Справа № 22ц -4352007 р.
інстанції: Антоненко В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02  квітня 2007 року                                                                                                   місто
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ   ОБЛАСТІ     у
складі:

головуючого -
судді Бойко О.В.

суддів
-       Горобець Т.В.,Квача М.О. при
секретарі -Рачовій II..,
Мехед Т.

3 участю ОСОБА_1, ОСОБА_3 ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі судових засідань апеляційного суду в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2та
ОСОБА_3на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27
грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_4та ОСОБА_3про стягнення
моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_4та ОСОБА_3до ОСОБА_2про стягнення
моральної шкоди та захист честі і гідності,

встановив:

В апеляційній скарзі на зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 просить це рішення змінити, скасувавши в частині відмови в
задоволенню позовних вимог до ОСОБА_4, та збільшити до суми , зазначеної в
позові , розмір відшкодування моральної шкоди стягнутої з ОСОБА_3. Позов
ОСОБА_2задовільнити  в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3зазначене рішення просить скасувати повністю та
ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити , а
його позовні вимоги до ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням Талалаївського районного суду відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,
спричиненої пошкодженням майна, та частково ( в сумі 300 грн.) задоволено її
позов до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди , завданої спричиненням їй   відповідачем   легких тілесних ушкоджень.

В задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди та захист честі і гідності - відмовлено.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції в частині позовних вимог позивачки до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звертається
з апеляційною скаргою. Доводами апеляційної скарги зазначає упередженість та непрофесійність
судді, необґрунтованість та невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи .

Апеляційна скарга ОСОБА_3 , який не погодився з рішенням щодо стягнення з
нього моральної шкоди та відмови в задоволенні його позову, містить посилання
на порушення судом вимог ст.212 ЦПК України . Доводи зводяться до аналізу
доказів, досліджених судом , зокрема показів свідків. Апелянт зазначає , що
оцінка цих доказів проведена судом невірно, суд невірно з"ясував
обставини, що мають значення для справи тому припустився помилкового рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_3 зазначає, що вона не
підлягає задоволенню, посилаючись при цьому на обставини, викладені в його
апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції повно і всебічно досліджені надані сторонами докази,
обґрунтовано встановлено наявність між сторонами неприязних стосунків та факт
спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 неправомірними діями ОСОБА_3
Вимоги позивачки ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 за пошкодження
металевої сітки ,суд обґрунтовано відхилив , визнавши цей не доведеним факт
спричинення моральної шкоди. Такі висновки суду ґрунтуються на досліджених
доказах -показах свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7,ОСОБА_8, поясненнях самої ОСОБА_2,
дослідженими в суді відмовними матеріалами №257,256 , висновком спеціаліста
щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_2 які узгоджу.ться між собою і не спростовані
суперечливими доказами, на які посилався ОСОБА_3 Розмір відшкодування моральної
шкоди , стягнутої з ОСОБА_3 визначено виходячи з тих доказів, які позивачкою
надано суду на обґрунтування як суті моральних збитків так і їх розміру.

Факт спричинення моральної шкоди діями ОСОБА_4 позивачці ОСОБА_2 в розмірі
1 500 грн. суд визнав не доведеним.

Не доведеними визнано також вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо завдання шкоди
їх честі і гідності зверненням ОСОБА_2 до правоохоронних та судових органів з
заявами щодо неправомірності їх дій.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які приймають участь у
справі, дослідивши матеріали справи, матеріали № 257,256 про відмову в
порушенні кримінальних справ, та обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення
апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ч.І ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до
позовної заяви ОСОБА_2, підтриманої в
судовому засіданні, суть позовних вимог зводиться до відшкодування
моральної шкоди, спричиненої злочином.

Проте, ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину інакше ніж за
обвинувальним вироком суду. Таких доказів позивачка суду не надала, кримінальні
справи не порушувались і обвинувальні вироки відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Виходячи з положень ст. 61 ЦПК України суд правомірно дійшов висновку що факти
спричинення моральної шкоди та її розміру, на які вказувала ОСОБА_2 підлягали
доведенню в суді сторонами на загальних підставах, оскільки відмова в порушенні
кримінальних справ відносно зазначених осіб на підставі ЗУ „ Про амністію"
не є беззаперечним доказом вчинення ними злочину отже не є фактом, що не
підлягає доказуванню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо безпідставного зменшення розміру
моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_3 за неправомірне спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 та щодо необгрунтованої відмови в задоволенні позову до
ОСОБА_4, не спростовують судового рішення, оскільки зазначені вимоги про
стягнення 4 500 грн з ОСОБА_3 та 1 500 грн. з ОСОБА_4 не були підтверджені
доказами і належним чином не були обґрунтовані. Слід також зазначити, що
пошкодження ОСОБА_4 металевої сітки , встановленої ОСОБА_1 на межі земельних
ділянок стало наслідком самовільного встановлення цієї сітки ОСОБА_1 при
наявності тривалого і не вирішеного у встановленому порядку спору з цього
питання..

Суд першої інстанції , посилаючись на ст. 55 Конституції України та п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 28.09.1990 року також
обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2

Отже, доводи апеляційних скарг не спростовують законного та обґрунтованого
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України підстави для задоволення апеляційних
скарг відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 305,307,308, 315,317,319,324 ЦПК України ,
апеляційний суд,

Ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2та апеляційну скаргу
ОСОБА_3-відхилити.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення , але може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.