Справа № 22ц-1338/2007                                                 Головуючий
у 1 інст. - Карапута
Доповідач - Литвиненко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року                                                                                                          м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-
судді                     ЛИТВИНЕНКО І.В.

суддів:                                  СМАГЛЮК Р.І.,
РЕДЬКИ А.Г.

при секретарі                               Рябчук С.В.

з участю                                       ОСОБА_1,
представника відповідача

Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Лазаренко Петра Федоровича на рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 04 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
„ЧеЗаРа" про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду через порушення
норм матеріального і процесуального права та направити справу на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Рішенням суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ „ЧеЗаРа"
про стягнення моральної шкоди за невиконання рішення суду про поновлення його
на роботі.

Апелянт
в апеляційній скарзі вказує на те, що суд безпідставно вважає що він поновлений
на роботі за рішенням суду від 26.06.2006 року і звертає увагу на те, що при
наявності наказу про поновлення на роботі, він фактично не допущений до
виконання попередніх функціональних обов'язків і це тривале невиконання рішення
суду завдає йому моральні страждання.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить
стягнути моральну шкоду з відповідача за те, що відповідач тривалий час не
виконує рішення суду від 26.06.2006 року про поновлення його на роботі на
посаді заступника начальника управління технічного контролю та якості -
заступника головного контролера ВАТ „ЧеЗаРа"   і головний контролер   Бистряков О.Є. не

допускає
його до виконання службових обов'язків, чим
завдається моральна шкода.

Проте такі вимоги позивача не ґрунтуються на законі. Так ст.237-1 КЗпП
України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

В даному випадку, порушене право ОСОБА_1 було відновлено рішенням суду від
26.06.2006 року про поновлення його на роботі та стягнення моральної шкоди.
Виконання цього рішення Законом України „Про виконавче провадження"
покладено на ДВС у Деснянському районі, куди і звертався позивач, про що
зазначає він в своїй позовній заяві.

Таким чином, правовідносини по виконанню рішення суду
повинні регулюватись Законом України „Про виконавче провадження", в якому
не передбачене відшкодування відповідачем на користь позивача моральної шкоди
за невиконання чи неналежне виконання рішення суду.

Крім того, для
відшкодування моральної шкоди за загальними підставами цивільно-правової
відповідальності необхідна наявність саме
правовідносин,    і передбачених ЦК України, а таких
підстав позивач у позовній заяві не називає, а тому суд першої інстанції
мотивовано відмовив у задоволенні  позову
через відсутність цивільно-правових підстав.

Зважаючи на наведене , доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і не
дають підстав для скасування рішення.

Виходячи з відсутності підстав для задоволення
апеляційної скарги, судові витрати, пов'язані з розглядом справи в апеляційній
інстанції, слід стягнути з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.81, 88, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України,
апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 4 липня 2007 року
-залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 4 грн 25 коп судового збору та 7 грн
50 коп витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.