Справа № 2-114/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
квітня 2007 року                                                                                        смт.
Любешів

Любешівський
районний суд Волинської області під головуванням:

судді                                                                                                  Гапончука
В.В.

за
участю секретаря                                                                         Літвинчук
І.М.

позивача                                                                                           ОСОБА_1.

представника
відповідача                                                                Сохацького
О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Профспілкового комітету
Маневицької центральної районної лікарні про захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Профспілкового комітету Маневицької
центральної районної лікарні про захист честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що протягом 1995 - 2000 років
перебував на виборній посаді голови профкому працівників медичних установ
Маневицького району. Зі збігом строку його знову було обрано ще на п'ять років.
05 вересня 2005 року на звітно-виборній конференції працівник лікарні -
дипетчер ОСОБА_2. з метою дискредитації його в очах делегатів конференції, не
будучи сама делегатом, заявила, що у зв'язку зі смертю матері, батька та сина
зверталася до нього, як голови профспілки, з проханням отримати грошову
допомогу, але їй ніби то було відмовлено. Такі висловлювання ОСОБА_2. суперечили
фактичній ситуації і були неправдивими та такими, що завдали шкоди честі та
гідності позивача. Неправда, висловлена ОСОБА_2, завдала непоправної шкоди його
діловій репутації серед працівників колективу, як лікарні загалом, так і
відділення у якому він працює. З метою захисту своїх інтересів він звернувся з
відповідною заявою від 12.09.2005 р. до профспілкового органу МЦРЛ, де просив
спростувати неправдиву інформацію поширену ОСОБА_2. Вважає, що профспільковий
комітет МЦРЛ не провів належним чином перевірки по його зверненню. В позові
зазначає, що члени профкому проявили абсолютну неповагу до закону та діючої
Конституції, оприлюднивши текст відповіді на його лист на профспілковому стенді
у вестибулі лікарні, порушивши цим гарантоване ст. 31 Конституції України право
таємниці листування та принизили цим самим його честь і гідність в очах
працівників та відвідувачів лікарні, а також порушили строки розгляду заяви, що
передбачені Законом України "Про звернення громадян". Вказав, що
публічне поширення неправдивих відомостей серед його колег-медиків
відповідачем, шляхом поміщення зазначеної відповіді на стенді у вестибулі
лікарні, вплинуло на його ділову репутацію й принизило честь та гідність.
Вважає, також, що існують вагомі підстави відшкодування моральної шкоди,
оскільки публічно поширені відповідачем відомості спричинили порушення відносин
з колегами та знизили активність його громадського життя. Зазначає, що у
результаті протиправних дій відповідача погіршився стан його здоров'я, так як
йому довелося приймати додаткову кількість ліків. Зважаючи на вищевикладене,
завдану йому моральну шкоду профкомом Маневицької ЦРЛ оцінює в розмірі 20000,00
(двадцять тисяч) гривень і просить стягнути вказану суму з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. свої позовні вимоги
підтримав повністю, вважає дії профспілкового комітету Маневицької центральної
районної лікарні незаконними та такими, що не відповідають дійсності, ганьблять
його честь, гідність та ділову репутацію, а тому просив позов задовольнити та
стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень.

Представник відповідача Сохацький Олег Філімонович позовні вимоги не
визнав. Вказав, що профспілковий комітет свої обов'язки по розгляду заяви
позивача виконав. Терміни надання відповіді були порушені в зв'язку з тим, що
заявника декілька разів запрошували особисто взяти участь у розгляді його
заяви, але він відмовився з'являтися. Крім того ОСОБА_1. при передачі справ
новому голові профспілкового комітету не було передано, і не передано на даний
час всі протоколи засідання профкому, а без даних документів було складно
розглянути по суті заяву позивача.

Відповідно до протоколу №2 від 15.09.2005 р. профспілковий комітет
постановив вивісити профспілковий стенд, який розмістити в фойє лікарні. На
стенді розміщувати копії всіх протоколів засідань профкому МЦРЛ. Відповідь на
лист ОСОБА_1. була вивішена разом з постановою по всім питанням порядку денного
засідання профкому, на якому проводився його розгляд. Зазначив, що
проаналізувавши всі вищевикладені факти не можна стверджувати, що це могло
вплинути на стан здоров'я позивача, оскільки він не подав ніяких доказів,
висновків лікаря про погіршення стану його здоров'я саме з цієї причини.
Зазначений в позовній заяві розмір відшкодування моральної шкоди вважає
необгрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі
суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1. безпідставний та не підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.246 КЗпП України первинні профспілкові організації на
підприємствах, установах, організаціях представляють інтереси своїх членів і
захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.

В суді встановлено, що 5 вересня 2005 року відбулася
звітно-виборна конференція працівників охорони здоров'я Маневицького району, на
якій про роботу голови профкому та профкому в цілому звітувався ОСОБА_1., як
голова, та в обговоренні доповіді виступала ОСОБА_2. як член профспілки, в якій
висловила свою думку щодо роботи профкому.

12.09.2005 року ОСОБА_1. звернувся з заявою до голови
профкому Маневицької ЦРЛ згідно якої просив надати відповідь на поставлені
запитання відносно виступу на профспілкових зборах (конференції) ОСОБА_2. з
питань надання їй матеріальної допомоги та путівки, а також відносно
відповідності ОСОБА_3. займаній посаді.

Свідки ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9. та ОСОБА_10., як члени профкому, які були присутні на
засіданні 21.10.2005 року при розгляді заяви позивача повідомили, що заяву
ОСОБА_1. вони намагалися розглянути до 21.10.2005 року неодноразово, а саме
15.09.2005 року та 07.10.2005 року. В зв'язку з тим, що незрозуміло та
неконкретно була оформлена заява необхідно було запросити на засідання профкому
позивача для конкретизації тексту заяви, але останній ігнорував їх запрошення і
не з'являвся. Крім того ОСОБА_1. не було передано новообраному голові всіх
протоколів засідання профкомів за час його перебування на посаді голови
профкому, з якими також було необхідно ознайомитися. Вказані обставини і були
причиною відкладення розгляду заяви позивача.

На засіданні профкому Маневицької ЦРЛ від 21.10.2005 року було вирішено
надати письмову відповідь на заяву члена профспілки ОСОБА_1., що було оформлено
протоколом №4 даного засідання, який і був розміщений на профспілковому стенді.

Згідно даного протоколу профком керуючись положеннями
статуту профспілки працівників охорони здоров'я України від 2000 року дав
оцінку висловлюванням ОСОБА_2. на профспілкових зборах, як таким на які вона
мала право, оскільки вона, як член профспілки, може вільно обговорювати на
зборах, конференціях, з'їздах, на засіданнях

виборних   органів
профспілки   в   засобах
масової  інформації  всі
питання  діяльності профспілки,
відкрито висловлювати свою думку та ін.

Відповідно до протоколу №1 звітно-виборної конференції Маневицької ЦРЛ від
05.09.2005 року профспілкова конференція підтвердила повноваження делегата
ОСОБА_2. через поважні причини.

Як зазначено в п. 18 розд.ІП Статуту професійної спілки працівників охорони
здоров'я України член профспілки має право вільно обговорювати на зборах,
конференціях, з'їздах, на засіданнях виборних органів профспілки, в засобах
масової інформації всі питання діяльності профспілки, вносити пропозиції,
відкрито висловлювати свою думку, брати участь у підготовці рішень.

Правомірність дій ОСОБА_2. була встановлена також при винесенні рішення
Любешівським районним судом від 16.11.2006 року згідно якого було встановлено,
що її виступ є критикою роботи профкому та його голови ОСОБА_1., оскільки
ОСОБА_2. мала право на отримання матеріальної допомоги в зв'язку із смертю
рідних, але отримала її несвоєчасно.

Крім того, стаття 40 п.5 Закону України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії діяльності» та п.10 Статуту галузевої профспілки
гарантує право членам виборних органів профспілок розміщувати інформацію у
приміщеннях і на території підприємства, установи, організації в доступних для
працівників місцях.

Для перевірки заяви позивача в частині правомірності
надання матеріальної допомоги та путівки ОСОБА_2. профкомом було продубльовано
частину змісту заяви і висловлене прохання заявнику надати копії протоколів
профкому за 2000 рік, 2003 рік, 2004 рік та копії протоколів засідань комісії з
соціального страхування для перевірки наведених у заяві фактів, так як ОСОБА_1.
займав посаду голови профкому Маневицької ЦРЛ у вказаний період і при обранні
іншої особи на дану посаду не забезпечив належну передачу документації.

Так, відповідно до довідки №135 від 25.09.2006 року, виданої профкомом
Маневицької ЦРЛ, та акта передачі-прийняття справ від 05.09.2005 року при
передачі справ від попередньообраного голови профкому ОСОБА_1. новообраному
голові ОСОБА_11. не було передано протоколів засідань профкому.

У відповідь на заяву позивача відносно відповідності ОСОБА_3. займаній
посаді профкомом було повідомлено, що останній не має повноважень міняти
рішення звітно виборних профспілкових зборів працівників Колківської РЛ №2.

Згідно п. 31 розд.ІУ Статуту професійної спілки
працівників охорони здоров'я України вибори голови профспілкового органу
проводяться безпосередньо на зборах, конференції, з'їзді або засіданні
відповідного виборного органу. В п.38 розд.ІУ вказаного Статуту зазначено, що
профорганізатор, голова профкому (профбюро), які обираються зборами
(конференцією), звільняються від посади тим же органом більшістю голосів
учасників зборів, делегатів конференції.

Відповідно до протоколу №2 від 15.09.2005 року профспілковим комітетом
Маневицької центральної районної лікарні вирішено виготовити та розмістити
профспілковий стенд (назва "Профспілковий вісник") в фойє лікарні, на
якому розміщати копії всіх протоколів засідань профкому. В такий спосіб
забезпечити гласність і прозорість в роботі профкому.

Зі змісту протоколів засідання профкому Маневицької ЦРЛ №2 від 15.09.2005
року, №3 від 07.10.2005 року та №4 від 21.10.2005 року вбачається, що розгляд
заяви позивача неодноразово відкладався в зв'язку з необхідністю уточнити зміст
заяви та відсутністю заявника на засіданнях профкому, що свідчить про
відсутність порушень положень Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином ОСОБА_1. не довів в суді, що Профспілковий
комітет Маневицької ЦРЛ, шляхом поміщення відповіді на його заяву, поширив щодо
нього

відомості
які принижують його честь, гідність та ділову репутацію і цим самим спричинив
йому моральну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст. 10 та ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Всупереч наведеній нормі права позивач не надав суду переконливих доказів
про те, що дані відомості носять характер, які принижують його честь, гідність
та ділову репутацію, тому в позові Боричевського В.М. слід відмовити за його
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 224 ЦПК України, ст. 15, 16, 276-278
ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В
позові   ОСОБА_1 до   Профспілкового   комітету Маневицької центральної районної
лікарні про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної
шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у 20 денний строк, встановлений Кодексом, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. На рішення може бути
подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд
Волинської області. Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду. Крім цього, апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.