Справа № 22-ц-3523 2007р. Головуючий 1-ї інст. БОНДАРЕВА І.В
Категорія - позбавлення Доповідач - ЗАЗУЛИНСЬКА Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КІРСАНОВОЇ Л.І.

при секретарі - КОВАЛЕНКО Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав, третя особа - опікунська рада Фрунзенської районної ради міста Харкова, -

встановила:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2, третя особа - опікунська рада Фрунзенської районної ради міста Харкова, про позбавлення батьківських прав.

Позивачка зазначала, що з 1995 по 2002 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 червня 2002 року шлюб між нею і відповідачем розірвано; на дочку ОСОБА_3, яка проживає з нею, з відповідача стягнуто аліменти.

Причиною розладу сім'ї було те, що відповідач систематично вживав спиртні напої, матеріально сім'ю не забезпечував, не приділяв уваги вихованню дочки. Після розлучення добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, аліменти не сплачував; зняв дочку з реєстраці у свой квартирі на підставі підроблених документів.

На підставі наведеного і посилаючись також на висновок опікунської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, ОСОБА_1. просила суд позбавити ОСОБА_2батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач позов не визнав, поясняв, що бажає виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання дочки, але позивачка перешкоджає його спілкуванню з дитиною. Дочка не була зареєстрована в його квартирі, тому він не знімав її з реєстрації.

2

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 травня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції і постановити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що суд визнав встановленими обставини, які не були доведені; висновки суду не відповідають фактичним обставинам; надані докази оцінені судом неповно та однобічно; неправильно застосовані норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді; пояснення сторін; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2. є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку з нього за рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова стягнуті аліменти у розмірі !4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 06.09.2002 року до повноліття дочки.

Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість по виконавчому листу про стягнення з ОСОБА_2. аліментів станом на жовтень 2005 року складала 2858 грн.

За поясненнями відповідача заборгованість виникла з тих причин, що йому не була відома адреса позивачки. Від сплати аліментів він не ухилявся, повідомляв державну виконавчу службу про місце своєї роботи. За порадою державного виконавця відкрив рахунок у банківській установі, на який перераховував кошти і з якого у грудні 2006 року сплатив позивачці 3500 грн.

Позивачка не заперечує, що у грудні 2006 року відповідачем надіслано їй 3500 грн. у рахунок погашення заборгованості по аліментам.

Статею 164 Сімейного Кодексу України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, у тому числі, якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хроничними алкоголіками або наркоманами... Така підстава, як ухилення батьків від утримання дитини в цьому переліку не зазначена.

Посилаючись у позові та у судовому засіданні як на підставу своїх вимог на зловживання відповідачем спиртними напоями, позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження цього посилання.

Стверджуючи, що відповідач не приймав участи у вихованні дочки, не цікавився її навчанням та станом здоров'я, позивачка не заперечувала, що спілкування дочки з відповідачем було припинено саме з її ініціативи, оскільки вона вважала що це спілкування шкодить інтересам дитини і що її теперешній чоловік є кращім батьком для ОСОБА_3.

Не заперечує позивач і тих обставин, що після розлучення з ОСОБА_2. вона неодноразово змінювала місце проживання, а дочка ОСОБА_3 навчалася у ЗОШ № 49, ЗОШ № 158, а з 2006 року навчається у ліцеї містецтв № 133 міста Харкова.

За роз'ясненнями, які містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та

3

поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку для самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Винної поведінки відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомого нехтування ним своїими обов'язками позивач суду не довела.

Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2. батьківських прав має рекомендаційний характер і не є обов'язковим для суду.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив і оцінив у сукупності надані докази; перевірив і оцінив кожну з підстав заявленого позову і дійшов правильного висновку, що відповідач з поважних причин не мав можливості спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні і обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Судова колегія визнає, що рішення у справі ухвалене судом з додержанням вимог матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги, доводи якої висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.