Справа № 2-1797/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
листопада 2007 року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого            -                  судді Губської Л.В.

при секретарі
Кобяковій О.М.

за участю позивача                              ОСОБА_1

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників третіх осіб                    ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ясинуватій цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, відділ державної
виконавчої служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції, приватний
нотаріус Ясинуватського районного нотаріального округу ОСОБА_5,  про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в:

10.10.2007
року позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, укладеного
між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 В обгрунтування своїх вимог він зазначив,
що його матері ОСОБА_7 належав житловий будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 де проживав він з батьками і проживає дотепер.

22.11.1985
року його мати подарувала вказаний будинок його доньці, своїй онукі, ОСОБА_3, з
умовою, що вся родина залишиться проживати в цьому будинку без порушення
їхнього права довічного користування будинком та непред»явленням вимог щодо
виселення.

Однак,
в порушення цієї угоди його донька ОСОБА_3 19.08.2005 року уклала з його сином
ОСОБА_2 договір дарування зазначеного будинку, який посвідчено приватним
нотаріусом.  В  подальшому на цей будинок , де продовжує
мешкати він та його два сини ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , виконавчою службою було
накладено арешт за ухилення його сина ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, наслідком чого може стати продаж будинку стороннім
особам, що порушує його права як користувача за умовою договору  дарування від 22.11.1985 року. Вважав, що,
оскільки, при укладенні правочину порушені умови попереднього договору
дарування,  цей правочин автоматично
є  недійсним.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і пояснив, що будинок
за адресою: АДРЕСА_1, належав його матері. Він весь час мешкав в цьому будинку
спочатку з батьками, а потім зі своїми дітьми. В 1985 році його мати подарувала
будинок його доньці ОСОБА_3 з умовою, що всі, хто в ньому мешкають, не
втрачають права користування будинком і проживання в ньому.  В 2005 році він запропонував  своїй доньці подарувати будинок синові
ОСОБА_2, оскільки у того через відсутність власного житла були негаразди в
сім»ї.  Донька ОСОБА_3 виконала його
вимогу і уклала з братом договір дарування будинку 19.08.2005 року.  Восени 2007 року  йому стало відомо, що на зазначений будинок
державною виконавчою службою накладено арешт в зв»язку з тим, що його син
ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини і
має велику заборгованість.  Зазначив, що
до нього приходили працівники державної виконавчої служби і повідомили йому, що
його будинок може бути продано стороннім особам, а його виселено, якщо він не
сплатить вартість будинку. Просив визнати договір дарування від 19.08.2005 року
недійсним, оскільки він суперечить вимогам, що викладені в договорі дарування
від 22.11.1985 року.

Відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги визнала і пояснила, що
її бабуся ОСОБА_7 подарувала їй будинок, в якому мешкала вся родина. В
2005 році батько запропонував їй передарити будинок братові ОСОБА_2,
посилаючись на те, що в того немає власного житла і в нього через це не
складається сімейне життя. Вона виконала батькову умову, хоча  була проти цього.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю, просив визнати недійсним договір
дарування будинку, пояснивши, що він не визнає рішення суду про стягнення з
нього аліментів, оскільки сплачує на утримання доньки гроші самостійно. Вважав,
що накладення арешту на будинок, що йому належить,  незаконне, разом з тим пояснив, що рішення
суду про стягнення з нього аліментів, а також
дії державного виконавця  він не
оскаржував, однак, запевнив, що аліменти сплачувати він не буде.

Третя
особа - приватний нотаріус Ясинуватського районного нотаріального округу
ОСОБА_5. проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснивши, що  законодавством України, що діяло в період
1985 року, не було передбачено укладення договорів дарування між фізичними
особами з умовою, про яку йдеться у позові. Зазначила, що нею   19.08.2005 року був посвідчений договір
дарування житлового будинку, укладений між відповідачами,  з урахуванням їхніх побажань і  відповідно до закону, тому підстави для
визнання його недійсним відсутні.

Представник
третьої особи - відділу Державної виконавчої служби Ясинуватського
міськрайонного управління юстиції - ОСОБА_6
проти задоволення позову заперечував і пояснив, що на виконанні у
відділі  ДВС перебуває виконавчий лист
про стягнення аліментів з ОСОБА_2, виданий на підставі рішення суду від 18
березня 2005 року. Оскільки боржник добровільно аліменти не сплачує, ніде не
працює, утворилася заборгованість за два з половиною роки, яка складає 7083,87
грн.  У вересні 2005 року  на їхній
запит КП «БТІ» надало відповідь про наявність у боржника ОСОБА_2 на
праві власності  житлового будинку, у
зв»язку з чим, відповідно до  ст.50
Закону України «Про виконавче провадження» було звернено стягнення на майно
боржника, а саме будинок, і накладено на нього арешт.  Стягувачка за виконавчим листом постійно
звертається до них із заявами про прийняття відповідних заходів до боржника,
оскільки він злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини і не
надає їй ніякої іншої матеріальної допомоги.

Третя
особа ОСОБА_4  до суду не з»явився,
надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши
учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого
провадження, суд дійшов до виснову, що позовні вимоги задоволенню не підлягають
з наступних підстав.

Відповідно
до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та обов»язків.

Згідно
з ч.4 ст.203 ЦК України, правоин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Недодержання
в момент вчинення правочину вимог закону, є, відповідно до ч.1 ст.215 ЦК
України, підставою для визнання його недійсним.

Судом
установлено, що 19.08.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3укладено договір
дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
посвідчено приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу
ОСОБА_5 (а.с.12).

Відповідно
до ч.1 ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов»язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно
до ч.2 ст.719 ЦК України договір
дарування нерухомої  речі
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як
видно із змісту договору, він укладений
на підставі волевиявлення сторін договору, його посвідчено
нотаріусом,  належність будинку
дарувателю та заборону його відчуження перевірено.

Посилання
позивача на те, що при укладенні договору від 19.08.2005 року були
порушені  умови попереднього договору від
22.11.1985 року, безпідставні.

Як
видно з договору дарування   будинку від
22.11.1985 року ,  ніяких умов  про право користування зазначеним будинком
третіх осіб  договором не передбачено
(а.с.30).

Таким
чином, суд не вбачає підстав для скасування договору дарування будинку від
19.08.2005 року № 885.

Разом
з тим, оглядом виконавчого провадження №3-200, заведеним 04.05.2005 року,  встановлено, що, відповідно до рішення
Кіровського міського суду Донецької області від 18.03.2005 року, відповідач  ОСОБА_2 зобов»язаний сплачувати аліменти на
утримання доньки, 2005 року народження, однак рішення суду не виконує, ніде не
працює, в зв»язку з чим має
заборгованість з аліментів в розмірі
7083,87 грн.

Визнаючи
позов, відповідач ОСОБА_2, бажає
уникнути цивільної відповідальності за злісне ухилення від сплати
аліментів.

На підставі
викладеного   і керуючись
ст.ст.3,10,11,57-60,88,212-215 ЦПК України, суд

в и р і
ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3  про визнання недійсним договору
дарування житлового будинку  -  відмовити.

Рішення може
бути  оскаржене до Апеляційного
суду Донецької області через Ясинуватський міськрайонний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення,
або протягом десяти днів без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя