Справа №2-3226/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007
року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді Лівандовської Т.В.,

при секретарі                                      Гуляй
О.М.,-

з участю
позивача     ОСОБА_1,

відповідача                       ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

20.04.2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі
з 21 жовтня 1995 року, зареєстрованого в Торчинській селищній раді, актовий
запис за № 28. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Життя з
відповідачем не склалось по причині різних поглядів на порядок ведення
спільного господарства, порядку виховання та утримання сина. Окрім того,
відповідач регулярно зловживає алкогольними напоями. Впродовж останніх кількох
років сторони спільного господарства не ведуть.

Позивач вказує, що сім'я фактично розпалась та припинила
існування понад рік тому. Спроби примирення та налагодження нормального життя
позитивних результатів не принесли. Згоди, щодо проживання неповнолітнього сина
досягнуто.

Посилаючись на викладене, просить шлюб розірвати та
стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, зазначених в
позовній заяві, підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про укладення шлюбу, копії свідоцтва про народження дитини, в
судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі
з 11.08.1984 року. Від шлюбу в них народилась одна неповнолітня дитина-ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Окрім того, встановлено, що впродовж останніх кількох років сторони
спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась та припинила
існування понад рік тому. Спроби примирення та налагодження нормального життя
позитивних результатів не принесли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а
відповідач не вчиняє дій для збереження сім'ї.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що вживання судом заходів
для примирення подружжя буде суперечити їх інтересам, а також інтересам їх
неповнолітньої дитини, тому, шлюб між ними слід розірвати.

За погодженням сторін, неповнолітню дитину слід залишити на проживання при
матері. Підстав, щоб не погодитись з таким рішенням, в суду не має.

При визначенні коштів, що підлягають стягненню з кожної із сторін при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, суд виходить із матеріального становища
кожного з подружжя, також враховує, що на утриманні позивача залишається
неповнолітня дитина, а, тому, витрати слід покласти на відповідача.

Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові
витрати по справі.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення заяви в попередньому
судовому засіданні, оскільки, це не суперечить закону і не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

На підставі ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.І ст. 110, 111, 112 Сімейного
кодексу України , керуючись ст.ст.6, 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд ,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, від якого вони мають одну
неповнолітню дитину, зареєстрований 21 жовтня 1995 року Торчинською селищною
радою Луцького району, Волинської області, актовий запис за № 28 - розірвати.

Неповнолітню
дитину-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання при ОСОБА_1.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в доход держави з
ОСОБА_2 17 (сімнадцять) гривень, а ОСОБА_1від сплати звільнити.

З ОСОБА_2 стягнути на користь ОСОБА_1 8 (вісім) гривень 50 (п'ятдесят)
копійок судового збору та 7 (сім) гривень 50 (п'ятдесят) копійок витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Крім цього,
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву-про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.