Справа   № 2-262/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007
року                                           Кіровоградський
районний суд Кіровоградської

області в
складі:

головуючого - судді Пономаренко В.Г.,

при секретарі - Мартинюк Є.Я.,

за участю
сторін,

розглянувши в попередньому судовому засіданні    в м. Кіровограді справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що в шлюбі з відповідачем перебуває з квітня 2003 року. Від сумісного
проживання вони мають доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею.
Подружні стосунки між ними припинено, так як на протязі останніх двох років
сімейного життя вони не знаходять спільної мови у вирішенні життєвих проблем,
результатом чого є постійні сварки, що й обумовило неможливість їх сумісного
проживання однією сім'єю. Спору про місце проживання дитини, її утримання та
щодо спільно нажитого в період шлюбу майна між ними не існує. Посилаючись на
вказане, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву,
підтвердивши при цьому, що подружні відносини з позивачкою припинені, сім'я їх
розпалася і їх спільне проживання як подружжя не є можливим. На даний час у
нього склалася інша сім'я.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з
ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 22 квітня 1993 року. Від спільного проживання мають доньку
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачко. Шлюбні відносини сторони
припинили, проживають окремо. На даний час у відповідача склалася інша сім'я.
Спору про місце проживання дитини її утримання та з приводу спільно нажитого в
шлюбі майна між ними не існує. Поновлювати шлюбні стосунки сторони не мають
наміру і на примирення не згодні.

Відповідно до п.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов
про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя.

Згідно з п.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не

порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Витрати на сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС суд покладає на відповідача, який заявив відповідне клопотання.

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 130, 174 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 задовільнити.

Шлюб,
укладений міжОСОБА_2таОСОБА_1, зареєстрований 22 квітня 1993 року у
Первозванівській сільській раді, Кіровоградського району, Кіровоградської
області, актовий запис за № 6, - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути
зОСОБА_2на користь держави державне мито в розмірі 17 грн., ОСОБА_1  від витрат у справі звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний с трок з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.