Справа № 22ц- 2925/2007                                 Суддя 1-ї ін.-
Категорія - 21                                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2007 року                                                 м.Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області у складі головуючої: Резникової Л.В., суддів: Стратіло
В.І, АзевичаВ.Б. при секретарі - Ставріновій Ю.М., представника позивача
ОСОБА_2, представника
відповідача Пупченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Красноармійську Донецької області на рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької
області про відшкодування моральної шкоди.

В заяві посилався на те, що він з 1995 року по 2002 рік працював на
підприємстві вугільної промисловості на підземних роботах у несприятливих
умовах. 5.11.2001 року з ним стався нещасний випадок на виробництві. В
результаті падіння металевої ніжки з конвеєру йому травмувало ліву ногу.

Висновками МСЕК від 05.06.2002 року йому вперше встановлено 35% втрати
професійної працездатності у зв'язку з цим нещасним випадком.

Позивач
зазначав, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я відчуває фізичні страждання і
посилаючись на Закон України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які потягли
втрату працездатності", просив відшкодувати моральну шкоду, стягнувши на
його користь грошову компенсацію з відповідача в розмірі 27 000 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04
січня 2007 року позовні вимоги задоволені частково.

З відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську
на користь ОСОБА_1
стягнуто 13 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

2

На дане рішення подана апеляційна скарга відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в м. Красноармійську.

Апелянт
вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального законодавства. Посилався на те, що позивачем не доведено
наявність моральних страждань. Також вказував, що дія ст. 34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які потягли втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди призупинена
Законом ,JIpo Державний бюджет України на 2006 рік." та Законом
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"

Крім того, посилався відповідач і на ст. 237-1 КЗпП України, вказуючи, що
моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, тобто цю шкоду повинно
відшкодувати підприємство, де позивач отримав ушкодження здоров'я.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Від позивача надійшла письмова заява, де йдеться про
відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову в позові, з наступних підстав.

Розглядаючи справу суд першої інстанції правильно
встановив, що позивач ОСОБА_1 тривалий час перебував у трудових відносинах з
вугледобувним підприємством, а саме працював на шахті „Краснолиманська" на
підземних роботах у якості прохідника. Під час виконання трудових обов'язків на
вказаному підприємстві 5.11.2001 року з ним стався нещасний випадок, що
підтверджується актом про нещасний випадок від 05.11.2001 року за формою Н-1 (
а.с.11-12). Висновком МСЕК від 05.06.2002 року йому вперше встановлена втрата
працездатності в розмірі 35 % у зв'язку з цим нещасним випадком. Крім того,
висновками МСЕК від 01.07.2005 року йому підтверджено стійку втрату професійної
працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом від 5.11.2001 року у розмірі 35%
та визнано інвалідом третьої групи ( а.с. 14-16).

Встановивши зазначене суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди,
на підставі ст.ст. 21, 28, Закону України ,Дро загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які потягли втрату працездатності", стягнув з Фонду на
користь позивача 13000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Між тим з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не
відповідає нормам матеріального законодавства, що відповідно до положень ст.
309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового
рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.22 ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік" зупинено дію абзацу 4 статті 1 підпункту
„є" пункту 1 частини першої ст. 21, частини З статті 28, частини 3 ст. 34
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які потягли
втрату працездатності" незалежно від часу настання страхового випадку.

Суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги ту обставину, що
призупинення дії Закону так саме не дає підстав для його застосування щодо
спірних правовідносин.

За таких обставин апеляційний суд визнає, що при вирішенні справи судом
першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права в частині
задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, заподіяної
внаслідок ушкодження

3

здоров'я умовами
виробництва після набрання чинності Закону України „ Про Державний Бюджет
України на 2007 рік", п.22 ст.71 якого призупинено дію Закону щодо
відшкодування моральної шкоди застрахованим особам незалежно від часу настання
страхового випадку.

Керуючись
СТ.СТ.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Красноармійську Донецької області задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04
січня 2007 року скасувати, ухваливши нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення,
однак може бути оскаржене протягом двох місяців з моменту набрання ним законної
сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.