Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Заочне

18 квітня 2007
року

Малиновський
районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді Граніна В.Л. при секретарі
Бєляєвої В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Одеської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Одеської міської Ради, у якому просить визнати
за ним право власності на будинок №
АДРЕСА_1, розташованому на земельній ділянці площею 0,04 га.

Позивач у своїй
позовній заяві посилався на те, що дане домобудівництво він придбав у ОСОБА_1на
підставі Договору купівлі-продажу в 2006
році.

Також позивач
вказав, що з метою поліпшення житлових умов він зробив реконструкцію вказаного
житлового будинку, надбудував другий поверх, де він по теперішній час мешкає.

На ділянці
розташовані: житловий будинок літ «Ж», вбиральня літ «З», огорожа № В житловому
будинку літ «Ж» розташовані:

Перший поверх
Кухня, площею 13,4 кв.м Коридор,
площею 8,2 кв.м. Житлова
кімната, площею 29,8
кв.м. Коридор, площею 10,3
кв.м. Санвузол, площею 4,
7 кв.м. Загальна площа по 1-ому
поверху - 66, 4
кв.м. Житлова площа - 29,8
кв.м.

Другий поверх
Житлова кімната, площею 11,2
кв.м. Житлова кімната, площею 20,5
кв.м. Житлова кімната, площею 14,2
кв.м. Житлова кімната, площею 19,4
кв.м. Коридор, площею 2,7
кв.м. Загальна площа по 2-ому
поверху - 68, 0 кв. м.
Житлова площа - 65, 3
кв.м.

Усього по
житловому літ «Ж» Загальна площа -
134, 4 кв.м., житлова 95,1
кв.м., підсобна площа, 39,
3 кв.м.

У судовому
засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі й просив
суд задовольнити позов.

Представник
відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про розгляд
справи сповіщався належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
вимогам ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню.
Між сторонами виникли правовідносини у галузі конституційного права щодо
реалізації органом місцевого самоврядування владних повноважень, та цивільні
правовідносини, що випливають з відносин права власності.

2

Судом   встановлено,   що
позивач  дане   домобудівництво   придбав
у   ОСОБА_2 на підставі Договору
купівлі-продажу від 21 грудня 2006 року,
зареєстрованому приватним нотаріусом ОСОБА_3

Також позивач
вказав, що з метою поліпшення житлових умов він зробив реконструкцію вказаного
житлового будинку, надбудував другий поверх, де він по теперішній час мешкає.

У відповідності
до технічного висновку про можливість збереження реконструйованого будинку АДРЕСА_1, технічний стан
основних несущих елементів будинку задовільний та відповідає вимогам ДБН 79-92
«Житлові будинки для індивідуальних забудовників України». Можливо збереження
проведеної реконструкції. Технічний огляд проведений МЧП «Рубікон», державна
ліцензія АБ № 206267

З урахуванням
наведеного, суд дійшов висновку, що вказаний будинок не має негативного впливу
на планування, забудову будинку, тобто дотримано вимоги ст. 319 ч.5 ЦК України
та ч.5 ст. 4 Закону
України „Про власність" від 07.02.1991
року № 697-ХІІ
далі - Закон.

Відповідно до
ст. 49 Закону
володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до
ст. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 12 Закону
встановлено, що праця громадян є основою для створення і примноження їх
власності. До теперішнього часу позивач, який своєю працею створив зазначене
майно, несе тягар усіх витрат, пов'язаних з утриманням квартири, володіє та
користується ним відповідно до функціонального призначення, що свідчить про
дотримання вимог ст. 322 ЦК України.

Відповідно до ч.
1,2 ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо
не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене майно
(житлові будинки, будівлі тощо) виникає з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Згідно з ч.3 ст.
376 ЦК
України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно. Земельною ділянкою позивачка користується на законних підставах, так как
має право власності на домоволодіння.

Суд вважає, що
обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для визнання за
позивачем права власності на реконструйований будинок № АДРЕСА_1.

Задовольняючи
позов, суд виходить з того, що згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу,
способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання
права, а також те, що загальними засадами цивільного законодавства згідно зі
ст. З ЦК України є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім
випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист
цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того,
відповідно до ст. 182 ЦК
України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є
публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати
інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому
законом.

Відмова у
державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості,
ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть
бути оскаржені до суду.

3

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються законом.

Наказом
Міністерства юстиції України №
N 7/5, 07.02.2002, в редакції 19.05.2005
року, затверджено Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно, яким встановлено, до прийняття Верховною Радою України та
набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти
нерухомого майна бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав
власності на нерухоме майно.

Додатком № 1 до Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, встановлено
перелік правовстановлювальних документів на підставі яких проводиться
реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, де п. 10, внесеним змінами
згідно Наказу Міністерства юстиції України № 36/5 від 17.05.2004
року, до таких правовстановлювальних документів віднесені - рішення судів,
третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про
встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Тому суд не
залучав до справи Комунальне підприємство „Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", так як його дії не
оскаржують ся, а лише вважає за необхідне вказати, що дане рішення є підставою
для реєстрації права власності.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 319,
328, 331, 376 п.3 ЦК України, ст. 4,
49 Закону України «Про власність», ст.ст. 224-227 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до
Одеської міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №
АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ «Ж», вбиральні
літ «З», огорожа № 1, загальною площею 134,4
кв.м., житловою 95,1
кв.м., підсобною площею 39,3

В житловому
будинку літ «Ж» розташовані:

Перший поверх
Кухня, площею 13,4 кв.м Коридор,
площею 8,2 кв.м. Житлова
кімната, площею 29,8
кв.м. Коридор, площею 10,3
кв.м. Санвузол, площею 4,
7 кв.м. Загальна площа по 1-ому
поверху - 66, 4
кв.м. Житлова площа - 29,8
кв.м. Другий поверх

Житлова кімната,
площею 11,2 кв.м. Житлова
кімната, площею 20,5
кв.м. Житлова кімната, площею 14,2
кв.м. Житлова кімната, площею 19,4
кв.м. Коридор, площею 2,7
кв.м. Загальна площа по 2-ому
поверху - 68, 0 кв. м.
Житлова площа - 65, 3 кв.м.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.