Категорія №
23    (4 )                                                                  інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого -
судді МИХАЙЛІВ Л.В.,

суддів -
БРАТІЩЕВОЇ Л.А.,МИТРОФАНОВОЇ Л.В.,

при секретарі - ЧУБІНІЙ А.В. за участю : представника позивача - Поліщук
Світлани Володимирівни, відповідача -ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 12 березня 2007 року за позовом Криворізького міського
управління УМВС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

09 жовтня 2006 року Криворізьке міське управління УМВС України в
Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. про
відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, що
сталася 29 серпня 2006 року о 09.00 годин по вул. Ногіна в м. Кривому Розі
внаслідок зіткнення автомобіля ВАЗ 21013 державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1., який не вибрав безпечної швидкості та виїхав на смугу зустрічного
руху через подвійну суцільну смугу, з автомобілем "Шкода Октавія"
державний номер НОМЕР_2, що утримується на балансі Криворізького міського
управління УМВС України в Дніпропетровській області.

Зіткнення відбулося внаслідок порушення відповідачем
правил дорожнього руху, про що складено адміністративний протокол. Постановою
Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2006 року ОСОБА_1.
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 34 гри. Постанова не
оскаржена та набрала законної сили.

Внаслідок дорожньо- транспортної припди пошкоджено автомобіль "Шкода
Октавія", розмір матеріальної шкоди складає, згідно висновку спеціаліста,
40 454, 27 грн., яку просили стягнути з відповідача на користь Криворізького
міського управління УМВС України в Дніпропетровській області. Крім того,
внаслідок пошкодження автомобіля було порушено упорядковану роботу
підприємства- Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, у
зв*язку чим просили стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної
шкоди 5000 грн. та судові витрати.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від
12 березня 2007 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1. на користь
Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області
матеріальну шкоду в сумі 40 454, 27 грн., 5000 грн. моральної шкоди, судовий
збір в розмірі 455, 55 грн., 400 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду
справи в сумі 30, 00 грн.

В апеляційні скарзі відповідач ставить питання про
скасування рішення суду та просить постановити нове рішення про зменшення суми
матеріальної шкоди і відмову в задоволенні позову в частині відшкодування
моральної шкоди, виключити суму стягнення за проведення експертизи, оскільки
при визначенні розміру матеріальної шкоди суд не врахував роз*яснення п.2
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 із змінами " Про
судову практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування
матеріальної шкоди" і не взяв до уваги важкий матеріальний стан
відповідача та стан його здоров*я - він с
інвалідом другої групи; суд не врахував, що позивач не надав доказів на
підтвердження завдання моральної шкоди; висновки суду щодо стягнення моральної
шкоди не відповідають обставинам справи; при стягненні 400 грн. за проведення
експертизи суд не звернув увагу та те, що позивач не надав доказів на
підтвердження оплати ним вказаної суми.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених
позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини по справі, дав їм належну оцінку і відповідно
до норм матеріального і процесуального закону обгрунтовано дійшов висновку про
скоєння ДТП з вини
відповідача ОСОБА_1., який при керуванні автомобілем 29.08.2006 року біля 09.00
годин скоїв зіткнення з автомобілем позивача, внаслідок чого автомобіль
позивача був пошкоджений.

Такий висновок суду підтверджується матеріалами справи. Постановою судді
Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2006 року відповідач
ОСОБА_1 визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху та скоєнні ДТП ( а.с.6).
Вказана постанова набрала законної сили, відповідачем не оскаржувалася.

Вказані обставини визнані сторонами. Суд першої інстанції обгрунтовано
дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача
заподіяної матеріальної шкоди.

Разом з тим колегія суддів вважає, що встановлений судом та стягнутий з
відповідача розмір матеріальної шкоди 40 454, 21 грн. слід зменшити, виходячи з
вимог ч.4 ст.1193 ЦК України, яка вказує на те, що суд може зменшити розмір
відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкода завдана вчиненням злочину, а також
відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992
року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про
відшкодування шкоди" з наступними змінами, який передбачає можливість
зменшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної громадянином, залежно від
його майнового стану, коли стягнення шкоди у повному обсязі неможливе або
поставить відповідача в дуже тяжке становище.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач 1944 року народження,
є інвалідом другої групи з 09.01.2004 року довічно ( а.с.67), пенсіонер, на
протязі останніх років тяжко хворіє, про що свідчать медичні епікризи.

Враховуючи ці обставини , колегія суддів вважає за
необхідне зменшити розмір матеріальної шкоди до 25 000 грн. і змінити рішення
суду в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України .

В частині стягнення з відповідача на користь позивача 5
000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, на думку колегії суддів,
рішення підлягає скасуванню за невідповідністю висновків суду обставинам
справи.

Задовольняючи позов в цій частині, суд з посиланням на п.2, 4 ст. 23 ЦПК
України вказав, що внаслідок неправомірних дій відповідача була принижена
ділова репутація КМУ УМВС України в Дніпропетровській області , так як кожна
дорожньо- транспортна

пригода
за участю працівників міліції негативно відображається на авторитеті міліції,
породжує безпідставні чутки про вседозволеність.

Згідно позову, позивач просить стягнути моральну шкоду,
тому що порушено упорядковану роботу підприємства- Жовтневого РВ КМУ УМВС
України в Дніпропетровській області і керівнику замість виконання своїх прямих
функціональних обов*язків, спрямованих на розкриття злочинів, забезпечення
правопорядку, довелося займатися збором матеріалів для звернення до суду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03 1995 року № 4
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової)
шкоди*' з наступними змінами вказано, що " під немайновою шкодою ,
заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру , що
настали у зв*язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове
найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної
таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив
довіри до її діяльності" ( надалі- Постанова Пленуму).

Але доказів на підтвердження приниженням ділової
репутації КМУ УМВС України в Дніпропетровській області діями відповідача, або
інших наслідків, вказаних в п. З Постанови Пленуму, заподіяних відповідачем,
позивач згідно вимог ст.ет. 10, 60 ЦПК України, суду не надав.

Доводи, наведені в позовній заяві як обставини для стягнення моральної
шкоди, є необгрунтованими та безпідставними і не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з
відповідача на користь позивача моральної шкодч підлягає скасуванню відповідно
до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в
задоволенні позову в цій частині.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не надав відомостей про
сплату 400 грн. за проведення експертизи безпідставне, спростовується
квитанцією про сплату цієї суми позивачем ( а.с. 8).

Керуючись ст.ст.
303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2007
року в частині стягнення з КМУ УМВС України в Дніпропетровській області на
користь позивача 5000 грн. моральної шкоди - скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову в задоволенні позову КМУ УМВС /країни в
Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від
12 березня 2007 року в частині стягнення матеріальної шкоди змінити і зменшити
розмір матеріальної шкоди з 40 454, 27 грн. до 25 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в
сумі 250 грн.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.