№2-418/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.03.2007
року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Буравльова
С.І., при секретарі Нещереті Д.Б.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної виконавчої служби Оболонського району м.
Києва про звільнення від сплати заборговансті по аліментах, зменшення розміру
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вони з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
15.03.2001 року шлюб між ними розірвано. Згідно свідоцтва про народження мають
неповнолітнього сина, 01.03.1995 року народження. Після розірвання шлюбу між
ним та ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість стосовно місця проживання
дитини з матір'ю. У зв'язку з цим позивач вирішив відступити (подарувати)
належну йому частину квартири АДРЕСА_1 в м. Києві на користь сина за умови, що
ОСОБА_2 не вимагатиме сплати аліментів на утримання дитини. Зазначена домовленість
письмово не оформлювалась. Позивач стверджує, що дізнався про стягнення з нього
аліментів тільки в серпні 2006 року, коли за місцем його роботи надійшов
виконавчий лист від 26.07.2002 року № 2-3251 на стягнення з нього на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До цього часу йому не
було відомо ні про постанову суду про стягнення аліментів, ні про виконавче
провадження. На даний час позивачу нарахована заборгованість по сплаті
аліментів в сумі 20622,19 грн., внаслідок чого з його заробітної плати
стягується 1/2 частина на користь ОСОБА_2 на даний момент позивач знову
одружився, має другу дитину. Відрахування в розмірі 50% від заробітку ставлять
його в скрутне матеріальне становище. Враховуючи наведене, позивач просив
звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з 18.07.2002
року по 01.06.2006 року, оскільки вважає, що ОСОБА_2 пред'явила виконавчий лист
на стягнення аліментів до виконання лише в 2006 році, та зменшити розмір
аліментів, що стягуються з нього до 15% від заробітку.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги
в повному обсязі та просили суд задовольнити позов.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила в позові
відмовити, посилаючись на те, що вона вчасно пред'явила виконавчий лист до
виконання до Державної виконавчої служби. Державний виконавець намагався
розшукати ОСОБА_1, але ні за адресою реєстрації, ні за останнім відомим місцем
проживання він не проживав. Саме через це виникла заборгованість по аліментах.
Вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з
ОСОБА_1, оскільки вона з дитиною знаходиться в тяжкому матеріальному становищі.

Представник відповідача ДВС Оболонського району м. Києва в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,
причини неявки не повідомив. Враховуючи наведене, суд вважає можливим
розглядати справу за відсутності представника на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому
провадженні міститься супровідний лист та постанова про закінчення виконавчого
провадження від 10.05.2006 року, направлені ДВС Оболонського району на адресу
ДВС Подільського району м. Києва для виконання виконавчого листа № 2-3251,
виданого 26.07.2002 року Мінським районним

судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1
аліментів. Вказані документи свідчать про те, що виконавче провадження було
відкрите ДВС Оболонського району. Потім закінчене, а виконавчий документ
направлений для виконання до ДВС Подільського району м. Києва. Однак серед
копій документів виконавчого провадження немає ні копії постанови про відкриття
виконавчого провадження за вище названим виконавчим документом, ні самого
виконавчого документу. Постанова про відкриття виконавчого провадження від
11.07.2006 року, винесена державним виконавцем ДВС Подільського району м.
Києва, вказує, що підставою для відкриття виконавчого провадження є матеріали
отримані від ДВС Оболонського району м. Києва, спрямовані на примусове
виконання виконавчого листа № 2-4191 від 26.07.2002 року. Вищенаведене свідчить
про те, що виконавче провадження 11.07.2006 року було відкрито після
надходження документів від ДВС Оболонського р-ну м. Києва. Однак, в
супровідному листі та постанові про закінчення виконавчого провадження, що
направлялися ДВС Оболонського району м. Києва на адресу ДВС Подільського району
м. Києва зазначалося, що виконавчий лист має № 2-3251 та виданий 26.07.2002р.
Мінським районним судом м. Києва, а ДВС Подільського району м. Києва, відкриває
виконавче провадження за виконавчим листом № 2-4191 від 26.07.2002 року,
виданим Оболонським районним судом м. Києва.

ДВС Оболонського району м. Києва надано копію заяви
відповідачки ОСОБА_2 від 26.07.2006 року на адресу ДВС Подільського району м.
Києва про направлення виконавчого документу № 2-4191 від 24.10.2002 року про
стягнення аліментів з позивача до ДВС Оболонського району м. Києва за місцем
роботи боржника, а також надано копію постанови від 04.08.2006 року про
закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-4191 з відміткою
про те, що вказаний виконавчий документ ОСОБА_2 отримала для передачі ДВС
Оболонського району м. Києва.

Жодних вказівок на дату, коли позивачка пред'явила виконавчий лист до
виконання, названі документи не містять. Крім того ДВС Оболонського району м.
Києва не надано копію документу про відкриття виконавчого провадження в період
після 04.08.2006 року

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2006 року,
винесеної державним виконавцем ДВС Подільського району м. Києва, заява про
примусове виконання надійшла 11.07.2006 року. Це єдиний документ, який містить
вказівку на дату подання заяви про примусове виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів з ОСОБА_1, тобто вказівку на  дату пред'явлення до виконання виконавчого
документу.

Згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилося їх стягнення. В копіях документів виконавчого
провадження, наданих ДВС Оболонського району м. Києва не міститься документів,
які б обґрунтовували визначений державним виконавцем розмір заборгованості за
аліментами в сумі 20622,19 грн.

Відповідно до ч. З ст. 197 СК України суд може звільнити
платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона
виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до
виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

В судовому засіданні позивач не вказала дату коли вона
пред'явила до виконання виконавчий лист про стягнення на її користь аліментів з
позивача. Однак, стверджує, що позивач зобов'язаний виплатити їй заборгованість
за весь період, починаючи з моменту винесення постанови суду, тобто з 26.07.
2002 року. При цьому жодних поважних причин, з яких вона несвоєчасно пред'явила
до виконання виконавчий лист, не називає. Серед зібраних на даний час доказів
наявний лише один документ, який підтверджує дату пред'явлення виконавчого
листа до виконання - постанова про відкриття провадження від 11.07.2006 року, в
якій зазначено, що заява про примусове виконання подана 11.07.2006 року.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про
звільнення від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 20622,19 грн. в
період з 18.07.2002 року по 01.06.2006 року, оскільки в судовому засіданні
встановлено, що вказана заборгованість виникла внаслідок непред'явлення ОСОБА_2
виконавчого листа до виконання.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші
обставини, що мають істотне значення. Мінімальний

розмір аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З довідок про доходи ОСОБА_2 вбачається, що середній розмір її заробітної
плати складає 700 грн. на місяць. Тому суд вважає необхідним відмовити в
задоволенні вимог про зменшення розміру аліментів, оскільки це призведе до
скрутного матеріального становища дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 182, 192, 197 СК України, ст.ст.
10, 60, 130, 174, 175, 197, 198, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної
виконавчої служби Оболонського району м. Києва про звільнення від сплати
заборговансті по аліментах, зменшення розміру аліментів.

Звільнити
ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах на утримання дитини на користь
ОСОБА_2 за період з 18.07.2002 року по 01.06.2006 року.

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.