Справа № 22ц-2525/07                                              Головуючий у 1 інстанції Дністрян О.М.
Категорія 36                                                                      Доповідач Соломаха Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007р .                                                                                                    м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого                                                Зубової Л.М.

суддів                                                Соломахи Л.І., Барсукової О.І.

при секретарі                                            Баклановій Ю.В.

з участю:

позивача                                                     ОСОБА_1.

відповідача                                                 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2на рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2006р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2006р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1стягнуті аліменти на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 20 листопада 2006р. до закінчення учбового
закладу, тобто до 30 червня 2009р. З ОСОБА_2 на користь держави стягнуто
держмито в сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 7грн. 50коп.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове з врахуванням його матеріального стану.

В обґрунтування
доводів апеляційної скарги він посилається на те, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував, що
він має неповнолітнього сина ОСОБА_4, 1992 року народження, на утримання
якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку. Крім того, на його
утриманні знаходиться його непрацездатна мати, з якою він проживає, яка часто
хворіє, а пенсію отримує в мінімальному розмірі. Його дохід складає 992грн., що
після відрахування аліментів на утримання сина, складає менш, ніж прожитковий
мінімум. Посилання суду на те, що допомогу матері повинен надавати й інший син, є безпідставним, оскільки
його брат проживає окремо, має двох дітей, яких зобов'язаний утримувати.
Суд не врахував, що він проживає в приватному

2

будинку і для його опалення в осіннє-зимовий період
повинен купувати вугілля, вартість якого перевищує його заробіток вдвічі.

В апеляційній інстанції відповідач
доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач
ОСОБА_1проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши суддю
оповідача, відповідача ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1., дослідивши матеріали
цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав:

При розгляді
справи суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

ОСОБА_3  навчається у Донецькому державному інституті
штучного інтелекту на 2 курсі денної форми навчання, строк закінчення навчання
ЗО червня 2009р .

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в зв'язку з
продовженням навчання донька відповідача потребує матеріальної допомоги, а
відповідач працює і може надавати їй матеріальну допомогу.

Розглядаючи
справу по суті, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що
правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.199 Сімейного кодексу
України.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення
навчання.

Право на
звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким
проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів
справи встановлено, що донька відповідача ОСОБА_3 15 листопада 2006р. досягла
повноліття. З 01 вересня 2005р. вона навчається у Донецькому державному
інституті штучного інтелекту на денній формі навчання, строк закінчення навчання - ЗО червня 2009р., що підтверджується
довідкою учбового закладу від 07 листопада 2006р. №337 (а.с.4).

З матеріалів справи встановлено, що донька відповідача отримує стипендію в сумі
120грн., інших доходів не має, в зв'язку з чим суд дійшов вірного висновку про
те, що в зв'язку з продовженням навчання вона потребує матеріальної допомоги.

З матеріалів
справи встановлено, що відповідач має постійне місце роботи -працює оператором
котельні центру електрозв'язку №4 ВАТ „Укртелеком", його середньомісячний
заробіток за червень-листопад 2006р. складає 992грн. 64коп., тобто суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач може надавати
матеріальну допомогу своїй доньці в зв'язку з продовженням навчання.

Відповідно до
ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх
дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме:
стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та
матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне
значення.

Визначаючи
розмір матеріальної допомоги, суд виходив з того, що середньомісячний дохід
відповідача складає 992грн. 64коп., що він має неповнолітнього сина, 1992 року
народження, на утримання якого сплачує аліменти в

3

розмірі 1/6
частки доходу, що він має непрацездатну мати, якій згідно закону разом з іншим
сином повинен надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи
матеріальне становище відповідача, наявність у нього іншого неповнолітнього
сина та непрацездатної матері, стан здоров'я доньки, яка страждає на
бронхіальну астму, апеляційний суд вважає, що стягнутий на користь позивача на
утримання доньки розмір аліментів - 1/6 частина заробітку відповідача, що
складає приблизно 165грн. в місяць, з врахуванням можливості отримувати
допомогу з боку матері є розумним, виваженим та справедливим.

Доводи
відповідача про те, що при визначені розміру аліментів суд першої інстанції не врахував його матеріальне становище,
не заслуговують на увагу.

Відповідно до
ст.191 Сімейного кодексу України аліменти судом стягнути з дня пред'явлення
позову та до закінчення навчання - до 30 червня 2009р., що передбачено ст.199
Сімейного кодексу України.

Суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків
суду, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись
ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області,
-

УХВАЛ И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2006р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.