Справа № 22-ц-1098/07       Головуючий суду 1   інстанції
Категорія 5                                    Доповідач
суду апеляційної інстанції Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

18 травня 2007
року колегія суддів   судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: головуючого
-   Паліюка В.П., суддів - Шолох З.Л.,
Лівійського І.В., при секретарі судового засідання - Танцуріній СМ., розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м. Миколаєві   цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

та
ОСОБА_2 на      рішення
Новоодеського    районного суду    Миколаївської області від 19 січня 2007
року у справі за

позовом
ОСОБА_1  та     ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду
з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль та витребування
майна із чужого незаконного володіння.

Позивачі зазначали, що 23 лютого 2006 року купили у відповідача автомобіль
Мазда - 929, реєстраційний номер НОМЕР_1 за 14 000 грн.

Власником вказаного автомобіля був ОСОБА_5, а відповідач
користувався та розпоряджався ним за дорученням разом з іншими особами. Після
сплати грошей ОСОБА_3, ОСОБА_4 видав їм доручення на право користування та
розпорядження спірним автомобілем, який також мав доручення на цей автомобіль.

Позивачі зазначали, що до 1 травня 2006 року вони користувалися автомобілем
поки він не зламався. Після його ремонту, відповідач забрав автомобіль,   документи на нього та відмовився його
повернути.

Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати за ними право власності
на спірний автомобіль в рівних частках та зобов'язати відповідача повернути
його.

В грудні 2006 року позивачі змінили підстави позовних вимог, просили
стягнути з відповідача 14 000 грн., посилаючись на те, спірне майно станом на
30 вересня 2006 року продано і його новим власником став ОСОБА_6

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19
січня   2007 року відмовлено у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та
постановити нове, яким   задовольнити їх
позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, доводи осіб, які беруть участь
у справі, перевіривши законність та обґрунтованість    рішення суду в межах доводів

апеляційної
скарги, колегія судців вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Суд повно, всебічно дослідив обставини спору, дав належну
оцінку доказам по справі та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав
для задоволення позову, оскільки договір купівлі - продажу спірного автомобіля
між позивачами та відповідачем, в передбаченій законом письмовій формі, не
укладався. А факт передачі останньому 14 000 грн. за спірний автомобіль
позивачами не доведено, належними та допустимими доказами.   В зв'язку з чим,   обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Із змісту ч.І ст. 218 ЦК України вбачається, що у випадках прямо зазначених
в законі, недодержання простої письмової форми угоди тягне за собою її
недійсність, а також позбавляє сторони права у разі наявності спору
посилатися   на показання свідків для
підтвердження угоди.

Приписами ч.3 ст. ст. 208 ЦК України передбачено, що угоди фізичних осіб
між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір
неоподаткованого мінімуму доходів громадян (який складає 17 грн.) належить
вчиняти тільки в письмовій формі. Зокрема, це стосується і угоди купівлі -
продажу спірного автомобіля.

Враховуючи викладене, надані сторонами докази були оцінені судом відповідно
до вимог ст. ст. 58, 59, 212 ЦПК України, в зв'язку з чим немає підстав вважати
рішення місцевого суду помилковим.

Необгрунтовані доводи позивачів в апеляційній скарзі про
те, що місцевий суд безпідставно відмовив у дослідженні аудіокасети з записом
телефонної розмови відповідача із матір'ю позивачки, де, на їх думку,
відповідач визнавав факт отримання від них грошей.

Як вбачається із матеріалів справи та матеріалів Новоодеського райвідділу
внутрішніх справ про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою
позивачів, телефонна розмова між невстановленими чоловіком та жінкою була   роздрукована і така роздруківка   була предметом оцінки суду.

Між тим, із цього тексту вбачається, що невстановлений чоловік визнавав як
факт отримання ним грошей за автомобіль, так і факт повернення цих грошей. А
тому, навіть за наявності експертного висновку про те, що телефонна розмова
відбулася за участю відповідача, такі суперечливі докази стосовно передачі
грошових сум не можуть бути покладені   в
основу судового рішення.

Враховуючи викладене, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального
та процесуального права, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст.
303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Новоодеського районного суду Миколаївської області від  19 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту

проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку

безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня його

проголошення.