Справа № 22-ц- 2338/07р.                            Головуюча    1
інстанції   Тихонова Н.С.
5                                                      Доповідач
апеляційного суду Довжук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої      -
Буренкової К.О.,  суддів:
Козаченка В.І.,  Довжук Т.С,

при
секретарі судового засідання  Гапєєвій
Т.С,

за
участю позивачки                   ОСОБА_1,

відповідача                                    ОСОБА_2,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ленінського   районного суду
м.  Миколаєва від   17 вересня 2007 року за позовом

ОСОБА_1,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2

про розподіл
квартири та встановлення порядку користування допоміжними приміщеннями,

ВСТАНОВИЛА:

21
травня 2007 року ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл АДРЕСА_1.

Позивачі
вказували,  що вони і відповідач є
співвласниками зазначеної квартири та кожному належить по 1/4 її частини. Вони
постійно проживають в м.  Києві,  а відповідач фактично користується частиною
квартири що перевищує його частку. Угоди про спосіб виділення їхніх часток із
загального майна не досягнуто,  а тому
просили поділити квартиру в натурі та виділити: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 житлову
кімнату площею 24, 7 м , ОСОБА_4 кімнату площею 11, 8 м2,  а відповідачу житлову кімнату площею 12, 0 м
та встановити порядок користування залою,
туалетом,  кухнею,  коморою,
прихожою,  балконами між ними та
відповідачем.

Посилаючись на вказане,  позивачі просили позов задовольнити.

2

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,
наполягаючи на тому,  що він не
перешкоджає проживанню позивачів в цій квартирі.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 17 вересня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд. На думку
апелянта,  рішення суду є неповним,  необгрунтованим та постановлено з порушенням
норм процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи; колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд
першої інстанції,  в межах заявлених
вимог,  повно з'ясував обставини
справи,  дав належну оцінку доказам,  які були представлені сторонами,  і з врахуванням п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року дійшов правильного висновку
про неможливість розділу квартири в натурі та про відсутність порушення права
позивачів на користування жилим приміщенням.
Тому суд правильно відмовив в задоволенні позову.

Як
вбачається з матеріалів справи,  спірна
квартира належить на праві спільної власності позивачам та відповідачу по 1/4
частини кожному (а.с.  17). В цій квартирі
постійно проживає та прописаний відповідач,
а позивачі прописані в спірній квартирі.

Зазначена
квартира є ізольованою загальною площею 107, 5 м2 та має житлову площу 48, 5
м2(а.с.  18).

Згідно  ст.
364 ЦК України кожний з учасників спільної власності має право вимагати
виділу своєї частки зі спільного майна. Якщо угоди про спосіб виділу не
досягнуто,  то за позовом будь-кого з
учасників майно ділиться в натурі,  коли
це можливо без нерозмірної шкоди для його господарського призначення.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що рішення
суду є неповним,  необгрунтованим та
постановлено з порушенням норм процесуального права,  є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Враховуючи
викладене,  колегія судців вважає,  що рішення суду є законним й обґрунтованим і
підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
313,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 17 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.