УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року                                                                                          м.  Харків

Колегія
суддів апеляційного суду Харківської області з касаційного розгляду цивільних
справ у складі:

Колтунової А.І.,  Коровіна С.
Г.,  Маміної О.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Колимського районного суду Одеської області від 01 грудня 2005
року та на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Колимського районного суду Одеської області від 06.07.2004 року позов ОСОБА_1 задоволено,  стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в
сумі 10394 грн.,  моральну шкоду в сумі 805 грн. та
держмито.

Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 10.03.2005
року рішення Колимського районного суду Одеської області від 06.07.2004 року
змінено,  в частині стягнення моральної
шкоди в сумі 805 грн.
скасоване,  та в задоволенні позову в цій
частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідач
звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення Колимського
районного суду Одеської області від 06.07.2004
року про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 10 394 грн. на два
роки.

Ухвалою
Колимського районного суду Одеської області від 01 грудня 2005
року -відмовлено
ОСОБА_2 в задоволенні
вказаної заяви.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 25
січня 2006 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишено без розгляду.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Колимського районного суду Одеської
області від 01 грудня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 25
січня 2006 року
скасувати,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія
судців,  перевіривши матеріали
справи,  обговоривши доводи касаційної
скарги,  дійшла висновку,  що касаційна скарга задоволенню не підлягає,  виходячи з наступного.

Залишаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_2 без розгляду,
суд апеляційної інстанції виходив з того,  що апелянтом пропущено строк на апеляційне
оскарження.

Справа № 1477-КС-07                                                              Головуючий
І ін ст. : Следь В.М.

Суддя доповідач:
Маміна О.В.

2

Такий
висновок суду апеляційної інстанції відповідає матеріалам справи,  згідно яких заяву про апеляційне оскарження
ухвали суду від 01.12.2005
року було подано 16.12.2005
року,  а апеляційну скаргу - 23.12.2005 року,  тобто з пропуском строку,  встановленого ч. 2  ст.  294 ЦПК України.

Заяви
про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт не подавав та не
зазначив таке прохання в апеляційній скарзі. Тому суд апеляційної інстанції у
відповідності із вимогами ч.3  ст.  294
ЦПК України залишив апеляційну скаргу ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Доводи
скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для висновку,  що судом при розгляді справи допущенні
порушення норм матеріального чи процесуального права,  які передбачені  ст.  338-341 ЦПК
України,  як підстави для зміни рішень.

Згідно
із ч.1  ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими,  а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального
права.

Керуючись  ст. 332,
335,  336,
337,  343,  345 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
Колимського районного суду Одеської області від 01 грудня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.