Справа
№33ц-516кс/07       6-8216кс05                                                                     Категорія
першій інстанції Заріцький C.M.
Доповідач      Гайдук В.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року                                                                           м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

Гайдук В.І.,  Дерев'янко О.Г.,           Козлова С.П.

розглянувши у
касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2005 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл долей у житловому
будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - виконавчий
комітет Вишгородської міської ради, про визнання права власності на частину
житлового будинку самовільної забудови, -

встановила:

У листопаді 2003
року позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від
07.07.2003р. за нею та відповідачем визнано в рівних частках право власності на
житловий будинокАДРЕСА_1. До зазначеного будинку вона самовільно добудувала
приміщення, які узаконені рішенням Вишгородської міської ради від 26.08.2003р.,
а тому просила суд перерозподілити долі в спірному житловому будинку та визнати
за нею право власності на 17/20 його частини.

Відповідач
ОСОБА_2. позов не визнав та звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в
якій просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового
будинкуАДРЕСА_1 з надвірними будівлями.

Рішенням
Вишгородського районного суду Київської області від 23 квітня 2004 року позов
ОСОБА_1. задоволено та визнано за нею право власності на 17/20 частини
житлового будинкуАДРЕСА_1, що складаються з приміщень
1-2,2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,3-1,3-2,3-3,3-4,3-5,3-6,3-7. В задоволенні позову
ОСОБА_2. відмовлено.

Додатковим
рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2004
року визнано за ОСОБА_1. право власності на 17/20 частин домоволодіння, що
складається з приміщень в будинку
1-2,2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,3-1,3-2,3-3,3-4,3-5,3-6,3-7, гаражу «Д», сараїв
«Л», «М», «Е», погребу під «А», ґанку, туалету «З», оглядової ями під «Д», навісу
П, літнього душу «Н», частини огорожі №2, хвіртки №3, воріт №4, східців Ш,
покриття П, загальною вартістю 39 251 грн., визнано за ОСОБА_2 право власності
на 3/20 частини домоволодіння, що складається з приміщень в будинку 1-1, 1,
літнього душу «О», туалету «К», частини огорожі №2, хвіртки №5, самовільно
побудованого сараю «Б» та погребом під ним, загальною вартістю 7607 грн.

Ухвалою колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 08 лютого 2005 року рішення Вишгородського районного суду Київської області
від 23 квітня 2004 року та додаткове рішення від 23 листопада 2004 року
скасовано, а справу передано на новий судовий розгляд.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1. посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального
права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду
та залишення в силі рішення та додаткового рішення місцевого суду.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно із
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 08 лютого 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.