АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22ц-180б/2007 р.                                                                   Головуючий
Суддя-доповідач: Корнієнко В.І.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року липня місяця 23 дня                                                                                  м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого
судді: Корнієнка В.І.

Суддів :
Гальонкіна С.А. Абрамова
П.С.

При секретарі:
Зеленської О.І.

З участю
представника позивача ОСОБА_1

представників
відповідачів Даценко И.О., Краснокутського О.І., Качалки М.М.

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в   м.   Полтава
цивільну  справу  за

апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення
Октябрського районного суду м. Полтави від

30 травня 2007
року

по справі за
позовом  ОСОБА_2 до Другої міської клінічної
лікарні м.

Полтави,
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на
виробництві та професійних захворювань у м. Полтаві про відшкодування

матеріальної та
моральної шкоди, -

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 до Другої міської клінічної лікарні м. Полтави, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у м. Полтаві про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 9497, 17 грн. та моральної шкоди в сумі 190 000
грн. відмовлено в повному обсязі за недоведеністю.

З даним
рішенням не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій
просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає,
що судом не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, рішення суду є
незаконним, необгрунтованим, постановлене з порушенням норм матеріального
права.

Колегія
суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви
апеляційної скарги, підстав для її задоволення та скасування рішення не вбачає.

Відповідно
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

2

Як
вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції повно і всебічно
досліджені обставини і матеріали справи, на підставі яких судом постановлене
правильне та справедливе рішення.

У
відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із
матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, 16.08.2002
року о 10 год. на вул.
Ляхова в напрямку вул. Лідова сталася дорожньо - транспортна
пригода, а саме автомобіль «Таврія», д.н.з. НОМЕР_1, що належить Другій міській
клінічній лікарні м. Полтави, за кермом якого був водій ОСОБА_3 допустив
зіткнення з автомобілем Ауді -100 під керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди, лікар - невропатолог ОСОБА_5, яка на
автомобілі «Таврія», д.н.з. НОМЕР_1, що належить Другій міській клінічній
лікарні м. Полтави, їхала на обслуговування хворого, отримала тяжкі тілесні
ушкодження, що спричинили її смерть.

Відповідно
до акту №2 від 06.09.2002 року по формі Н-1, смерть ОСОБА_5 визнана нещасним
випадком на виробництві і справа потерпілої була направлена до Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Полтаві для вирішення питання про страхові виплати, де чоловік
загиблої ОСОБА_1 та неповнолітня донька ОСОБА_6 отримали виплати, передбачені
ч.2 ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Даний факт в
судовому засіданні першої інстанції сторонами не заперечувався..

Посилання
апелянта на те, що при розгляді даного спору суд повинен був застосувати норми
Цивільного Кодексу України не заслуговують на увагу, оскільки, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд правомірно виходив з того, що ОСОБА_5
була застрахованою особою від нещасного випадку на виробництві та нещасний
випадок, який стався з нею, визнано нещасним випадком на виробництві, в
наслідок якого настала смерть, а тому при вирішенні даного спору дійшов вірного
висновку, застосувавши спеціальний Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно
ч.2 ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року, у разі смерті
потерпілого, члени його сім'ї мають право на одержання від Фонду соціального
страхування від нещасних випадків страхових виплат (одноразової допомоги,
пенсії у зв'язку із втратою годувальника) та послуг, пов'язаних з похованням
потерпілого.

Виплата
Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної шкоди не
передбачена, окрім відшкодування безпосереднього потерпілому.

Суд
першої інстанції, врахувавши ту обставину, що позовні вимоги ОСОБА_2, пред'явлені
до Другої міської клінічної лікарні м. Полтави не грунтуються на вимогах
діючого законодавства, дійшов до вірного висновку відмовивши в їх задоволенні
за недоведеністю.

Крім
того, суд першої інстанції, пославшись на вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК, згідно якої,
суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь   у справі, правомірно не вирішив питання щодо

3

Обов'язку Фонду соціального
страхування від     нещасних     випадків     відшкодувати витрати понесені позивачкою
на поховання, оскільки позовні вимоги до Фонду вона не пред'являла.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому
рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2007 року
постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав
для його скасування не вбачається .

Керуючись
ст.ст.303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2  - відхилити.

Рішення
Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.