РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
грудня 2007 року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді                                                                                            Соколянської
О.М.,

секретарі                                                                                                             Пошта
Г.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у М. Новомосковську цивільну справу за
позовомОСОБА_1доОСОБА_2 про визнання права власності на 12 частину

домоволодіння,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом у якому вказала,
що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем з 16.09.1967 року. Від шлюбу вони мають двох дітей:ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3року
таОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження. В період шлюбу сторони за спільні кошти та спільним трудом
збудували будинок з господарчими будівлями поАДРЕСА_1 Правовстановлюючі
документі оформлені на відповідача. Шлюбні відносини між сторонами розпалися по
вині відповідача, який зловживає спиртними напоями, скандалить та дебоширить. Відповідач не бажає розподілити майно добровільно. Тому
позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 12
частину домоволодіння поАДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5підтримала позовні вимоги в повному обсязі,
просила суд визнати домоволодіння по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя, визнати за позивачкою право власності на 12 частину домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не явився, просить
розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю ас.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягаю задоволенню по
наступних підставах.

Згідно ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 22 КпШС України в редакції 1969 року майно
набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю, незалежно від
того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Як встановлено судом, 16.09.1967 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію шлюбу на ас. 6. Від цього шлюбу вони мають двох
дочокОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3року таОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження. Під час шлюбу сторони збудували за
спільні кошти та власним трудом будинок з господарчими будівлями поАДРЕСА_1
Відповідно рішення №13929 виконкому Новомосковської міськради від 26.12.1980
року відповідач отримав свідоцтво про право власності від 14.04.1981 року на
будинок з господарчими будівлями по АДРЕСА_1 ас. 11.

Відповідно до ст. 28 ч.1 КПШС в редакції 1969 року в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються
рівними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що можливим визнати
домоволодіння по АДРЕСА_1спільною сумісною власністю подружжяОСОБА_1, та
визнати за позивачкою право власності на 12 частину цього домоволодіння.

Керуючись ст. 7, 10,
60, 88 ЦПК України, ст. 22, 28 КпШС України в редакції 1969 року, суд

вирішив:

Визнати домоволодіння по АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю.

Визнати заОСОБА_1 право власності на 12 частину
домоволодіння по АДРЕСА_1 .

З дня проголошення рішення протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження
рішення суду.

На рішення суду протягом 20 днів може бути подана апеляційна скарга після подання
заяви про

апеляційне оскарження.