Справа № 22-4783                                Головуючий в 1
інстанції - Ткачук С. С.
- 27                                                       Доповідач
УХВАЛА

іменем     України

31
травня 2007 року                                    Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого      Гурової О.М.

суддів                                                                       Олєйникової
О.М. ,

Могутової Н.Г.

при
секретарі     Семенченко С. С.

за участю:
позивача ОСОБА_1. ,

відповідача
ОСОБА_2,  представника відповідача
ОСОБА_3.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 20 грудня 2006 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2,  третя особа
ОСОБА_4,  про відшкодування моральної
шкоди в зв"язку з приниженням честі та гідності,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася до апеляційного суду із
апеляційною скаргою на рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької
області від 20 грудня 2006 року,  яким її
позов задоволено частково: суд стягнув з відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди 300 грн.,
судові витрати в розмірі 60 грн.

ОСОБА_1  просить скасувати рішення суду і ухвалити
нове рішення,  яким повністю задовольнити
її позовні вимоги вважає,  що
відшкодування моральної шкоди повинно бути в більшому розмірі,  а також що відшкодовувати їй шкоду повинен
безпосередньо ОСОБА_4.,  який принизив її
честь та гідність.

В
судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала і просила
скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги,
стягнувши заподіяну їй моральну шкоду з ОСОБА_4.

Відповідач
ОСОБА_2 і його представник заперечували проти задоволення апеляційної
скарги,  вважають рішення суду законним і
обгрунтованим.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено,  що 9 січня 2006 року водій маршрутного
мікроавтобусу № 114 маршруту „Новобахмутівка-Ясинувата",  реєстраційний номер НОМЕР_1,  що належить приватному підприємцю
ОСОБА_2,  ОСОБА_4. заперечував проти
безоплатного проїзду пасажира ОСОБА_1. ,
що надала йому посвідчення інваліда З групи,  учасника війни,  і відмовив їй у проїзді. Після цього
ОСОБА_1  не давала можливості рухатись
мікроавтобусу.

Постановою
судді Ясинуватського міськрайонного суду Губської Л.В. від 1 березня 2006 р.
ОСОБА_4. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення,  передбаченого
ст.  122 ч. 1 КпАП України,  оскільки він перед початком руху не впевнився
в безпеці інших учасників руху,  а саме
пасажиру ОСОБА_1. ,  яка у цей час
трималась за дверці мікроавтобусу.

5
вересня 2006 року ОСОБА_1  звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2  про
відшкодування моральної шкоди в розмірі 1700 грн. в зв"язку з приниженням
честі і гідності.

Рішенням
Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2006 року
позов ОСОБА_1.  задоволено частково: суд
стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 300
грн.,  судові витрати в розмірі 60 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
позивача,  відповідача,  представника відповідача,  перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно  ст.  23
ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає у приниженні
честі та гідності фізичної особи.

Відповідно
до вимог  ст.  1172 ЦК
України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду,  завдану їхнім працівником під час виконання
ним своїх трудових (службових) обов"язків.

Як
вбачається з матеріалів справи,  9 січня
2006 року ОСОБА_4. працював водієм маршрутного мікроавтобусу № 114 маршруту
„Новобахмутівка-Ясинувата",
реєстраційний номер НОМЕР_1,  що належить приватному підприємцю ОСОБА_2
ОСОБА_4. заперечував проти безоплатного проїзду пасажира ОСОБА_1. ,  а потім почав рух мікроавтобусу,  коли позивачка трималась за дверці.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_1.  правильно
прийшов до висновку,  що відшкодовувати
заподіяну позивачу моральну шкоду повинен ОСОБА_2,  оскільки його працівник ОСОБА_4. завдав її
під час виконання своїх трудових обов"язків.

Судом
першої інстанції при ухваленні рішення на користь ОСОБА_1.  було стягнуто з відповідача відшкодування
моральної шкоди у розмірі 300 грн.

Визнаючи
розмір суми,  що підлягає стягненню на
відшкодування моральної шкоди згідно
ст.  1167 ЦК України,  суд урахував конкретні обставини справи,  характер та ступінь душевних страждань
позивача,  яких вона зазнала у
зв"язку з приниженням її честі та гідності,  поведінку самої позивачки,  порушення нормального укладу її життя.
Апеляційний суд вважає,  що на користь
позивача правильно стягнуто суму на відшкодування моральної шкоди в розмірі 300
гривень.

Висновок
суду ґрунтується на доказах,  які
повно,  всебічно і бб"єктивно
перевірені в судовому засіданні і законні.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку,  що неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Судом
першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по справі,  зібрані докази,  дана належна правова оцінка і суд
обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1.

Згідно
із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів,  то
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не
має.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314,  315 Цивільного процесуального
кодексу України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.