Справа № 22ц-2256 / 2007                       Головуючий у їй інстанції
- 34|38                                                            Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2007 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

головуючого   - Глущенко Н.Г.

суддів                  - Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при секретарі  -
Білоконь Н.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній
скарзі

ОСОБА_1на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного суду
м. Дніпропетровська від 28 грудня   2006 року
по справі за позовом
ОСОБА_1     до Міського комунального підприємства
„Дніпропетровські міські теплові мережі"
"    про визнання
переведення на іншу роботу незаконним , -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року ОСОБА_1. звернувся з позовом до міського комунального підприємства „Дніпропетровські міські теплові
мережі"., посилаючись на те, що з 2003 року працює за безстроковим трудовим договором у відповідача на посаді
оператора 3-го розряду котельної по
пр.Воронцова,29 АНД районної філії підприємства. Відповідно до штатного розкладу робота у котельній по пр.Воронцова, 29
виконується позмінно двома операторами у кожну зміну. З 05
листопада 2005 року одного з операторів переведено на роботу у котельній по вул. Молодогвардійській, 20, а його, без отримання
згоди та всупереч вимогам ст.ст.31,32 ч. 1
КЗпП України переведено на роботу за сумісництвом працювати за двох з доплатою за розширену зону обслуговування за наказом №
644 від 24 листопада 2005 року. Його вимоги
надати для роботи напарника відхилялися на тій підставі, що
відділом кадрів не було своєчасно забезпечено укомплектування підприємства кадрами, новоприйняті оператори
проходять стажування у котельній про вул.
Молодогвардійській, 20. Вважає, що неналежне виконання своїх обов'язків одними працівниками не може бути підставами для
виробничої необхідності виконання додаткової
роботи іншими працівниками, адміністрація не виконала вимоги ст. 141 КЗпП України. Примусове виконання ним роботи за
сумісництвом з розширеною зоною обслуговування
продовжувалось до 01 січня 2006 року з доплатою відповідно до наказу №695 від
20 грудня 2005 року. Просить визнати незаконним переведення з 05 листопада 2005
року по 01 січня 2006 року на іншу роботу без його згоди (а.с.2,74-75). У
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Рішенням
Амур-Нижньодніпровського   районного
суду    м. Дніпропетровська від 28 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволені частково.

Суд
визнав незаконним зобов'язання Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські   міські
теплові   мережі   виконання
ОСОБА_1 роботи оператора котельної по проспекту Воронова, 29, в місті Дніпропетровську за сумісництвом без попередження за 2 місяці в період з 5 листопада 2005
року по 1 січня 2006 року.

Суд стягнув з Міського комунального підприємства „Дніпропетровські міські теплові мережі" судовий збір (державне мито) в сумі
8 гривень 50 копійок і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про зміну рішення суду,
посилаючись на те, що висновок суду про відсутність переведення позивача на
іншу, не обумовлену укладеним трудовим
договором, роботу не відповідає встановленим судовому засіданні обставинам та ст. 105 КЗпП, висновок суду про зміну
суттєвих умов праці відповідно до ч.3 ст. 32 КЗпП не підтверджений доказами
/а.с.119/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду - скасуванню з постановлениям нового рішення
відповідно до п. п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1. і визнаючи незаконним зобов'язання Міським комунальним підприємством
„Дніпропетровські міські теплові мережі" виконання ОСОБА_1. роботи оператора
котельної про проспекту Ворнова,29 в місті
Дніпропетровську за сумісництвом без попередження за 2 місяця в період з 5.11.2005 року по 1.01.2006 року, суд виходив
з того, що мала місце зміна суттєвих
умов праці позивача, про що позивач не сповіщався за 2 місяці і його згода не з'ясовувалася, а відповідний наказ
відповідачем взагалі не видавався.

З таким висновком колегія суддів не може погодитися, оскільки він не
відповідає вимогам  діючому
закону на матеріалам справи.

Так, згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Суд на вимоги закону не звернув
уваги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. звернувся з позовом до Міського комунального підприємства „Дніпропетровські
міські теплові мережі" про визнання переведення на іншу роботу
незаконним на підставі ст. ст 31 та ч. 1 ст. 32 КЗпП України.

Постановляючи
рішення, суд прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність переведення позивача на іншу, не обумовлену укладеним
трудовим договором роботу, але в
порушення ст. 213 ЦПК України, керувався не ч.1 ст. 32 КЗпП , на яку посилався позивач, а - ч.3 ст. 32 КЗпП України,
вважаючи, що мала місце зміна суттєвих умов праці позивача.

При цьому суд посилався на те, що позивач не сповіщався за 2 місяці про
таку зміну, відповідний наказ відповідачем взагалі не
видавався і не з'ясовувалася згода позивача на продовження роботи за
таких умов.

Між тим, в судовому засіданні ОСОБА_1. пояснював, що з 5.11.2005 року по 1.01.2006 року він виконував роботу за відсутнього
працівника, за яку отримав доплату у розмірі 30% тарифної
ставки і не заперечував у вказаний період, проти того, що у нього
змінився режим роботи у тій же котельній.

Тобто, позивач , відповідно до вимог ст. 105 КЗпП України виконував на тому
ж підприємстві поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення
від своєї основної роботи, за що йому була проведена доплата за
виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано визнав
незаконним зобов'язання Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі
виконання позивачем роботи оператора котельної
по проспекту Воронова, 29, в місті Дніпропетровську за сумісництвом без попередження
за 2 місяці в період з 5 листопада 2005 року по 1 січня 2006 року

3

находить можливим рішення суду першої
інстанції скасувати та постановити нове рішення по
справі, яким ОСОБА_1. відмовити в його позовних вимогах про визнання
переведення на іншу роботу незаконним.

На підставі
викладеного,   керуючись   ст.ст.ЗОЗ,307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу             ОСОБА_1-
задовольнити

частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28
грудня 2006 року      - скасувати.

Відмовити Устименко Костянтину Григоровичу в задоволенні позовних вимог до Міського комунального підприємства „Дніпропетровські
міські теплові мережі" про визнання переведення на іншу роботу незаконним.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з цього часу.