в 1 інстанції Грищенко Н.М.
Категорія 21(1)                                                         Доповідач
УХВАЛА

Іменем    України

2007 року липня
24   дня колегія суддів судової палати по
цивільних справах апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
судді Михайлів Л.В.,

суддів                         Карнаух В.В., Митрофанової
Л.В.,

при
секретарі             Юровській О.Ю.

за участю:
представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування

від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому

Розі
Дніпропетровської області - Бершадської Людмили Станіславівни та    позивача-

ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за

апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі

Дніпропетровської
області   на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу

від 12
квітня    2007 року за позовом ОСОБА_1 до
відділення

виконавчої   дирекції
Фонду   соціального   страхування
від   нещасних   випадків
на

виробництві і
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської

області про
перерахунок щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2007 року, яким стягнуто з відповідача
на користь ОСОБА_1. заборгованість по страховим виплатам за період з 01.01.2004
року по 01.12.2006 року в розмірі 13 083 грн., а також постановлено стягувати
страхові суми з 01.12.2006 року по 810 грн. 29 коп., подало апеляційну скаргу,
в якій ставить питання про скасування рішення суду та відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі, оскільки суд при застосуванні коефіцієнту 1,
27 з 01.07.2000 року в перерахунку на 100 % втрати професійної працездатності
порівнює відкоригований заробіток з заробітною платою прохідника, необхідно- по
професії кріпильника. Суд не застосував строк позовної давності відповідно до
ст. 233 КЗпП України; безпідставно притягнув Фонд соціального страхування для
участі у справі в якості відповідача, а не третьої особи; судом не враховані
положення п.п. 1,4,5,6,12.1,16 Положень ( стандартів) бухгалтерського обліку,
затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 28.05.1999 року № 137;
суд не взяв. до уваги, що виплата перерахунків потерпілим внаслідок вини
підприємства з 01.04.2001 року є нецільовим використанням коштів; незаконно
зроблено перерахунок страхових виплат із застосуванням коефіцієнту підвищення
тарифних ставок та окладів 2,0 з 01.07.1994 року та 2,5 з 01.12.1995 року, не
враховані вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003
р. « Про внесення змін і доповнень до Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди», де вказано, що при вирішенні спорів щодо
перерахування розміру страхових виплат необхідно мати на увазі, що
перерахування проводиться лише у випадках, встановлених ст. 29 Закону
України   "Про   загальнообов'язкове  державне
соціальне   страхування   від
нещасного

випадку   на
виробництві   і   професійного   захворювання,   які
призвели   до   втрати працездатності".

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював кріпильником 4- го розряду на РУ ім.
Кірова з 1980 року по 15.021985 року. В результаті нещасного випадку на
виробництві він був травмований, позивачу згідно довідки МСЕК з 11. 02. 1988
року встановлено 50 % втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим
каліцтвом та третю групу інвалідності безстроково.

Державне підприємство "Рудоуправління імені "Кірова"
призначило позивачу відшкодування шкоди, яке за період січень - квітень 1992
року складає 12 227крб., розмір якого позивач не оскаржує.

Спір виник з приводу безпідставного незастосування підприємством всіх
встановлених коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів за період з
1995 року по 2000 рік.

Згідно довідки ДП РУ ім. Кірова станом на 01.12.1995 року
розмір відшкодування втраченого заробітку складав 95 крб. 69 коп.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку
про залучення відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі Дніпропетровської області в якості відповідача по справі і стягнув суму
заборгованості по щомісячним страховим виплатам з 01.01.2004 року, оскільки
Закон України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності", набрав чинності з 01.04.2001 року.

Доводи відповідача Фонду соціального страхування про те, що суд не врахував,
що у Фонду соціального страхування є юридичний інтерес як 3-ї особи є
безпідставними, спростовуються матеріалами справи і висновками суду.

Доводи відповідача Фонду соціального страхування про те, що судом не
враховані положення п.п. 1,4,5,6,12.1,16 Положень ( стандартів) бухгалтерського
обліку, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 28.05.1999 року
№ 137; що суд не взяв до уваги, що виплата перерахунків потерпілим внаслідок
вини підприємства з 01.04.2001 року є нецільовим використанням коштів; а також,
що судом незаконно зроблено перерахунок страхових виплат, є безпідставні,
оскільки згідно п. 28 абз. 5 "Правил відшкодування шкоди", які діяли
на момент виниклих між сторонами правовідносин, розмір відшкодування шкоди
перераховується у разі кожного підвищення тарифних ставок (посадових окладів)
на підприємстві. Перерахунок проводиться шляхом множення розміру відшкодування
шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів)
відповідним працівникам на підприємстві. Відповідно до постанови адміністрації
і профкому від 26.12.1995 року тарифні ставки, посадові окладі збільшені на
коефіцієнт 2.5 з 01.12.1995 року, у зв"язку з чим судом першої інстанції
обгрунтовано застосований зазначений коефіцієнт до сум відшкодування шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги є необгрунтованими,
оскільки протирічать матеріалам справи та спростовуються висновками суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду
винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
набрання законної сили.