№ 21 (2)                                                                      інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року липня 17 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Михайлів Л.В.

суддів -
Братіщевої Л.А.,  Карнаух В.В. при
секретарі - Юровській О.Ю.

за участю :
представника відповідача ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Відкритого
акціонерного товариства «Суха Балка» та Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області,  на рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 14 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного
товариства «Суха Балка»,  Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області про
перерахунок сум відшкодування шкоди,
стягнення заборгованості і компенсації за несвоєчасне відшкодування
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»
( надалі - ВАТ «Суха Балка»),  Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі (надалі - Відділення фонду) про
відшкодування шкоди і просив стягнути на його користь з ВАТ «Суха Балка»:

недоплату по
щомісячним платежам  за період з
06.02.1996р. по 01.04.2001р. в

сумі 21399,
91грн.:

компенсацію
втрати частини заробітної плати у зв'язку
з порушенням строку

виплат
щомісячних платежів в сумі 12915, 84грн.,
З Відділення Фонду :

·    недоплату
по щомісячним страховим платежам за період з 01.04.2001р. по 01.11.2005р. у
сумі 22674, 46грн.;

·    щомісячно
стягувати на його користь з 01.11.2005р. по 990, 11грн. до зміни обставин,  які тягнуть перерахунок.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 грудня 2006 року задоволено позовОСОБА_2 до ВАС
«Суха Балка» та Відділення Фонду. Стягнуто з ВАТ «Суха Балка»:

-       заборгованість
по щомісячних виплатах відшкодування шкоди за період з

01.07.1994р. по 01.04.2001р. в розмірі - 21399, 91грн.;

компенсацію    за
несвоєчасну    виплату    частини
щомісячних    платежів
відшкодування шкоди (втраченого заробітку) в сумі - 12915, 84грн.

З
Відділення Фонду стягнуто на користь позивача:

·
заборгованість
по  щомісячних  виплатах
відшкодування  шкоди  за період з 01.04.2001 р. по 01.11.2005р. в
розмірі - 22674, 46грн.;

·
щомісячно стягувати на його користь з 01.11.2005р. по
990, 11грн. до зміни обставин,  які
тягнуть перерахунок,  або припинення
страхових виплат.

В
апеляційній скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду
і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову,  оскільки рішення суду постановлено з
порушенням норм матеріального і процесуального права; судом не взято до
уваги,  що перерахунок сум відшкодування
шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров'я проводиться одночасно із підвищенням
тарифних ставок (посадових окладів) не на коефіцієнт їх підвищення,  а на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної
плати,  розмір якої фактично не
збільшився,  тому висновки суду про
необхідність застосування коефіцієнтів 2 - з 01.07.1994 року і 2, 5 з
01.01.1996р. необгрунтовані.

Крім
того,  суд стягнув суми за термін,  що перевищує строк позовної давності; необгрунтовано
стягнув компенсацію втрати частини щомісячних виплат відшкодування шкоди
здоров'ю,  оскільки суд не врахував,  що компенсація передбачена тільки за
несвоєчасно виплачені суми заробітної плати,
призначені після 01.01.1998р.,  а
саме відшкодування шкоди не є елементами заробітної плати; суд розглянув в
одному провадженні позов до ВАТ «Суха Балка» і Відділення фонду,  не взявши до уваги,  що відповідно до  ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання
в одне провадження вимог,  які підлягають
розгляду за правилами різних видів судочинства,
якщо інше не передбачено законом.

В
апеляційній скарзі Відділення фонду ставить питання про скасування рішення суду
із направленням справи на новий розгляд оскільки постановляючи рішення,  суд першої інстанції не взяв до уваги,  що Фонд не є належним відповідачем по справі;
суд безпідставно притягнув Фонд соціального страхування для участі у справі в
якості відповідача,  а не третьої особи;
судом не враховані вимоги п.п.1,  4,  5,
6,  12.1,  16 Положень (стандартів) бухгалтерського
обліку,  затвердженого Наказом
Міністерства Фінансів України від 28.05.1999р. №137; неправильно застосував п.
28 "Правил відшкодування шкоди...",
який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,  а не сам механізм такого перерахунку; ,  суд не врахував вимоги Постанови Пленуму ВС
України №9 від 24.10.2003р. «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  не надав правової оцінки економічному
обґрунтуванню застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок (посадових окладів),  що призвело
до неправильного вирішення спору,  судом
не було перевірено відповідність сум перерахованих виплат з 01.03.2002р.,  01.03.2003р.,
01.03.2004р.,  01.03.2005р.,  01.03.2006р. вимогам  ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» згідно яких розмір страхових
виплат у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не
повинен перевищувати граничну суму заробітної плати з якої справляються
страхові внески до Відділення фонду.

Крім
того,  при ухваленні рішення судом,  порушені норми процесуального права,  а саме - не враховано тримісячний термін
позовної давності згідно  ст. 233 КЗпП
України; судом ухвалено рішення про стягнення сум заборгованості з юридичної
особи,  якої не існує.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і
заявлених вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга ВАТ

«Суха Балка» підлягає
частковому задоволенню,  а апеляційна
скарга Відділення Фонду задоволенню - з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивач працював у
відповідача ВАТ «Суха Балка» прохідником у шкідливих умовах праці,  в наслідок чого отримав професійне
захворювання.

Висновком
МСЕК від 21.10.1992р. позивачу встановлено 45% втрати професійної працездатності
безстроково та 3 група інвалідності.

Наказом
№291/92 від 27.10.1992р. по руднику «Суха Балка» позивачу встановлено розмір
щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку в сумі 4084крб. із
розрахунку середньої заробітної плати відповідного працівника по підприємству
по професії прохідника,  яка за період
січень-квітень 1992р. склала - 9077крб.

Із
матеріалів справи вбачається,  що спір
між сторонами виник з приводу незастосування відповідачем з 01 липня 1994р. до
базової середньої заробітної плати коефіцієнту 2,  на який збільшилися тарифні ставки (посадові
оклади) на підприємстві та коефіцієнту 2, 5 з січня 1996 року.

Стягуючи
з ВАТ "Суха Балка" суми недоплачених виплат за період з 1994
року,  суд не звернув уваги на норми  ст.  71
ЦК 1963р. (з урахуванням
правила п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.) та на роз'яснення,  викладені в пунктах 1,  1-1,
1-2,  22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з
наступними змінами),  згідно з якими
загальний строк,  у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадку,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем (у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволенні позову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох останніх років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Однак
всупереч «Правил відшкодування власником підприємства,  установи,
організації або уповноваженим ним органом шкоди,  заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я,  пов'язаних з виконанням ним
трудових обов'язків» суд стягнув недоплачені виплати за весь період з
01.07.1994р.

Крім
того,  відповідно до пункту 28 Правил
перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100
відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середнього
заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови
його роботи протягом повного календарного або у перерахунку на повний
календарний місяць роботи.

Вирішуючи
спір суд не з'ясував розмір середньомісячного заробітку відповідного працівника
(після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного
календарного місяця або у перерахунок на повний календарний місяць роботи,  та чи не буде перевищувати розмір відшкодування
нарахованого позивачу встановлені обмеження.

В
зв'язку з тим,  що судом першої інстанції
неправильно застосовано норми матеріального права,  ухвалене рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
п.5 ч.1  ст. 311,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області -
задовольнити,  апеляційну скаргу ВАТ
"Суха Балка" задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 14 грудня 2006 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.