Справа №2-1538 За2007р
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2007р.
Стахановський міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Ромашки В.П.

при секретарі Білоцерковському С.В.

за участю

представника відповідача Ярошенко
В.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВІДДІЛЕННЯ ВИКОНАВЧОЇ ДИРЕКЦІЇ ФОНДУ
СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ ВІД НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ НА ВИРОБНИЦТВІ у м. Стаханові про
стягнення виплат у зв'язку з втратою працездатності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звертаючись до суду, зазначив, що у зв'язку зі стійкою втратою професійної
працездатності внаслідок отриманого на виробництві професійного захворювання
йому проводяться щомісячні страхові виплати Відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в м. Стаханові (далі
відділення ВД ФСНВ). Через неправильне застосування правлінням ФСНВ ч. 2 ст. 29
Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і профзахворювання» № 1105 (далі по тексту
Закону №1105) позивачеві недонараховано за період з 01.03.2002 р. по 01.05.2007
р. щомісячні страхові виплати в сумі 3064.30 грн., які він вимагає стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду СНС в м.Стаханові і зобов'язати відділення
виконавчої дирекції з 01.05.2007 року
сплачувати йому щомісячно по 829грн. 30коп. з наступним перерахунком.

Позивачем надано
письмові заперечення за позовом, у яких він посилається на те, що ВД ФСНВ у
своїй діяльності керується рішеннями Правління Фонду СНВ, бо є лише його
робочим органом, тому ВД ФСНВ не може бути відповідачем у повній мірі. Виплати
позивачеві проводяться відповідно до ст. 29 Закону України "Про
загальнообов2язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та "Порядком призначення і здійснення страхових
виплат потерпілим (членам їх сімей", затвердженим Постановою Правління
Фонду СНВ від 31.01.02р. №7, "Порядком призначення та здійснення страхових
виплат застрахованим особам (членам їх сімей", затвердженим Постановою
Правління Фонду СНВ 22.12.06№83, згідно з яким коефіцієнт росту страхових
виплат встановлюється Правлінням Фонду.

Позивач просив розглянути справу за своєї відсутності, надавши заяву
(ар.с.61).

Представник
відповідача позов не визнав, пославшись на обставини, що викладено у

письмових
запереченнях.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, при цьому
виходить з наступного:

Між сторонами
склалися правовідносини, врегульовані Законом України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999р. № _ 1105 - XIV (зі змінами та доповненнями).

2

Предметом спору є коефіцієнти, застосовані відповідачем для перерахунку
сум щомісячних страхових виплат у разі зростання в
попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики, передбаченого ст. 29 ч. 2 Закону № 1105.

Підстави для
проведення страхових виплат, розмір заробітку для їх обчислення, терміни і
порядок проведення страхових виплат сторонами не оспорюються.

У період з
14.03.2002 року по 06.03.2007 року Правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України щорічно в
лютому-березні виносило постанови «Про перерахунок сум щомісячних страхових
виплат потерпілим (членам їх сімей)»,
відповідно до яких з 1 березня поточного року проводилися перерахунки сум
щомісячних виплат потерпілим на коефіцієнт зростання середньомісячної
реальної заробітної плати у галузях національної економіки.

Суд вважає, що
така правозастосовна практика суперечить принципу повного відшкодування шкоди, заподіяної застрахованому
внаслідок пошкодження здоров'я (ст. 21. Закону № 1105), фактично внесені
зміни до ст. 29 ч. 2 вказаного Закону, яка не містить терміну «реальна
заробітна плата».

Національне
законодавство у сфері регулювання трудових, пенсійних, цивільних, податкових та
інших правовідносин не передбачає використовування показника реальної середньої
заробітної плати. Більш того, розміри внесків страхувальників обчислюються для
працедавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих
працівників, включаючи витрати на виплату основної і додаткової заробітної
платні, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, в тому числі у натуральній
формі, (ст. 47 Закону № 1105). Таким чином, зростання середньої заробітної
плати веде до збільшення страхових внесків, що, у свою чергу, дає можливість
збільшити страхові виплати потерпілим. При цьому купівельна спроможність
населення, тобто реальна заробітна платня, при визначенні тарифів страхових
внесків до розрахунку не приймається.

Міністерство юстиції України, у своєму листі від 19.04.2004 року зазначило,
що постанови Фонду щодо перерахунку страхових виплат не узгоджуються с іншими
нормативно-правовими актами, про що було повідомлено Фонд листом Міністерства
юстиції від 22.07.2003 року.

Як випливає з
листа заступника голови Державного комітету статистики України від 28.09.2005
р. номінальна заробітна плата - це нарахування працівникам у грошовій та натуральній
формі за відпрацьований час або виконану роботу, премії, доплати, надбавки, а
також інші види оплати за невідпрацьований час. В аналітичних цілях
використовується показник середньої номінальної заробітної плати нарахованої
одному працівнику за певний період часу (місяць, квартал, півріччя, рік).
Середньомісячна номінальна заробітна плата працівників визначається шляхом
ділення нарахованого фонду оплати праці за відповідний період на
середньооблікову кількість працівників та на кількість місяців у періоді. З
метою визначення змін рівня номінальної заробітної плати використовується
коефіцієнт (індекс), для розрахунку якого рівень показника у поточному періоді
відноситься (ділиться) до відповідного показника у попередньому періоді
(наприклад, рік до року). Показник реальної заробітної плати характеризує
купівельну спроможність номінальної заробітної плати під впливом споживчих цін
на товари та послуги і рівня податків й обов'язкових платежів. У практиці
статистичного аналізу використовується показник індексу реальної заробітної
плати, який розраховується шляхом ділення індексу номінальної заробітної плати
(без урахування податків та обов'язкових платежів) на індекс споживчих цін.

Таким чином,
показник реальної заробітної плати є похідним від показника номінальної
заробітної плати, вказані показники мають різну методологію розрахунку.
Методологія розрахунку реальної заробітної плати неможлива без показника
номінальної заробітної пл?ти, вона не
включає розрахунок оплати праці за певний період часу, а лише характеризує
купівельну спроможність номінальної заробітної плати. Потерпілий
(позивач у справі) у результаті застосування показника реальної заробітної
плати при розрахунку страхових виплат втрачає частину страхових виплат при їх
щорічному перерахунку, оскільки у застосований для перерахунку коефіцієнт
закладено зниження купівельної спроможності номінальної суми в результаті
інфляції, і втрачає частину своїх доходів як споживач товарів і послуг
внаслідок їх

3

дорожчання, тобто «платять» двічі, чим порушується принцип повного
відшкодування заподіяної йому шкоди. Державний комітет статистики України у листі
від 28.04.2006 року вказав коефіцієнти зростання номінальної середньої
заробітної плати по економіці України, яки не відповідають коефіцієнтам застосованими Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань України в м. Стаханові. Київський апеляційний
господарський суд Постановою від 14.06.2005 року визнав недійсними п.4
Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат по
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
яки спричинили втрату працездатності, затвердженою постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання
України від 01.11.20001 р. №43, із змінами внесеними п.З постанови Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного
захворювання України від 31.01.2002 р. №7, постанову правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійного захворювання України від 14.03.2002
№15, «Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим(членам
сімей) з 1 березня 2002 року, Постанов постанова правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання
України від 04.03.2003р. №3, «Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат
потерпілим(членам сімей) з 1 березня 2003 року. Відділення виконавчої дирекції
є належним відповідачем, оскільки позивач просить стягнути страхові виплати у
встановленому законом розмірі, то принцип вини не повинен бути покладений в
основу визначення відповідача по справі. Відділення виконавчої дирекції Фонду
СНВ України в м. Стаханові має в своєму розпорядженні особисту справу кожного з
позивачів та безпосередньо проводить їм виплати відповідно до власних
повноважень, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і профзахворювання»
№ 1105 Пленум Верховного Суду України своєю
Постановою №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п.23 роз'яснив: якщо
потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини
Фонду своєчасно не визначено чи не виплачено суму страхових виплат, вона
виплачується без обмеження будь-яким строком...

Таким чином
позовні вимоги ОСОБА_1., підлягають задоволенню, виходячи з наступного
розрахунку:

З 01.03.2002
року по 01.03.2003 року.: 128 грн./ страхові виплати/ х 1,352 = 173.06 грн.;

173.06 грн. - 152.7 грн.
(факт, виплач.) = 20.35 грн. х 12 міс. = 244.22 грн.;

З 01.03.2003 року по 01.03.2004 року:  173.06 грн./ страхові виплати/ х 1,210 =
209.04 грн.; 209.04 грн. - 180.5 грн. (факт. виплач.)= 28.9 грн. х 12 міс. =
289.02 грн.;

З 01.03.2004 року по 01.03.2005 року: 299.73 /страхові
виплати/ / 25% х 100% х 1.193 х 1.21

х 1.152 = 1381.16 /100% х 25% = 345.29 грн.;

299.73/25% х 100% х 1.352 х 1.210 х 1.228 - 1472.27 /100%
х 25% = 368.07 грн

368.07 грн. - 345.29 грн. (факт, виплач.) = 22.78 грн.
х 12 міс. = 273.36 грн.;

З 01.03.2005 року по 01.03.2006 року: 368.07 грн./
страхові виплати/ х 1,275 = 469.59 грн;

469.56 грн. - 427.47 грн. (факт, виплач.) = 42.09 грн. х
12 міс. = 505.08 грн.;

З 01.03.2006 року по 01.03.2007 року: 299.73 грн./
страхові виплати/ / 25% х 100% х 1.193 х

1.182 х 1.152 х 1.238 х 1.203=2056.97/100% х 25% = 514.24
грн. (сплачувались)

299.73 / 25% х 100% х 1.352 х 1.210 х 1.228 х 1.275 х
1367= 2566.06 / 100% х 25% = 641.88

грн.(повинні були сплачуватись.

641.88 грн. -
514.24 грн. (факт, виплач.) = 127.64 грн. х 12 міс. = 1531.68 грн.;

4

01.03.2007 року по 01.05.2007 року: 641.52
грн./ страхові виплати/ х 1.292 = 828.84 грн; 828.84 грн. - 608.35 грн. (факт,
виплач.) = 220.49 грн. х 2 міс. = 440,98 грн

Усього
позивачеві ОСОБА_1 сумарно недонараховано за період с 1 березня 2002
року по 1 травня 2007 року 3283.84 грн.

Дані для обчислення суми позову, що піддягає задоволенню, взяті судом з
постанов про призначення перерахованих щомісячних страхових виплат,
винесених Відділенням виконавчої дирекції
Фонду СНВ України в м. Стаханові і листів Державного комітету статистики
України про коефіцієнти зростання середньої заробітної платні по
економіці України. Спору про розмір цих коефіцієнтів нема.

Керуючись ст. З,
10, 11, 57, 81, 88, 212-215, ЦПК України, ст.
ст. 17, 18, 21 п. В, 28 п.1, 29, 40, Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999р. № 1105 - XIV (зі
змінами та доповненнями), ст. 1166 ЦК
України, п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України
в м.Стаханові про стягнення недонарахованих виплат та покладення обов'язку про
виплату перерахованих щомісячних виплат з наступним перерахунком задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Стаханова на користь ОСОБА_1,
за період з 01.03.2002 р. по 01.05.2007 р. суму недонарахованих щомісячних
страхових виплату розмірі 3283 грн. 84коп.

Зобов'язати
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійного захворювання України в м.Стаханові з
01.05.2007 року щомісячно,
сплачувати    ОСОБА_1  828грн.
84коп.    з   наступним

перерахунком.

Стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Стаханова на користь ТУ ДСА у
Луганський області, з позначкою Стахановський суд, код ЕДРПОУ 26297948, р/р
0730 в УДК Луганський
області, МФО 804013,
витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ у
сумі 30 грн..

Витрати по розгляду справи у
вигляді судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через
суд м. Стаханова шляхом подачі у десятиденний строк
заяви про апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів
по тому - апеляційної скарги.