування
шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня
визначення МСЕК стійкої втрати працездатності,
відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно
пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України   номер 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди,  виплати,
призначені,  але своєчасно не
одержані потерпілим,  або особою,  яка має право на їх одержання,  а також вимоги про перерахунок сум щомісячних
платежів,  раніше

3

Однак
всупереч зазначених правил суд стягнув недоплачені виплати за весь період.

Відповідно
до п.5 ч.1  ст. 311 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Як
вбачається з позовних заяв /а.с. 4, 113, 119/ позивач просив стягнути з
відповідача ВАТ «КЗРК» моральну шкоду. Однак суд позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди не розглянув,  рішення в
цій частині не постановив.

Крім
того,  як вбачається з позовних заяв
/а.с. 4, 131/ позивач просив суд стягнути з ВАТ «КЗРК» заборгованність у сумі
27 479, 42 гривень,  одноразову допомогу
у розмірі 10132, 85 гривень та компенсацію за несвоєчасні виплати в сумі 13055,
66 гривень. Рішенням суду ці кошти стягнено частково,  відповідно - 6722, 19 гривень,  компенсацію за несвоєчасну виплату частини
щомісячних платежів відшкодування шкоди - в сумі 4904, 59 гривень,  одноразову допомогу - в сумі 6077, 71
гривень. В іншій частині позовні вимоги судом не розглядались,  рішення по ним не постановлене.

Позивач
ОСОБА_1 від зазначених позовних вимог не відмовлявся та його відмова відповідно
до п.3  ст. 5 ЦПК України судом прийнята
не була.

За таких
обставин,     колегія суддів вважає за
необхідне рішення суду скасувати,  справу
направити на новий розгляд в до суду першої інстанції  згідно п.5 ч.1  ст. 311 ЦПК України.

Керуючись  ст. 303,
307,  п.5 ч.1  ст. 311,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»
задовольнити та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 08 лютого    2007 року скасувати
.

Справу
направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.