Справа №
22-2613    2007р.                       Головуючий у 1 інстанції  Наумик О.О.
Категорія    21                                                Доповідач:
УХВАЛА

Іменем   України,

12 березня 2007р.
Апеляційний суд  Донецької
області   у складі:

головуючого:   Денисенко
Л.Л.

суддів:      Лоленко А.В., Жданової В.С

при секретарі   Іванової С.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1і
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в Микитівському
районі м.Горлівки на рішення Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької
області від 28 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в Микитівському
районі м.Горлівки про відшкодування моральної шкоди,-

Встановив:

Рішенням
Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 28 грудня 2006р.
позов задоволений частково. З відповідача на користь позивача стягнуто моральну
шкоду в розмірі 17000 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить
рішення суду змінити, збільшити розмір моральної шкоди, оскільки вважає, що не
всі наслідки ушкодження здоров"я судом враховані.

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду просить рішення суду скасувати,
постановити нове, яким відмовити позивачу в позові, оскільки вважає, що не
надано доказів про спричинення моральної шкоди, бюджетом на 2006р. зупинена дія
закону по відшкодуванню моральної шкоди.

Вислухавши
доповідача, позивача та його представника, які підтримали доводи апеляційної
скарги, пояснення представника ФСС, який підтримав доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що висновком МСЕК від 2.01.2002р. йому вперше було встановлено 40% втрати
професійної працездатності в зв"язку з професійним захворюванням.

22.02.2002р. під
час роботи з ним стався нещасний випадок на виробництві. Висновком МСЕК від 17.02.2002 р. йому
встановлено 50 % втрати
працездатності, з яких 10% в зв"язку з
трудовим каліцтвом ( вперше),
і 40% в
зв"язку з тим же професійним захворюванням( повторно).

Суд дійшов
обгрунтованого висновку ,
що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки таке право
у позивача виникло до 2006р., тобто до прийняття Закону України „ Про державний
бюджет   України на 2006 рік", яким
призупинена дія

2

закону по відшкодуванню моральної
шкоди , і
визначив розмір моральної шкоди з врахуванням конкретних обставин, наслідків
травми і професійного захворювання, ступеню втрати професійної працездатності.

Доводи скарги
про те, що не надано доказів спричинення моральної шкоди спростовується
зібраними по справі доказами.

Рішення суду
відповідає вимогам матеріального та процесуального закону і підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,
308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

Ухвалив:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення
Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 28 грудня  2006р.
залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою   апеляційного суду.