Справа № 22-ц-398-ф/2007р.                Головуючий у першій інстанції Кисельова О.М.
Доповідач    Мамасуєва Л.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007
року квітня місяця 10 дня   колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді: - Моісеєнко Т.І.

суддів :                       - Мамасуєвої Л.О.,
Полянської В.О.

при секретарі:           -
Цендра О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом
Закритого акційного товариства „Феодосійський завод коньяків та вин*' у м.
Феодосії до ОСОБА_1, ОСОБА_2про визнання їх особами, які втратили право користування
житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Феодосійського міського суду АР Крим від 11 серпня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ЗАТ
„Феодосійський завод коньяків та вин" звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2про визнання їх особами, які втратили право користування
житловим приміщенням.

Вимоги
мотивовані тим, що на балансі ЗАТ „Феодосійський завод коньяків та вин"
згідно договору оренди цілісного майнового комплексу, укладеного 17.10.2003
року за №48 між державним підприємством радгосп - завод „Феодосійський" та
Фондом майна АР Крим знаходиться гуртожиток, розташований за адресою м.
АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1. згідно наказу № 16-к від 06.02.1996 року
була прийнята на роботу робітником ЖКГ ДП радгосп - завод „Феодосійський",
їй та її неповнолітньому сину - ОСОБА_2. була надана житлова площа у
зазначеному гуртожитку.

25.05.1998 року
на підставі наказу від 28 травня 1998 року №88-к, ОСОБА_1. була звільнена з
роботи і більш одного року разом з сином не проживає в гуртожитку, про що
складений акт від 4 квітня 2006 року. На даний час відповідачі проживають за
адресою вулАДРЕСА_1, а спірну кімнату в порушення п. 15 розділу 3 Положення про
гуртожитки, відповідачка ОСОБА_1. здає в піднайом.

Заочним рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 11 серпня 2006 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1і
ОСОБА_2втратившими право користування жилим приміщенням у гуртожитку .
розташованому за адресою м. АДРЕСА_1.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати
і направити справу на новий розгляд.

Апелянт вказує, що в порушення вимог Цивільного процесуального кодексу

України суд першої інстанції не сповістив її про час та місце розгляду
справи. Неповно

з'ясував обставини, які мають значення для справи не надав належної оцінки
причинам її

відсутності у гуртожитку.

2

Дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін по справі, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимогам
ч. 1 ст. 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи
в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачі без поважних
причин не проживають у спірній кімнаті у гуртожитку понад шести місяців, що
відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України є підставою для визнання особи
такою, що втратила права користування житловою площею.

З такими висновками суду першої інстанції
не погоджується колегія суддів.

З
матеріалів справи вбачається, що на балансі ЗАТ «Феодосійський завод коньяків

та вин «
згідно договору оренди цілісного майнового комплексу державного

підприємства
радгосп - завод      «Феодосійський» №48
від 17.10.2003 p., укладеному

між   Фондом майна
Автономної Республіки Крим та заводом знаходиться   гуртожиток, розташований у АДРЕСА_1.

Згідно ст.. 127 Житлового
Кодексу України від 30.06.1983 року, п.2 Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року гуртожиток
використовується для проживання працівників, службовців, студентів, учнів, а
також інших громадян у період роботи чи навчання.

Оскільки
ОСОБА_1. 06.02.1996 року була прийнята на роботу робітником ЖКГ Державного
підприємства радгосп - завод « Феодосійський» , їй та її неповнолітньому сину
була надана житлова площа у гуртожитку, який розташований у м. АДРЕСА_1.

28.05.1998 року ОСОБА_1. була
звільнена із заводу за власним бажанням.

Як пояснювала
відповідачка у судовому засіданні апеляційного суду, звільнилася вона за
відсутністю роботи, а іншої керівництво заводу їй не пропонувало. Оскільки
взимку гуртожиток не опалювався, вона змушена була проживати у батька, де
мешкає і її сестра зі своєю родиною. У вересні 2006 року вона, у відсутність
сестри, також знаходилася біля батька, який є інвалідом і потребує догляду за
ним, , решту часу проживала у своїй кімнати у гуртожитку, заборгованості за
комунальні послуги не має.

У свою
відсутність дозволила проживати у спірній кімнаті ОСОБА_3, який робив там
ремонт, де і проживав, до того ж вона з ним знаходилася у цивільному шлюбі.
Ніяких відомостей від керівництва заводу, коменданту гуртожитку про звільнення
кімнати вона не отримувала. Не було їй також відомо і про судові засідання,
оскільки не отримувала судових повісток. Викладене не дало їй змоги захистити
свої права.

Колегія суддів
вважає, що матеріалами справи доводи відповідачки не спростовуються.

Навпаки,
відсутні відомості про повідомлення її про звільнення кімнати, надання іншої
роботи, повідомлення про вручення судових повісток.

Згідно з
вимогами ст. ст. 74 Цивільного Кодексу України судова повістка разом із
розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних
документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у
справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові
повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка
може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи
про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до
вимог ст..75
Цивільного процесуального Кодексу України судові

повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а
юридичним особам

відповідній службовій особі, яка розписується про
одержання повістки.

3

Розписка про одержання судової
повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами,
які її вручали, повертається до суду.

В матеріалах
справи інформація про отримання відповідачами судової повістки відсутня.

Відповідно до вимог ч.1
п.3 ст..311
Цивільного процесуального Кодексу України рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності
будь - кого з осіб , які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції не
були належним чином перевірені причини відсутності
відповідачів на спірній житловій площі, та не встановлено час, з якого
вони не мешкають за місцем реєстрації.

За межами дослідження суду першої інстанції залишились
підстави проживання ОСОБА_3 на спірній житловий площі.

Разом з тим. колегія суддів вважає,
що встановлення зазначених підстав має суттєве значення для
розгляду справи.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що справа судом першої
інстанції була розглянута з порушеннями норм процесуального права, за
відсутністю відомостей про повідомлення відповідачки, що є безумовною та
обов'язковою підставою для скасування рішення суду з направленням справи на
новий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 303, 311 ЦПК України, судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення
Феодосійського міського суду АР Крим від 11 серпня 2006 реку -скасувати.

Справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її оголошення, може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції з дня набрання законної сили.