АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа
№22-4488
Головуючий у 1-ій інстанції - Остапчук Т.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

міста Києва в
складі:

головуючого -
судді Карпенко СО.

суддів                Котули Л.Г., Олійник А.С.,

при секретарі    Ярошенко С.В.,

з участю
позивача ОСОБА_1. та її представника - адвоката ОСОБА_2,

представника
відповідача - Андрєєвої Н.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу

за апеляційною
скаргою Дочірнього підприємства «Дніпровський круг»

на рішення
Печерського районного суду міста Києва від 9 лютого 2007 року

в справі за
позовом ОСОБА_1

до Дочірнього
підприємства «Дніпровський круг»,

третя особа
ОСОБА_3,

про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

встановила:

У липні 2006
року ОСОБА_1. звернулася у суд з позовом про ДП «Дніпровський круг» про
поновлення її на роботі на посаді головного бухгалтера, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу та коштів на відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1000 грн.

Позов
обґрунтовувала тим, що після закінчення відпустки, яка була надана їй після
поновлення на роботі за рішенням суду, вона 11.07.06 року о 9 год прийшла на
роботу, проте до приміщення не змогла пройти у зв'язку з відсутністю керівників
підприємства і чекала керівників у коридорі. Після 12 год у неї відібрали
пояснення щодо причин відсутності на роботі і ознайомили з наказом про
звільнення. Вважає звільнення незаконним, так як наказ про безперешкодний
допуск на територію підприємства не давав їй права приступити до роботи; на
думку позивача, необхідний був наказ про прийняття на роботу і передачу
бухгалтерської документації; попередньої згоди профспілкового органу. В
подальшому уточнила, що розмір відпускних, які вона просить стягнути, складає
36 129 грн04 коп.

Рішенням
Печерського районного суду міста Києва від 09.02.07 року позов ОСОБА_1.
задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Дніпровський
круг» № 66-К від 11.07.06 року, поновлено ОСОБА_1. на посаді головного
бухгалтера ДП «Дніпровський круг»-з 1,1.07.06 року і стягнуто з ДП «Дніпровський
круг» на користь ОСОБА_1. заробітну плату в розмірі 36 129 грн04 коп тп 2 000
грн на відшкодування моральної шкоди. Крім того, з ДП «Дніпровський круг»
стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 369 грн79 коп. В іншій частині
позову відмовлено.

У поданій
апеляційній скарзі ДП «Дніпровський круг» просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким ОСОБА_1. у позові відмовити. Посилається на те, що суд
першої інстанції у порушення норм цивільного процесуального законодавства
виходив з недоведеності відповідачем відсутності ОСОБА_1. на роботі, хоча
обов'язок з доведення покладений на позивача. Також вказує, що розрахунки
позивача судом перевірені не були, незважаючи на їх заперечення відповідачем.

В суді
апеляційної інстанції представник ДП «Дніпровський круг» апеляційну скаргу
підтримала і просила її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

ОСОБА_1. та її
представник - адвокат ОСОБА_2 - заперечували доводи апеляційної скарги і
просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що
рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10.05.06 року ОСОБА_1.
поновлена на посаді головного бухгалтера ДП «Дніпровський круг» з 26.04.05
року/

На виконання
цього рішення ДП «Дніпровський круг» видало наказ від 23.05.06 року № 50/1-к
про поновлення ОСОБА_1. на посаді головного бухгалтера, з яким остання була
ознайомлена.

За заявою
ОСОБА_1. від 24.05.06 року відповідно до наказу від 24.05.06 року № 50/2-к їй
надана відпустка з 24.05.06 року.

Наказом від
11.07.06 року № 66-к ОСОБА_1. звільнено з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП
України.

Суд першої
інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем не надано
доказів відсутності позивача на підприємстві 11.07.06 року; після поновлення
позивач фактично не приступила до виконання своїх обов'язків; крім того, листом
від 23.06.06 року її повідомлено про вихід на роботу для вирішення питання
подальшої роботи на підприємстві, а не для виконання обов'язків головного
бухгалтера; з наказом від 23.05.06 року «Про забезпечення допуску до робочого
місця» позивач ознайомлена не була.

Проте з такими
висновками погодитись не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до
частини четвертої ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у випадку
прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

. Сторонами не
оспорюється, що першим робочим днем після закінчення відпустки було 11.07.06
року, про що позивач повідомлена письмово 23.06.06 року (а.с.П).

З наказу від
11.07.06 року № 66-к вбачається, що підставою для звільнення ОСОБА_1. стала її
відсутність на роботі 11.07.06 року з 9 год
до 12 год22 хв без поважних причин.

Частина перша
ст.60 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами частина друга ст.57 ЦПК України визначає пояснення сторін, третіх
осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, письмові
докази, речові докази, висновки експертів.

Службова записка заступника начальника
юридичного департаменту Андрєєвої Н.О. від 11.07.06 року (а.с.124), службова
записка начальника департаменту безпеки Войстрика О.П. від 11.07.06 року
(а.с.125) та пояснення співробітника ВШР «Сокіл» УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві
ОСОБА_4., допитаного в якості свідка в суді апеляційної інстанції
(а.с.241-242), з достовірністю підтверджують відсутність ОСОБА_1. на роботі
більше трьох годин 11.07.06 року.

Наведений вище
факт позивачем та її представником - адвокатом ОСОБА_2 - належними і
допустимими доказами, в тому числі поясненнями співробітника ВШР «Сокіл»  УБОЗ
ГУ  МВС  України
в  м.Києві  ОСОБА_5.,
допитаного  в  якості
свідка в  суді апеляційної
інстанції, не спростовано. Пояснення ОСОБА_1. та її представника - адвоката
ОСОБА_2 - відповідно до змісту ст.57 ЦПК України доказами не є.

Для вирішення
питання про законність звільнення, крім встановлення факту відсутності
працівника на роботі більше трьох годин, визначальним фактором є з'ясування
поважності причин його відсутності. Причин, які виключають вину ОСОБА_1. у
відсутності на роботі 11.07.06 року більше трьох годин, судом не встановлено.

Із розпорядження
директора ДП «Дніпровський круг» від 23.05.06 року «Про забезпечення допуску до
робочого місця» вбачається, що начальник департаменту безпеки Войстрик О.П.
визначений відповідальним за забезпечення безперешкодного проходу на територію
підприємства головного бухгалтера ОСОБА_1. та включення її до журналу
працівників підприємства. Контроль за виконанням розпорядження покладено на
начальника юридичного департаменту Данайканича О.С. (ах. 121).

У первинних
поясненнях, складених 11.07.06 року, ОСОБА_1. не посилалась на недопуск її до роботи,
відмову охорони у її проході до підприємства. ОСОБА_1. лише пояснювала, що їй
було відмовлено у прийомі Головою наглядової ради підприємства, а таку відмову недопуском до роботи
вважати не можна (ах. 12-13, 15). Посилання позивача на те, що вона не змогла
пройти до підприємства у зв'язку з відсутністю керівників, безпідставне.

Враховуючи
наведене, колегія суддів дійшла висновку, що факт вчинення ОСОБА_1.

11.07.06 року
прогулу доведений, так як вона була відсутньою на роботі цього дня більше трьох

годин без
поважних причин.                                                                   ,

З'ясовуючи
наявність порушення відповідачем вимог закону щодо дачі згоди на звільнення
профспілковим органом, первинною профспілковою організацією, членом якої є
працівник, суд дійшов висновку, що такого порушення відповідачем допущено не
було. Так як профспілкової організації на підприємстві не створено, позивачем
не доведено своє членство у такій організації, відсутній і орган, згоду якого
на звільнення має одержати власник. У цьому разі звільнення провадиться без
такої згоди, що й було зроблено ДП «Дніпровський круг».

Так як суд
вважає оспорюване звільнення законним, відсутні підстави для стягнення з
відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу та коштів на
відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин
колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає
фактичним обставинам справи, його висновки не ґрунтуються на наданих сторонами
доказах і запереченнях, тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням
нового, яким ОСОБА_1. у задоволенні позову слід відмовити.

Посилання
адвоката ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1. не була поновлена на роботі і не була
допущена до роботи, суперечить дослідженим судом доказам, з яких безспірно
встановлено, що наказ про поновлення позивача на роботі та розпорядження про
забезпечення допуску її до робочого місця видано уповноваженою посадовою особою
підприємства -директором ОСОБА_3.

Зміст
повідомлення від 23.06.06 року, що того ж дня отримане позивачем, не давав їй
підстав ігнорувати встановлений на підприємстві режим роботи і не звільняв від
обов'язку дотримуватися такого режиму (а.с.11).

Факт
необізнаності ОСОБА_1. про наявність розпорядження від 23.05.06 року «Про
забезпечення допуску до робочого місця» жодним чином не порушує її трудові
права, їх не обмежує і підтвердженням незаконності звільнення не є.

За наявності
наказу від 23.05.06 року № 50/1-к про поновлення ОСОБА_1. на роботі, остання
мала право приступити до роботи і необхідності у видачі наказу про прийняття її
на роботу, на що посилається ОСОБА_1. в обґрунтування позовних вимог, немає.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу Дочірнього підприємства «Дніпровський круг» задовольнити. Рішення
Печерського районного суду міста Києва від 9 лютого 2007 року скасувати з
ухваленням нового, яким ОСОБА_1відмовити у позові до Дочірнього підприємства
«Дніпровський круг» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили до
Верховного Суду України шляхом подання до цього суду касаційної скарги.