Справа
№ 22-ц-2  2007р.                                  Головуючий у 1-й інстанції Щербина А.С.
Категорія 34                                                    Суддя-доповідач Лузан Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем  України

2007 року травня « 03 » дня колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -   Шевченка
В.А.

суддів              -   Батюка
А.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового
засідання - Назарової
О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну
справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1

на рішення Краснопільського районного суду Сумської
області від 20 вересня
2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розподіл майна подружжя, -

встановила:

Рішенням Краснопільського районного суду від 20
вересня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково.

1.
Визнано
право власності за ОСОБА_1на 1/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, варіант розподілу № 4, а саме: в будинку - на кімнату 1-7, площею 9,3 кв.м., кімнату 1-8 площею 12,1 кв.м., кімнату 1-9 площею 8,6 кв.м., що становить загальну площу 30 кв.м. - вартістю 23989 гривень; з надвірних будов - на сарай (літера «Б») вартістю 7266
грн., навіс (літера «Н») вартістю 1819
грн., а всього виділено споруд на
суму 33074 грн.,
що становить 25/100 частин
домоволодіння, що в ринкових цінах становить 19700 грн.

2.
Визнано
право власності за ОСОБА_2на 3/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, варіант розподілу № 4, а саме: в будинку - на кімнату 1-6 площею 16,4 кв.м., кімнату 1-10 площею 21,2 кв.м., кімнту 1-11 площею 9,5 кв.м.,
топочну 1-5 площею 8,7 кв.м,
ванну 1-2 площею
7,2 кв.м.,
туалет 1-3 площею
2,8 кв.м.,
коридори 1-4 площею
8,7 кв.м.
та 1-12 площею 7,2 кв.м., а всього площею 81,7
кв.м., загальною вартістю 65
331 грн.; з надвірних будов - льох («п/г») вартістю 7513
грн., кухню («В») вартістю 7169
грн., гараж («А-1») вартістю 17541 грн., а всього будов і споруд на суму 97554
грн., що становить 75/100
частин домоволодіння, а в ринкових цінах 59100 грн.

Зобов'язано проробити дверний отвір у приміщенні 1-8
з улаштуванням дверного блоку й установленням подвійних дверей до
житлового будинку для співмешканця № 1 -ОСОБА_1. або побудувати тамбур глибиною 1.4 м.

Зобов'язано демонтувати перегородки між приміщеннями 1-7
і 1-8, організувати жилу кімнату площею не менше
15 кв.м., в приміщенні 1-8 влаштувати перегородку з установленням дверного блоку, організувавши приміщення жилою площею не
менше 15 кв.м., коридору - шириною не менше 1,1 кв.м.

Зобов'язано пробити дверний отвір між приміщеннями 1-8
і 1-9 зі встановленням дверного блоку.

Зобов'язано організувати самостійні
системи теплопостачання і електропостачання.

Зобов'язано демонтувати навіс «Н» з перенесенням на інше місце; розподіл горищного приміщення виконати згідно схеми
розподілу будинку без зведення перегородок.

3.   Зобов'язано
ОСОБА_1 закласти дверні отвори між

приміщеннями 1-6
і 1-7, 1-6 і 1-8, 1-9 і 1-10 за
запропонованим варіантом № 4. Решту
переобладнання провести
співвласниками індивідуально у призначених їм долях за рішенням суду.

4.
Визнано
право власності за ОСОБА_1на рухоме майно в розмірі 50% від вартості 25 185 грн. 21 коп., що становить 12524 грн. 06 коп. і передати їй у власність наступне майно: бензопила «Урал»
вартістю 56
грн. 16 коп., плитку вартістю 720
грн., гіпсоблоки вартістю 100
грн., цемент вартістю 176
грн. 20 коп., а всього рухомого майна на суму 1052
грн. 36 коп.

5.
Визнано
право власності за ОСОБА_2на рухоме майно і транспортні засоби: трактор МТЗ-82 УК-1, 1997
року випуску, двигун НОМЕР_1, номер машини НОМЕР_2, колір червоний, д/н НОМЕР_3, техпаспорт серії НОМЕР_4, вартістю 19410 грн.54 коп.; трактор ДТ-75, 2000
року випуску, двигун НОМЕР_5,
колір червоний, машина без номера,
д/н НОМЕР_6,
техпаспорт НОМЕР_7,
вартістю 3098 грн.
39 коп.;
причеп 2 ПТС-4,
2000 року випуску номер НОМЕР_8, техпаспорт НОМЕР_9, вартістю 628 грн. 33 коп.; причеп
1-ПТС-2 без технічної документації вартістю 131 грн. 64 коп.; дві ємкості, відповідно 5
куб.м. і 1,8
куб.м. вартістю 300
грн., труби з нержавіючої сталі
вартістю 20 грн.
40 коп.,
пиломатеріали вартістю 375 грн.,
кільця залізобетонні вартістю 80 грн., а всього майна на суму 24135
грн. 80 коп.

6.
Зобов'язано
ОСОБА_2сплатити ОСОБА_1різницю в отриманому майні в сумі 11511 грн. 74
коп.

7.
Стягнуто
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові
витрати, понесені при звернення з позовом з розрахунку частини задоволеного позову в розмірі 100
грн., а також за проведення
експертиз 3175 грн.,
а всього 3275
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення
суду першої інстанції, так як вважає, що воно
прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Прохає постановити нове рішення,
яким визнати за нею право власності
на 1/3 частину
домоволодіння за варіантом розподілу № 1, розподілити майно іншим чином, а саме, включити до списку спільного майна
подружжя два плуги трьох корпусні
- 1134 грн.,
культиватор КПСП -1355 грн.55
коп., сіялку - 635 грн.20
коп., пиломатеріали /дошку/ -
375 грн., залишивши все майно
відповідачу і стягнувши з нього 50% вартості майна, та вирішити питання по позиці на
суму 4488 грн.
79 коп.

Призначити по справі товарознавчу експертизу по оцінці
автономного опалення в домоволодінні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в
шлюбі з 23.11.1991 року,
12.03.2002
року шлюб між сторонами було розірвано .

До вступу в шлюб відповідач почав будувати домоволодіння
за адресоюАДРЕСА_1. Судом
встановлено, що до шлюбу відповідач побудував стіни будинку, дах, перегородки
всередині будинку, встановив короби для
дверей, частково зробив настил стелі будинку, а також побудував сарай, кухню .

Після одруження сторони зробили настилання підлоги в
будинку, наклали штукатурку, заклали
стелі глиною, побудували гараж, льох, приміщення ванної та туалетної кімнати в
будинку і закінчили будівництво сараю та кухні в частині настилання підлоги в
цих будівлях та благоустрою.

З обставинами, встановленими судом першої інстанції щодо
участі сторін у будівництві домоволодіння сторони в основному погодились, окрім
обставин щодо їх участі у збудуванні сараю і кухні. Позивачка наполягала на тому, що ці господарські споруди
були збудовані з її участю під
час шлюбу, тому вона не погоджується з рішенням суду відносно того, що її частка в домоволодінні визначена в розмірі 1/4 і
вважає, що вона має бути не меншою за 1/3, в тому числі і з врахуванням її участі у виплаті позики.

З цими доводами апелянта відповідач не погоджується і
стверджує, що на час укладення шлюбу будівлі сараю і
кухні були вже побудовані.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в цій
частині спору не можна визнати обґрунтованими.

На думку колегії суддів суд першої інстанції дав вірну
оцінку доказам, які були надані сторонами
на підтвердження своїх доводів і заперечень щодо часу будівництва сараю і
кухні. Докази, які були надані суду з цього
приводу відповідачем - є
більш переконливими.

Крім того. Судом встановлено, що для будівництва спірного
домоволодіння відповідач отримав
09.11.1989 року
позику в сумі 8000 грн.
з терміном її виплати 10 років
/т.1,а.с.72,187,188/. Названа
позика була частково сплачена відповідачем до шлюбу, а залишкова сума в розмірі 4478 грн. 79 коп. була сплачена за час перебування сторін у
шлюбі: в грудні 1991
р. сплачено 79,09
грн., в січні 1992
р. - 92 грн. та 4307,70 грн. / т.1 ас. 189/.

На підтвердження своїх доводів про те, що практично всі
будівельні матеріали для будівництва
будинку і частково-господарських споруд були закуплені до шлюбу, зразу після отримання позики, відповідач надав суду значну
кількість платіжних документів, які знаходяться
в т.1 на ас.45-71, тому у суду першої інстанції були підстави для визнання цих доводів відповідача такими, що заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку
про те, що сам по собі факт остаточної
виплати позики подружжям на протязі двох місяців після укладення шлюбу не може вплинути на збільшення частки позивачки в
домоволодінні у зв'язку з цими обставинами,
оскільки в силу загальновідомих подій, які відбулись у державі, взяті в 1989
р. у позику 4307,70
грн. в січні 1992
року знецінились. До того ж
позивачка не надала суду переконливих
доказів про те, що за два місяці перебування у шлюбі /грудень 1991р. - січень 1992 p./ доходи їх сім'ї були настільки значними, що саме за її
вклад у будівництво домоволодіння
в цьому періоді, а саме за рахунок виплаченої позики, вона вправі вимагати збільшення її частки у домоволодінні.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 1.03.2007 p.,
який знаходиться в т.З на а.38-84, частка домоволодіння в тому
його вигляді, яке воно мало на час укладення
сторонами шлюбу, становить 61,6% від усього побудованого домоволодіння, тобто це особиста частка відповідача у
домоволодінні, яку він набув до укладення ним шлюбу з позивачкою.

Відповідно частка подружжя у домоволодінні складає 38,4%
/100% -61,6%/, а частка кожного з них -
19,2% / 38,4% : 2 /.

Тому частка відповідача у домоволодінні складає 80,8%
/61,6% +19,2%/ , а частка позивачки- 19,2%.

Таким чином вбачається, що доводи апелянта про те, що при
визначенні її частки у домоволодінні
у розмірі 1/4 /тобто 25%/ суд першої інстанції порушив її права, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки за висновком
експертизи її частка складає значно менший
розмір - 19,2%. В
той же час колегія суддів не вбачає підстав в цій частині змінювати рішення суду, оскільки відповідач рішення суду
не оскаржує.

Слід також зазначити наступне. У даній справі суд першої
інстанції не вирішив питання про
визначення вартості системи опалення в домоволодінні. Однак невирішення цього питання не впливає на вірність рішення суду
щодо визначення розміру часток сторін в домоволодінні, оскільки витрати сторін на обладнання опалення в будинку не
впливають на розмір їх часток в домоволодінні, а
тільки збільшують їх вартість. При цьому слід приймати до уваги і той факт, що суд розподілив домоволодіння з
виділенням кожній стороні окремої його частини.

В даній справі судом першої інстанції не вирішувалось
питання щодо стягнення грошової
компенсації за виділення більшої частки у системі опалення в порівнянні з вкладом
сторін у її обладнання, тому у
апеляційного суду відсутні підстави для розгляду даного питання по суті. В той же час воно може бути вирішене в
іншій справі при пред'явленні відповідного позову.

З постановленого у справі рішення вбачається, що
пиломатеріали /дошку/ вартістю 375 грн. суд першої інстанції включив до списку майна,
придбаного під час шлюбу, і провів його розподіл, тому доводи апеляційної
скарги з цього приводу не заслуговують на увагу.

В той же час вбачається, що позивачка не надала суду будь-яких
достовірних доказів про те, що за
спільні кошти подружжя під час шлюбу нею з відповідачем були придбані два плуги
трьох корпусні - 1134 грн.,
культиватор КПСП -1355 грн.55
коп. та сіялка - 635 грн.20
коп., тому суд першої інстанції
обґрунтовано не включив це майно до переліку майна подружжя, яке підлягало розподілу між сторонами.

В той же час заслуговують на увагу доводи апелянта про
те, що суд першої інстанції необгрунтовано
включив до переліку майна подружжя цемент на суму 176
грн. 20 коп. Вбачається,
що на час розгляду справи це майно не могло вже бути використане за цільовим
призначенням, втратило свою цінність і відповідач не заперечував виключити його
із списку майна подружжя. Тому у суду не було
підстав для його розподілу. З наведених мотивів рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення вартості
загального майна подружжя на 176 грн. 20
коп.

25 185 грн. 21 коп. - 176 грн. 20 коп. = 25 009 грн.01 коп.

Відповідно частка позивачки у спільному майні складає 12504
грн.50 коп. /
25 009 грн.01 коп.: 2 /.

Рішенням суду позивачці виділено майно в натурі на
загальну суму 876 грн.
16 коп.
/56,16 грн. +
720 грн. + 100 грн./

Оскільки відповідач погодився сплатити позивачці грошову
компенсацію за виділене йому в натурі майно, то на
користь позивачки підлягає стягненню грошова компенсація вартості її частки у спільному майні подружжя
в сумі 11 629 грн.
84 коп.,
а не 11511
грн.74 коп., як зазначено у рішенні суду.

Рішенням суду ОСОБА_2. зобов'язаний сплатити ОСОБА_1.
грошову компенсацію вартості її частки у
спільному майні подружжя. Разом з тим колегія суддів вважає, що при такому формулюванні резолютивної частини
рішення можуть виникнути складнощі
при його примусовому виконанні у разі, якщо в цьому буде потреба. Тому змінюючи рішення суду колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з відповідача названу суму, а не
зобов'язувати його виплатити її.

При вирішенні спору суд першої інстанції керувався
нормами матеріального права, які не діяли на час набуття подружжям спірного
майна, тобто на час виникнення спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що вирішення судом спірних
правовідносин відповідає вимогам ст.ст. 22, 24, 28,29 КпШС України та ст.ст. 113,115
ЦК УРСР /1963/.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах
діючого законодавства і не є підставою для
зміни або скасування рішення суду.

Керуючись   ст. 303,  п.З
ч.1 ст.
307,   пп.З, 4 ч.1 ст.309,
ст.ст.313, 314, 316  ЦПК України колегія суддів -

вирішила   :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області
від 20 вересня
2006 року
змінити, виключивши з переліку спільного майна подружжя цемент вартістю 176
грн.20 коп., який за рішенням суду виділений ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1грошову компенсацію вартості її частки у спільному майні
подружжя в сумі 11 629 грн.
84 коп.,
а не 11 511 грн.74
коп., як зазначено у рішенні суду.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і з цього часу може бути
оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.