Справа № - 22 ц - 133
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року січня місяця 25 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
судді Триголова В.М. Суддів: Омельченко Л.М., Карнауха П.М. при секретарі:
Зеленській О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України „Укрпрофоздоровниця" на рішення Миргородського міськрайсуду
Полтавської області від 9 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів „Миргородкурорт", ЗАТ ЛОЗ профспілок
України „Укрпрофоздоровниця" про відшкодування шкоди, завданої злочином
Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
ОСОБА_1 3вернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що
водієм Госпрозрахункової ремонтно-будівельної дільниці Миргородського
відділення ЗАТ ЛОЗ профспілок України „Укрпрофоздоровниця" ОСОБА_2 була з
його вини скоєна ДТП, в результаті
якого позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження та втрату 55 %
професійної працездатності, втратила заробіток, понесла додаткові витрати на
оздоровлення.

Просила
стягнути з відповідачів втрачений заробіток в період з вересня 2005 року до
жовтня 2006 року в сумі 13475 грн., додаткові витрати на лікування від
травмування в ДТП в сумі
16821 грн. 32 коп. та по 962 грн. 50 коп. втраченого заробітку, посилаючись з 1
листопада 2006 року та 1152 грн. 63 коп. судових витрат.

Представник
відповідачів позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх безпідставність.

Рішенням
Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 9.11.2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 3адоволено частково.

Стягнуто
з ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
„Укрпрофоздоровниця" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування втраченого
заробітку за період з вересня 2005 року до жовтня 2006 року 13475 грн., 271
грн. 29 коп. витрат по оплаті правової допомоги та витрат по оплаті вартості
експертизи 271 грн. 29 коп., а всього стягнуто 13746 грн. 29 коп.

Стягнуто
з 1 листопада 2006 року щомісячно та довічно з ЗАТ ЛОЗ профспілок України
„Укрпрофоздоровниця" на користь ОСОБА_1 по 962 грн. 50 коп.

Допущено
негайне виконання цього рішення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі
962 грн. 50 коп.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ЗАТ ЛОЗ „Миргородкурорт" про
відшкодування шкоди відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто
з ЗАТ ЛОЗ ПУ „Укрпрофоздоровниця" на користь держави судовий збір в сумі
134 грн. 75 коп.3а майновий спір.

Стягнуто
з ЗАТ ЛОЗ ПУ „Укрпрофоздоровниця" на користь ТУ ДСА в Полтавській області
в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи 30 гривень.

В
апеляційному порядку таке рішення оскаржило ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України „Укрпрофоздоровниця", посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Апелянт
скаржиться на те, що судом не враховано той факт, що належним відповідачем по
справі повинно бути ЗАТ „Миргородкурорт", яке є правонаступником ДП
„Миргородкурорт" ЗАТ „Укрпрофоздоровниця".

Позивачем
ОСОБА_1 не доведено того, що втрачена нею 55 відсотків професійної
працездатності є наслідком ДТП.

Апелянт
просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Колегія
суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, прийшла до висновку, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити з слідуючих підстав.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що працівником водієм Госпрозрахункової
ремонтно-будівельної дільниці Миргородського відділення ЗАТ ЛОЗ профспілок
України „Укрпрофоздоровниця" ОСОБА_2 була скоєна ДТП, в результаті якої
позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження та втрату професійної
працездатності 55 %, що підтверджується постановою про закриття кримінальної
справи стосовно нього за ч.1 ст.215 КК України внаслідок акту амністії.

Вірно
судом встановлено, що факт заподіяння шкоди позивачу ОСОБА_1 підтверджується
набравши чинності рішенням Миргородського міськрайсуду Полтавської області від
7 грудня 2000 року.

Правильно
місцевим судом визначено належного відповідача, розмір втраченого заробітку за
період з вересня 2005 року до жовтня 2006 року, судових витрат, розмір
щомісячного відшкодування втраченого заробітку та на законних підставах задовольнив
позовні вимоги в цій частині.

Правомірно
судом відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів „Миргородкурорт" про відшкодування шкоди за
безпідставністю, так як вказаний відповідач не є належним відповідачем по
справі.

Поскільки
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а
рішення місцевого суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права,
колегія суддів прийшла до висновку, що його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
303; 308; ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
„Укрпрофоздоровниця" відхилити.

Рішення
Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 9 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності з дня проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.