Справа 2-
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня   2007 року Фрунзенский районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого
судді - Алфьорової
Т.М. при секретарі Савченко В.Ю ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3,
треті особи відділ у справах громадянства і імміграції та реєстрації фізичних
осіб Фрунзенського РВ ГУ
МВС України в Харківській області та орган опіки та піклування Фрунзенської
райради м. Харкова про усунення перешкод у користування власністю та анулювання
реєстрації, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина до ОСОБА_3до
ОСОБА_1, третя особа - орган
опіки та піклування Фрунзенської райради м. Харкова про встановлення житлового
сервітуту.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді
2006р. позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, в якому просив усунення
перешкод у користуванні власністю та анулювання реєстрації. В обґрунтування
позову він посилається на те, що 01 серпня 2005 року він уклав договір
довічного утримання зі своїм батьком ОСОБА_1. і на підставі цього договору він
отримав власність АДРЕСА_1.
Свідоцтво про право на власність їм одержана 02.08.2005 року. ІНФОРМАЦІЯ_1року
батько помер і він за свої кошти його поховав. Зараз у квартирі зареєстрований
неповнолітній ОСОБА_3 1994
року народження, який в квартирі ніколи проживав і не проживає. Він як
власник квартири не може користуватися та розпоряджатися спірною квартирою
цьому перешкоджає реєстрація ОСОБА_3., тому він змушений звернутися до суду з
цим позовом.

Представник
неповнолітнього ОСОБА_3-
його мати ОСОБА_2. позов не визнала і надала зустрічний позов про
встановлення житлового сервітуту, вказує на те, що вона була в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_1. з 1993 року.
Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.
23.06.2004 року
шлюб був розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_1року
колишній чоловік помер. У спірній квартири за адресою м. АДРЕСА_1були
зареєстровані її колишній чоловік та їх неповнолітній син ОСОБА_3. Вона в цієї
квартирі проживала з ОСОБА_1. її син іншого житла немає. Після смерті його
батька власником квартири став позивач по справі - син чоловіка від першого шлюбу.

Представник
позивача зустрічний позов не визнав та пояснив, що ніколи син відповідачки ні
відповідачка у спірній квартири не проживали, але раніше Гур'єв 0.0. був
зареєстрований у квартирі, розташованої за адресою м. Харків, вул. Танкопія
31/3 кв.30., яка пізніше була продана. Згідно рішенню Фрунзенського райсуду м.
Харкова від 19.03.04 р , а також ухвали апеляційного суду Харківської області
від 24.06.2004 року відповідачці було відмовлене в позові, де вона   просила поновити порушене право та

2

визнання
приватизацію АДРЕСА_2незаконною. ОСОБА_1. після продажу квартиру і покупки
нової автоматично перереєстрував сина ОСОБА_3., який у нього ніколи не проживав
.

Третя особа - представник
орган опіки та піклування Фрунзенської районної ради м. Харкова в судовому
засіданні зустрічний позов підтримував, вказує на те, що треба зберегти
реєстрацію неповнолітньої дитини за вказаною адресою.

Третя особа - відділ у справах
громадянства і імміграції та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ГУ МВС України в
Харківській області про день і час слухання справи сповіщений належним чином,
надав заяву про слухання справи в їх відсутність.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в
судовому засіданні раніше ОСОБА_1належала квартира № АДРЕСА_2, де був
зареєстрований його неповнолітній син ОСОБА_3 1994 року народження.

У Фрунзенському райсуду м. Харкова був
спір між ОСОБА_1. та його колишньою дружиною ОСОБА_2. про встановлення
порушеного права, вселення та визнання приватизації недійсною. Рішенням суду
від 19.03.2004 позивачки було відмовлено в задоволенні позову.

Після винесення
ухвали апеляційним судом Харківської області від 24.06.2004 року, якої була
скасовано із резолютивної частини рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від
19.03.2004 року наступне речення, що ОСОБА_1не повинен чинить перешкоди у
користування житловим приміщенням ОСОБА_3. , ОСОБА_1 не скасував реєстрацію
сина і тому коли він продав це житло і придбав собі однокімнатну ізольовану квартиру
№ АДРЕСА_1, то реєстрація неповнолітнього з колишной квартири перейшла на нову.
На той момент ОСОБА_3проживав і проживає в кв. АДРЕСА_3разом з матір'ю, яка в період спору за квартиру анулювала
свою реєстрацію у вказаній квартирі.

ОСОБА_1. 01.08.2005 року уклав
договір довічного утримання з сином від першого шлюбу ОСОБА_1 і у зв'язку з
вказаним договором передав у власність йому спірну квартиру АДРЕСА_1. Ця квартира
ізольована і складається із однієї кімнати .Загальна площа 30,3 кв. м .

Ця   квартира
належала      ОСОБА_1.   на
підставі   договору   купівлі
продажу, посвідченого 16.12.2004
році. На цей період шлюб між ОСОБА_1був розірваний. ОСОБА_3   зареєстрований у квартирі з 20.01.2005 року.

Неповнолітньому
ОСОБА_3на момент придбання квартири АДРЕСА_1на той
період було 11 років і
основним місцем його проживання було місце проживання його матері. Згідно з п.3
ст.39 ЦК України місцем проживання неповнолітніх визнається місце проживання їх
батьків. Згідно рішення суду після розірвання шлюбу син залишився на вихованні
матері.

Відповідно
довідки КЖЕП-206 Фрунзенського
району м. Харкова від 20.10.2006р.
в зазначеному житловому приміщенні були зареєстровані ОСОБА_1. та син ОСОБА_3

Відповідно до
ст.319 ЦК України - власник володіє, користується , розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Власник ОСОБА_1.
розпорядився своєю власністю квартирою, а саме
01 серпня 2005 року він заключив договір
довічного утримання зі своїм сином і на підставі цього договору позивач   отримав власність - АДРЕСА_1.Власність
ОСОБА_1. зареєстрував у КП « Харківське міскБТІ»

3

Відповідно до
ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном . Реєстрація
ОСОБА_3, який у спірній квартири ніколи не проживав перешкоджає власнику
розпорядження своїм майном і тому суд вважає необхідним анулювати його
реєстрацію. Доводи відповідачки ОСОБА_2, які викладені у позовної заяви ,що
вона проживала з дитиною у спірної квартири не відповідають дійсності і не
підтверджені ні якими доказами.

Згідно зі ст.60 ЦК Україні -
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини ,на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень. В задоволенні вимог про визнання житлового
сервітуту    треба відмовити.

Відповідно до
положень ст.402 ЦК України сервітут, тобто право користування чужим майном,
може бути встановлений договором ,
законом , заповітом
або рішенням суду.

Статтею 405 ч.І ЦК України
встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом відповідно до закону. Як встановлено в
судовому засіданні ОСОБА_3 ні є членом сім'ї власника.

В теперішній час
законом, який регулює житлові правовідносини, є ЖК України, норми якого не
передбачають правовідносин відносно встановлення сервітуту , через що суд
відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про встановлення сервітуту на
квартиру № АДРЕСА_1, яка
належить іншим особам.

Керуючись ст.ст.
319, 391 402,405   ЦК України,   ст.ст. 10,11,60   209,212, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, треті
особи відділ у справах громадянства і імміграції та реєстрації фізичних осіб
Фрунзенського РВ ГУ МВС України в Харківській області та орган опіки та
піклування Фрунзенської райради м. Харкова про усунення перешкод у користування
власністю та анулювання реєстрації, задовольнити.

Усунути
перешкоди в користування та розпорядження власністю і анулювати реєстрацію
ОСОБА_3в квартирі за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування
Фрунзенської райради м. Харкова про встановлення житлового сервітуту відмовити .

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський
районний суд м .Харкова. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення
строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.