Справа № 2-736/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.
Ковель                                                                                                  12
квітня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф., за
участю секретаря  Зикової М .В.,

позивача    ОСОБА_1.,

відповідачки
ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності на частку в квартирі в порядку
успадкування,-

встановив:

ОСОБА_1звернувся
до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визначення ідеальних часток
співвласників квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності на 1/3 частку в
даній квартирі в порядку успадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 05.05.1993
року разом із дружиною ОСОБА_4та сином ОСОБА_5( з 14.08.2002 року, на підставі
свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові - ОСОБА_2) приватизував
квартиру АДРЕСА_1, що стверджує копією свідоцтва про право власності на житло.
Вказує, що частки співвласників квартири не визначені. ІНФОРМАЦІЯ_1дружина
позивача - ОСОБА_4померла
та після її смерті відкрилася спадщина на все належне останній майно в тому
числі й на частку в даній квартирі. Позивач вказує, що заповіт померлою не
посвідчувався, а право на спадщину за законом виникло у нього, як чоловіка
померлої та у їх дітей, а співвідповідачів по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Також вказує, що своїми діями прийняв спадщину після померлої ОСОБА_4.,
оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем у вказаній квартирі, а
відповідачі по справі на вказане спадкове майно не претендують. Вказує, що
офіційно оформити право власності на частку в квартирі не зміг, оскільки частки
в спільній власності не були виділені. Враховуючи положення ч. 1 ст. 357 ЦПК
України, яка передбачає, що у разі, коли долі учасників спільної сумісної
власності не визначені вони вважаються рівними, - просить суд визначити
ідеальні долі співвласників квартири АДРЕСА_1та визнати за ним право власності
на 1/3 частку вказаної квартири в порядку спадкування після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4.

У судовому засіданні при попередньому розгляді справи
позивач позовні вимоги змінив, просить суд визначити ідеальні долі
співвласників у квартирі АДРЕСА_1, визнати за ним право власності на 1/3 частку
в даній квартирі в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1дружини - ОСОБА_4 та із
врахуванням уже належної йому частики визнати за ним право власності на

2/3 частки квартири. Змінені
позовні вимоги підтримав  з
підстав, викладених у позові та прохає їх задовольнити. Судові витрата прохає
залишити за ним.

Відповідачка ОСОБА_3у судовому засіданні при попередньому розгляді справи
позов визнала та пояснила, що вона дійсно відмовляється від належної їй частки
у спадковому майні після померлої матері ОСОБА_4. Не заперечує проти
задоволення позову та визнання за батьком - позивачем по справі права власності
на відповідну частку в квартирі у порядку спадкування після померлої матері - ОСОБА_4. та визнання
його власником 2/3 квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2у попередній розгляд не з'явився, подав суду письмову
заяву із якої вбачається, що останній просить справу розглядати у його
відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання^ відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого 15.04.2005 року відділом
РАЦСу по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, вбачається,
що ОСОБА_4померла ІНФОРМАЦІЯ_1/ а.с. 12/.

Після смерті ОСОБА_4. відкрилася
спадщина на все належне останній майно, в тому числі й на належну їй частку
квартири АДРЕСА_1

Як стверджено сторонами у справі заповіт ОСОБА_4. не укладався, а право на
спадщину за законом виникло у спадкоємців першої черги - чоловіка померлої, а
позивача по справі ОСОБА_1та дітей померлої - дочки, ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2 (
до переміни прізвища та імені, вчинених відділом РАЦСу Ковельського міського
управління юстиції за актовим записом № 41 від 14.08.2002 року - ОСОБА_5.
Вказані обставини стверджуються письмовими доказами у справі /а.с. 13, 15, 16,
17, 18, 19/ та стороною відповідача не заперечені.

З копії свідоцтва про право власності на житло та копії технічного паспорта
/ а.с. 5, 6-8/ на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що вказана квартира дійсно
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Частки спільної сумісної власності не
відображені.

Зі змісту ст. ст. 370 ч.2 та 372 ч.2 ЦК України вбачається, що частки
кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вище вказану норму закону, слід вважати, що частки кожного із
співвласників'квартири АДРЕСА_1 є рівними, тобто, кожному із співвласників
належить по 1/3 частині квартири.

Таким чином, спадкове майно після померлої ОСОБА_4. складає
належна їй за життя частка, а саме - 1/3 частині квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України
передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з
аналізу змісту ст. ст.1222,1241 ЦК
України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому
обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Сторонами
стверджено, що заповіт ОСОБА_4. не
укладався.

Відповідно до ст. 1261 ЦК
України позивач ОСОБА_1має
право першої черги спадкування за законом після померлої ОСОБА_4, як її чоловік,
що стверджується копією свідоцтва про одруження / а.с. 13/. Право на спадщину
за законом після померлої ОСОБА_4. також мають діти останньої, а відповідачі по
справі - ОСОБА_3/ а.с. 16-19/ та ОСОБА_2( до переміни прізвища та імені,
вчинених відділом РАЦСу Ковельсокго міського управління юстиції за актовим
записом № 41 від 14.08.2002 року - ОСОБА_5 / а.с. 15/. Сторонами стверджено, що
інших спадкоємців за законом після померлої немає.

За змістом ст. 1226 ЦК
України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних
підставах.

Статтею 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не
заявив про відмову від неї.

На момент відкриття спадщини позивач - ОСОБА_1. проживав разом із спадкодавцем; про відмову від спадщини
не заявляв та, напроти - своїми фактичними діями прийняв спадщину після
померлої ОСОБА_4.; інші
спадкоємці за законом - відповідачі по справі ОСОБА_3. та ОСОБА_2. відмовились
від прийняття спадщини та не заперечують проти прийняття спадщини в повному
обсязі позивачем по справі.

Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить
до висновку про підставність вимог позивача про визнання за ним права власності
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1дружини - ОСОБА_4.

Із врахуванням частки, належної позивачу на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 05.05.1993 року Фондом комунального майна
Ковельської міської ради н/д, - за позивачем - ОСОБА_1слід визнати право власності на 2/3 частки квартири
АДРЕСА_1.

Судові витрати
віднести за рахунок позивача за його клопотанням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215
ЦПК України ст. ст. 370, 372, 1216,1217, 1218, 1222, 1241, 1261,1268 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визначити, що ідеальні частки, належні кожному із співвласників квартири
АДРЕСА_1, визначених у свідоцтві про право власності на житло, виданому
05.05.1993 року Фондом комунального майна Ковельської міської Ради н/д - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5становлять по
1/3 ідеальної долі кожному.

Визнати за ОСОБА_1право
власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4.

Із врахуванням належної ОСОБА_1. частки
у даній квартирі, - визнати за ОСОБА_1право
власності на 2/3 ідеальної долі квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього
Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.