Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.12.2007 р.                                                                                                  м.
Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у складі: головуючого судді Тихопой
О.О, при секретарі Галинської М.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства і стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати батьком її
дитини ОСОБА_2. і стягнути на її користь з нього аліменти на утримання цієї
дитини у розмірі ј частини від його заробітку, але менш ніж 30 відсотків від
прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, суду пояснила, що
народила від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 дитину. Оскільки вони не перебували у
шлюбі із відповідачем, при видачі свідоцтва про народження, дитину на ім'я
ОСОБА_3, записали на її прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1. Таке ж прізвище записано і
батька дитини, тобто ОСОБА_2. Відповідач свого батьківства не визнає, від
проходження експертизи ухиляється, хоча вона передала йому повістку на
експертизу. Як він їй пояснив, він дуже зайняти і в нього не мається часу на
поїздки до експертної установи. Матеріальної допомоги він не оказує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не
повідомив. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений,
про що у справі маються докази. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у
суду не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином,
суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було народжену дитину
ОСОБА_3, батьком якої у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, виданого
04.05.2007 року, записаний ОСОБА_2. Запис у свідоцтві внесено на підставі ч. 1
ст. 135 СК України.

Відповідач не визнає свого батьківства,
оскільки відповідної заяви до органів ЗАЦС не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 125
та ч. 1 ст. 128 СК України у даному випадку, оскільки сторони не перебувають у
шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 128 СК України,
підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи, зібрані відповідно ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідачем не було надано до суду жодного доказу щодо необґрунтованості
вимог позивачки.

Задля доведення своїх вимог позивачкою було заявлене клопотання про
призначення і проведення генотипоскопічної ДНК - експертизи. Така експертиза
була призначена судом, але відповідач від її проходження ухиляється, через що
експертна установа свій висновок дати не в змозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере
участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його визнанні.

На підставі наведеної норми, з урахуванням вищевикладеного, а також того,
що відповідач ухиляється від проходження зазначеного експертного дослідження
задля визначення батьківства, суд визнає факт походження народженої ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини ОСОБА_3 саме від ОСОБА_2 1970 р.н.

Таким чином, оскільки судом визнане
батьківство ОСОБА_2. щодо дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, то він, відповідно до
ст.180 СК України, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст.182 СК суд враховує матеріальний стан відповідача, якій
має постійну роботу на час постанови рішення, та вважає позов таким, що
підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому їх треба відраховувати від
06.06.2007 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь
держави 51 грн. судового збору і 30 грн. - витрат на інформаційне-технічне
забезпечення розгляду справи у суді.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 125, 128, 135, 180, 181, 182, 190
СК України, ст. ст. 11, 60, 88, 146, 212-215, 225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати батьком дитиниОСОБА_3, народженої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, - ОСОБА_2
1970 р.н.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої
дитиниОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження у розмірі ј частки від його заробітку
(доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 06.06.2007 року, та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. судового збору і 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у Київському
районному суді м. Сімферополя.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського
районного суду м. Сімферополя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення може
бути також оскаржене в порядку, встановленому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: