Справа № 2-3/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007
p. Корабельний
районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого в справі судді - Давченко Т.М.

за участю
секретаря       - Боровик О.С.,
Панасик Н.С.

представника
позивача     - ОСОБА_1.

та відповідача                                         - ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в М.Миколаєві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та поновлення межи, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2004
р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкоди в
користуванні земельною ділянкою та поновлення межі.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що за договором
дарування вона є власником житлового будинку з прилеглими до нього надвірними
спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 та який розташований на земельній ділянці
загальною площею 600 кв.м.

Користувачем суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_1 є
ОСОБА_4.

З червня 2003р. ОСОБА_4. перешкоджає їй в користуванні
частиною її земельної ділянки, порушила межові границі ділянок, встановила
огорожу та самовільно побудувала капітальний сарай, через що були частково
зруйновані сараї позивача за літ.Д,Е.

Посилаючись на вказане, позивач просила суд задовольнити
її вимоги.

позивач ОСОБА_3. в судове засідання не з'явилася, про
день й час слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки
суду не повідомила, за її довіреністю в справі брав участь представник ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1.,
вимоги позову підтримав й просив його задовольнити. Зазначив, що після
встановлення відповідачем нової огорожі земельна ділянка позивача значно
зменшилася, що порушує право позивача на користування земельною ділянкою, яка
була їм надана загальною площею 600 кв.м. Крім того/ після забудови
відповідачем сараю літ.Д без відповідного дозволу та дозволу позивача, останній
позбавився можливості користування своїми будовами літ.Д,Е. Однак, відповідач
не визнає самовільне заняття землі, в зв'язку з чим позивач звернулася до суду
з позовом.

2

Просив суд
зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною позивачу
земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованої споруди на межі
спірних земельних ділянок, розмірами 4,54*8,82м. на
плані житлового будинку АДРЕСА_1
та поновити межу між земельними ділянками.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4. та її представник ОСОБА_2. позов
не визнала, й пояснила, що вона за договором купівлі-продажу є власником
житлового будинку АДРЕСА_1. Дійсно
в 2000р. вона замість самовільно знесеного сараю забудувала капітальний сарай
літ.Д, але він не перешкоджає позивачу користуватися своєю земельною ділянкою,
оскільки самозахвату землі з
її боку не було. Крім того, приблизно в 2003
р. вона замінила стару огорожу з сітки „рабиці" на нову загорожу, не
порушуючи межову границю.

Просила суд в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, думку експерта ОСОБА_5,
вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_3. є користувачем земельної ділянки загальною площею 600 кв.м. на
підставі договору дарування житлового будинку з прилеглими до нього надвірними
спорудами АДРЕСА_1,
посвідченого державним нотаріусом 17.Об.1998р.
в реєстрі за № 1-910 (а/с.18-19).

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка АДРЕСА_1 (колишня
«АДРЕСА_2») загальною
площею 600кв.м., була надана ОСОБА_6. для індивідуального будівництва жилого
будинку на підставі рішення виконкому міської ради від 15.10.1963р. за № 1055/1
та акту про відвід земельної ділянки в натурі, згідно генплану, від
05.11.1963р., після чого ОСОБА_6 отримав дозвіл на будівництво і 13.12.1963р.
уклав договір на право будівництва житлового будинку, який був посвідчений
нотаріально (а/с.6-11).

Рішенням виконкому Ленінської райради м.Миколаєва від 24.02.1967р. № 56/1
житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію
(а/с.12-17).

Відповідно
до схематичного плану від 20.11.1963р. земельна діляна позивача мала фасадну
лінію розміром ІІ м., і
межові лінії  прямі: з ліва - 50,55м., з права
- 50,65м., позаду -

12,74м.
(а/с.26).

Відповідно до висновків судової будівельно-технічної
експертизи від 12.05.2005р. за № 3368 та додаткової експертизи від 05.06.2006р.
№ 48, фактичний розмір фасадної лінії земельної ділянки АДРЕСА_1 складає 11,33
м., замість 11м., межові лінії: з ліва - 51,33м., замість 50,55м., з права
-51,37м., замість 50,65м., позаду -12,74м., що свідчить про те, що позивач має
самозахват землі по фасаду та межі з боку відповідача(а/с.71).

3

Суд відноситься критично щодо вказаних експертом розмирів
фасадної лінії земельної ділянки позивача „10,75м.", оскільки з плану та
пояснень експерта встановлено, що цей розмір відноситься до лінії фасаду за
червоною лінією.

Як вбачається із довідки МБТІ споруди позивача літ.Д,Е є самовільними забудовами
(а.с.75).

Позивач та його представник не надали суду належних
доказів того, що відповідач порушив межові границі та само чим порушує його
право в користуванні спорудами літ.Д,Е.

Таким чином, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову, оскільки прийшов
до висновку щодо його необґрунтованості та недоведеності.

Керуючись ст.8, 14,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкоди в
користуванні земельною ділянкою та поновлення межи відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подачі заяви.