Справа №33ц-715кс/07
Головуючий у першій інстанції Міланіч
Доповідач Гайдук В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007
року                                                                                 м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області
в складі:

Гайдук B.І.,  Дерев'янко
О.Г.,           Козлова С.П.

розглянувши у
касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного
суду Київської області від 22 грудня 2004 року та на ухвалу колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 07
квітня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Бородянської
державної нотаріальної контори, третя особа - Немішаєвська селищна рада
Бородянського району Київської області, про визнання недійсними договору
довічного утримання та заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, встановлення факту прийняття спадщини та
визнання права власності на спадкове майно, -

встановила:

У жовтні 2003
року ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулись до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 6 липня 1966 року ОСОБА_1. перебувала з
ОСОБА_4. у зареєстрованому шлюбі, від якого має дочку ОСОБА_2. Відповідачка по
справі ОСОБА_3. є дочкою ОСОБА_4. від першого шлюбу. Одразу після реєстрації
шлюбу позивачка ОСОБА_1. разом з ОСОБА_4. проживали у будинку його батьків
ОСОБА_5. та ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 у с.м.т. Немішаєве Бородянського району.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, належне їй майно у вигляді 7/20 частин спірного
будинку в рівних частинах успадкували ОСОБА_4. та ОСОБА_5.ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5., відкрилась спадщина на належну йому частку будинку. ОСОБА_3.
звернувся до місцевої нотаріальної контори, у липні 2002 року дізнався, що за
договором довічного утримання від 6 травня 1988 року 3/10 частини будинку
належить відповідачці ОСОБА_3. Посилались на те, що договір укладений без
письмової згоди ОСОБА_6, вважали його таким, що суперечить ст.23 КЗпШС України
та ст.48 чинного на той час ЦК України. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4. помер, позивачки
по справі прийняли спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковою
частиною будинку, на час звернення до суду проживають в ній.

Просили суд
визнати недійсним договір довічного утримання, встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_4. після смерті матері ОСОБА_6 та батька ОСОБА_5., визнати за
позивачками право власності на 7/10 частин спірного будинку в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4. в рівних частках, а саме по 7/20 частин
будинку за кожною.

У судовому
засіданні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. позовні вимоги уточнили та доповнили и також просили
суд визнати недійсним заповіт, вчинений 27 грудня 1995 року ОСОБА_5, визнати
частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25
листопада 2003 року, визнати за кожною з них право власності на 63/120 частин
будинку та по 1/3 частині грошових вкладів на ім'я ОСОБА_5. з відповідними
відсотками та компенсаційними виплатами на них; за відповідачкою визнати право
власності на 21/120 частину спірного будинку в порядку спадкування за заповітом
та 1/3 частину належних ОСОБА_5. грошових вкладів; визнати факт реєстрації
шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Рішенням Бородянського
районного суду від 22 грудня 2004 року позовні вимоги задоволені частково.
Встановлено факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6. у 1938 році
Чаплинським РАГСом Миколаївської області.

Визнано факт
прийняття спадщини ОСОБА_4. після смерті батька ОСОБА_5., який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане 29 листопада 2003 року на ім'я ОСОБА_3.

Визнано за
ОСОБА_3. право власності на 4/15 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 у с.м.т.
Немішаєве Бородянського району в порядку спадкування за заповітом

після смерті
ОСОБА_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та в порядку спадкування

за законом після
смерті батька ОСОБА_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано за
ОСОБА_1. право власності на 2/15 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 у с.м.т.
Немішаєве Бородянського району в порядку спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської  області від 07 квітня 2005 року рішення
Бородянського районного суду Київської області від 22 грудня 2004 року в
частині спадкування грошових вкладів ОСОБА_5 скасовано та ухвалено нове рішення,
яким визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини грошових вкладів з
відповідними відсотками та нарахованими компенсаційними виплатами, що
знаходяться в філії Ощадбанку №3037/03 в селищі Немішаєве на рахунках №НОМЕР_1,
№НОМЕР_2 та в філії Ощадбанк №3037/06 в селищі Клавдієве на рахунках НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_5, які належали померлому ОСОБА_5 на підставі ощадних книжок,
виданих вищезазначеними Ощадбанками, та в філії Ощадбанку №3037/03 в селищі
Немішаєве на рахунку НОМЕР_6, які належать померлому ОСОБА_5. на підставі копії
особового рахунку, виданого Бородянським відділенням Ощадбанку №3037, визнавши
в цій частині недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29
листопада 2003 року.

В іншій частині
рішення Бородянського районного суду від 22 грудня 2004 року залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1., ОСОБА_2. посилаються на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим просять скасувати судові рішення в
частині відмови ім у задоволенні позову про визнання договору довічного
утримання недійсним, визнанні заповіту та свідоцтва недійсними та розподілі
спадкового майна та направити справу в цій частині на новий розгляд.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно із
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або  недостовірність того чи  іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 07 квітня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.