АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22ц-1230/2007 року                                   Головуючий по
Суддя-доповідач: Гасій Ю.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця 21 дня м.
Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого:                   Гасія Ю.В.

Суддів:                             Дорош А.І.,  Обідіної О.І.

при
секретарі :                     Бідній О.С.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1-ОСОБА_2на
рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1до Колективного підприємства «Гадяцький комбікормовий завод»
про визнання недійсним рішення засновників Колективного підприємства «Гадяцький
комбікормовий завод» від 28.12.2006
року в частині звільнення ОСОБА_1. з посади директора підприємства,  поновлення його на посаді директора КП
«Гадяцький комбікормовий завод»,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди.

Колегія
суддів,  заслухавши  доповідь судді-доповідача,  -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2007
року ОСОБА_1. звернувся з позовом до Колективного

підприємства «Гадяцький комбікормовий завод» про визнання
недійсним

рішення          засновників     Колективного     підприємства                           «Гадяцький

комбікормовий
завод» від 28.12.2006 року в
частині звільнення ОСОБА_1. з посади директора підприємства,  поновлення його на посаді директора КП
«Гадяцький комбікормовий завод»,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди.

2

Рішенням
Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2007 року відмовлено
ОСОБА_1 у задоволенні вищевказаного позову.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_1- ОСОБА_2. прохає скасувати рішення суду
та ухвалити нове ,  яким задовольнити
позовні вимоги ,  посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що вона підлягає частковому задоволенню.

Згідно
п.п.3, 4 ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Як
вбачається   із матеріалів справи,    встановлено в судовому засіданні і не
заперечується   сторонами,  колективне підприємство « Гадяцький
комбікормовий завод» (далі КП «ГКЗ») створено і функціонує у відповідності з
Законом України « Про підприємства в Україні» .

На
підставі  ст.  9
цього Закону ,  КП «ГКЗ» діє з 20
листопада 2002 року
(а.с.  71) та на основі нової редакції статуту,  який затверджено власниками майна - засновниками
підприємства,  на підставі протоколу № 6 загальних зборів підприємства від 4 липня 2006 року та
зареєстровано у належному порядку 22
серпня 2006 року(а.с.
111-128).

У
відповідності до  ст.  16
ЗУ « Про підприємства України»,
ОСОБА_1. обрано директором КП «ГКЗ» на підставі рішення загальних зборів
засновників підприємства від 17
квітня 2006 року ,
про що в трудовій книжці позивача зроблено запис 12 травня 2006року ( а.с. 71-72)

Згідно
наказу № 76 від 12 травня 2006 року ,
позивач приступив до виконання обов»язків директора  підприємства (а.с. 7)

Рішенням
загальних зборів засновників КП «ГКЗ»,
відповідно до протоколу №
7 від 28 грудня 2006 року,  ОСОБА_1. звільнений з посади директора у
зв»язку з перевищенням повноважень,
наданих Статутом підприємства,
одноосібним вирішенням питань віднесених до виключної компетенції
загальних зборів за п.1 ч.1  ст. 41 КЗпП
України з 28 грудня 2006 року (а.с.  12-15).
Порядок накладення дисциплінарного стягнення передбаченого трудовим
законодавством,  відповідачем не
дотримано.

На
підставі наказу № 36 від 12 березня 2007 року Т.В.О.
директора КП «ГКЗ»,  ОСОБА_1. поновлений
на посаді директора з 29
грудня 2006 року з
виплатою середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 29 грудня 2006 року по 12 березня 2007 року (а.с.  180)

Встановивши
зазначені обставини,  суд першої
інстанції відмовив ОСОБА_1. в задоволенні позову з тих підстав ,  що відпали обставини,  які були предметом спору і підлягали
вирішенню в суді.

Крім
того,  за висновком суду позивач не довів
заподіяння йому моральної шкоди діями відповідача (а.с.  188-189)

3

Колегія
суддів вважає,  що висновки суду не
відповідають обставинам справи та має місце порушення норм матеріального права
з наступних підстав.

Згідно
ч.1  ст.
3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,  встановленому цим Кодексом,  звернутись до суду за захистом своїх
порушених,  невизнаних або оспорюваних
прав,  свобод чи інтересів.

На
підставі ч.3  ст. 213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення,  ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи
ОСОБА_1. в
задоволенні позовних вимог в повному обсязі,  суд
першої інстанції не звернув уваги на встановлені ним обставини незаконного
звільнення позивача з посади директора підприємства.

Зокрема,  доводи ОСОБА_1.,  в частині відсутності доказів
одноразового порушення ним трудових обов»язків керівника підприємства,  що є підставою для застосування до нього
дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення,
яке передбачено п.1 ч.1  ст.  41
КЗпП україни,  відповідачем не
спростовані. Відсутні такі докази і в матеріалах справи . Також
відповідачем не дотримано порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Крім
того,  позов фактично частково визнаний
відповідачем,  про що свідчить наказ
тимчасово виконуючого обов»язки директора підприємства від 12 березня 2007 року про
поновлення ОСОБА_1. на посаді директора,
який не реалізовано (а.с.  180)

Враховуючи
те,  що позивач обрав спосіб захисту
порушених прав шляхом звернення до суду,
від позовних вимог не відмовився,
а відповідач,  в порушення
вимог  ст.  21
КЗпП України ,  не з»ясував думку позивача як сторони в трудовому
договорі і фактично не реалізував дій стосовно поновлення порушення трудових
прав,  суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку про поновлення на посаді директора підприємства,  чим порушив права ОСОБА_1. на звернення до
суду за захистом та незаконно обмежив свої функції по встановленню істини.

За таких
обставин,  приймаючи до уваги доведеність
позовних вимог позивача,  в частині
незаконності рішення засновників КП «ГКЗ» від 28.12.2006р. про звільнення з
роботи на посаді директора підприємства,
колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення
суду і постановления нового
рішення про визнання незаконним рішенням засновників КП «ГКЗ» від 28.12.2006 р. про
звільнення та поновлення ОСОБА_1. на роботі на посаді директора КП «ГКЗ» з 29 грудня 2006 року з виплатою
середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу на день постановления нового рішення.

4

Середня
заробітна плата ОСОБА_1.
за два місяці,  що передували
звільненню,  тобто за жовтень-листопад 2006 року з виплатою
середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу на день постановления нового рішення.

Середня
заробітна плата ОСОБА_1.
за два місяці,  що передували
звільненню,  тобто за жовтень-листопад 2006 року складає 2447 грн. 73коп. (2572 грн. 73 коп. + 2322 грн. 73 коп. : 2)

Вимушений
прогул склав 4 місяці 21 день (січень-
квітень 2007 року та 21 день травня 2007 року).

Тому
заробітна плата за час вимушеного прогулу складає 12127 грн. 39 коп. (4 міс. х 2447грн.
73коп. + 2336 грн. 47 коп.,  що складається з 21x111грн.26 коп. - середньоденна
заробітна плата за травень),  яку
необхідно стягувати з відповідача на користь позивача.

Крім
того,  на підставі ч.1  ст.  237-1 КЗпП України
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику проводиться у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв»язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Встановивши
обставини незаконного звільнення ОСОБА_1.
з посади директора підприємства,  суд
першої інстанції порушив норми матеріального права,  зокрема вимоги наведеної вище статті Кзпп
України,  так як доводи позивача про
перенесені моральні страждання від незаконного звільнення,  втрати нормальних життєвих зв»язків,  пов»язаних з цією подією та вимагали від
нього додаткових зусиль для організації життя,
не спростовані доводами відповідача і матеріалами справи.

Тому
колегія суддів вважає за необхідне,  в
зазначеній частині,  також скасувати
рішення суду першої інстанції та постановити нове про відшкодування ОСОБА_1. моральної шкоди
за рахунок відповідача,  але частково.

Зокрема,  приймаючи до уваги доведеність вимог позивача
про заподіяння моральної шкоди,  колегія
суддів,  між тим,  вважає,
що нетривалий час порушення прав позивача,  дії відповідача,  направлені на поновлення прав ОСОБА_1.,  можливість виконання ним іншої роботи,  зменшує розмір морального відшкодування з
суми 10000 грн. до 1500 грн.,  яка достатньо компенсує перенесені моральні
страждання.

В іншій частині позовних витрат необхідно відмовити.

При цьому з
відповідача необхідно стягнути,
передбачені  ст. 79 ЦПК
України,  судові витрати в дохід держави:
- судовий збір у
розмірі 121 грн. 27 коп. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  309 п.п.3 і 4 ч.1,  316
ЦПК України,  колегія суддів,  -

5

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1по довіреності ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2007 року скасувати .

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
засновників Колективне підприємство «Гадяцький комбікормовий завод» від 28 грудня 2006 року ,
в частині звільнення ОСОБА_1з посади директора по
п.іч.1  ст.  41
КЗпП України,  визнати незаконним.

Поновити
ОСОБА_1. на посаді директора Колективне підприємство «Гадяцький комбікормовий
завод» 29 грудня 2006 року.

Стягнути з
Колективне підприємство «Гадяцький комбікормовий завод» на користь
ОСОБА_1середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 12127 грн. 39 коп. та 1500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Стягнути з
Колективне підприємство «Гадяцький комбікормовий завод» на користь держави
судові витрати:

·
судовий збір у розмірі 121 грн. 27
коп.

·
витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30

грн.

Рішення
суду,  в частині поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за один місяць ,  допустити до негайного виконання ,
у відповідності до  ст. . 367 ЦПК України.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.