Справа № 22ц-1257/07                                       Головуючий
у 1 ін ст.  - Білокур В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 серпня 2007
року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого -
судді Бойко О.В. Суддів - Горобець Т.В.,
Шевченка В.М.  При секретарі -
Пільгуй Н.В. З участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Чернігові матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Прилуцького міськраионного суду Чернігівської області від 5 липня
2007 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання незаконними рішень
позачергових загальних зборів Ладанського споживчого товариства від 27 червня
2007 року,  -

встановив:

Ухвалою
судді Прилуцького міськраионного суду від 5 липня 2007 року позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.
про визнання незаконними рішень позачергових загальних зборів
Ладанського споживчого товариства від 27 червня 2007 року повернуто,  оскільки суд прийшов до висновку,  що спірні правовідносини підлягають розгляду
в господарському суді. В мотивувальній частині ухвали ,  як на підставу прийнятого рішення ,  суддя посилається на положення  ст.
121 ч.3 п. 4 ЦПК України та на
ст.  ст. 12.ч 2 п.4 Господарського
процесуального кодексу України і 84, 163 Господарського кодексу України.

Не
погоджуючись з даною ухвалою ,  ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати ухвалу міськраионного суду та постановити ухвалу з питання
підсудності даної справи та відкриття провадження в справі.

Доводами
апеляційної скарги є посилання на недотримання судом вимог  ст.
122  ч.2  п.1
ЦПК  України,   неправильне
визначення  предмету позову та

суб"єктів
спірних правовідносин. Апелянт також зазначає,
що  ст.  12 ч.1 п.4 ГПК України не може
застосовуватись до правовідносин,  які
виникають з діяльності споживчих товариств,
оскільки останні не є господарськими товариствами,  діяльність споживчих товариств регулюється
Законом України „ Про споживчу кооперацію".

Споживче
ж товариство є одним з видів кооперативу згідно
ст.  2 Закону України „Про
кооперацію" і спори між членами споживчого товариства повинні розглядатись
в загальних місцевих судах.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримав,  уточнив вимоги апеляційної скарги,  а саме просить скасувати ухвалу районного
суду від 05.07.2007 року ,  а справу
повернути до районного суду для вирішення питання відкриття провадження по
даній цивільній справі.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення апелянта,  дослідивши матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Виходячи
з положень  ст.  12ч.1 п.4 ГПК України суд першої інстанції
дійшов висновку,  що спір підлягає
розгляду в господарському суді,  тобто не
підвідомча місцевому загальному суді,
при цьому необгрунтовано послався на
ст.  121 с 3 п.2 ЦПК
України та прийшов до висновку про повернення позовної заяви позивачу. Стаття
121 ч.3 п.2 , п.4 ЦПК України не регулює питання повернення позовної заяви в
зв"язку з її непідвідомчістю місцевому загальному суду. Відповідно до  ст.
122 ч.2 п.1 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження по
цивільній справі у випадку,  коли справа
не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства тобто у випадку не
підвідомчості спору загальним місцевим судам.
В  ст. 121 ч.3 п.4 ЦПК України
йдеться про повернення позовної заяви позивачу в разі її непідсудності даному
суду ,  проте,  підсудність та підвідомчість справ не є
поняттями тотожними. Отже,  суд першої
інстанції фактично порушив порядок вирішення питання підвідомчості спору.

Крім
того ,  колегія суддів вважає,  що в конкретному випадку взагалі не може бути
застосована  ст. 12 ч.1 п.4 ГПК України,  про яку теж йдеться в оскаржуваній
ухвалі,  оскільки ,  виходячи з буквального тлумачення даної норми
процесуального закону,  вбачається,  що господарському суду підвідомчі
справи,  що виникають з корпоративних відносин
лише між господарським товариством та його учасником засновником,  акціонером),
у тому числі учасником,  який
вибув,  а також між учасниками (
засновниками ,  акціонерами) лише
господарських товариств,  що
пов"язані із створенням,
діяльністю,  управлінням та
припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Відповідно
до Глави 8 параграф 1 ЦК
України та Глави 8 параграф 2 ЦК
України,  а також Закону України „
Про кооперацію „ та „ Про споживчу кооперацію" Ладанське споживче
товариство не є господарським товариством в розумінні  ст. ПЗ ЦК
України,  що свідчить про помилкове
вирішення питання підвідомчості спору.

Враховуючи
все вищезазначене,  оскаржувана ухвала
судді про повернення позову заявнику не відповідає вимогам процесуального
закону   та

постановлена з  порушенням
порядку  ,   визначеного для     вирішення даного питання.

Відповідно
до  ст.
312 ч.1 п.3 ЦПК України,
апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції,  якщо останній порушив
порядок,  встановлений для вирішення
цього питання.

Керуючись  ст.
ст.    303,  304,
312-315,  317,  319  ЦПК
України,  апеляційний

суд, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу
судді   Прилуцького   міськрайонного   суду
від   05   липня
2007   року скасувати. Справу для
вирішення питання повернути до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає чинності негайно,  але може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня її проголошення.