справа
№ 2-787/07 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21  березня
2007 року                                                                       м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м Харькова
у складі:

головуючого- судді Лігус С.М.

при секретарі -
Міняйло В.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
дарування недійсним

встановив:

Позивач  звернувся з позовом до суду, де зазначив, що 8
листопада 2000
року він та його дружина ОСОБА_2 -
відповідач по справі, на спільні
кошти купили трьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1.

22 грудня
2001 року
позивач вирішив зробити заповіт на 1/2 спірної квартири на

відповідачку
та при оформлені правочину він не читав його зміст, оскільки погано бачить

та був
впевнений, що підписав заповіт. В жовтні 2006 року позивач у стало відомо, що

ним було
підписано договір дарування 1/2 спірної квартири. Позивач просить
визнати

договір
дарування від 22 грудня
2001 року
між ним та відповідачкою недійсним, оскільки

здійснюючи
правочин він помилявся відносно обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали позов.

Відповідач та його представник з
позовом згодні.

Третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_3 в суд не з'явилася, в письмовій заяві просила суд заслухати справу у її відсутності, про що суд
постановив ухвалу.

Суд,
вислухав  сторони та їх представників,
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.229
Цивільного кодексу України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо
обставини, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що 8
листопада 2000
року сторони, які перебувають в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти купили
трьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1.

22 грудня
2001 року
між сторонами складено договір дарування, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 подарував відповідачу ОСОБА_2  1/2 квартири АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами   не потребують доказуванню.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, тому відповідач ОСОБА_4 звільнений від доказування свого позову.

При таких обставинах суд вважає позов необхідно задовольнити, а договір дарування 1/2 спірної квартири, складений
між сторонами визнати недійсним, враховуючи, що права сторін при цьому не порушуються.

На підставі
викладеного та керуючись.1 ст.229
ЦК України ст.ст. 10,11, 60,61,212,209,215 ЦПК України,
суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
недійсним договір дарування 22 грудня 2001 року,  відповідно
до якого ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2  1/2 квартири АДРЕСА_1,
затверджений приватним нотаріусом

Харківського міського нотаріального
округу  ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі
за №  2-136.

Відмінити арешт, накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2006 року, на 1/2 квартири
АДРЕСА_1,

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.