Копія 22-к-1372/2007
Україна Апеляційний суд міста Києва
МСП, вул. Володимирська, 15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2007 року                                                                                       м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

Л.Д.Українець.,
В.Я. Качан., Білич І.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 28 березня
2005 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2005 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні
квартирою, відшкодування збитків, поділ квартири

встановила:

У листопаді 2003 року ОСОБА_1, звернулась до
суду з даним позовом.

Посилалась
на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом вона є
власницею 2/3 спірної квартири, яка має дві ізольовані кімнати. Відповідачка є
власницею 1/3 частини квартири. Відповідачка забрала ключі від квартири, не
пускає її в квартиру, комунальні послуги не сплачує. Оскільки спільне
користування квартирою неможливе, просила виділити їй в користування кімнату
площею 14, 7 кв.м., а
службові приміщення залишити у спільному користуванні.

У
лютому-березні 2003 року
позивачка звернулась до суду з додатковим позовом і зазначала, що через те, що
відповідачка перешкоджає у користуванні квартирою, вона не має змоги здавати
квартиру наймачам та отримувати доходи. Просила зобов'язати відповідачку не
перешкоджати їй у користуванні квартирою та розпоряджатися 2/3 частини квартири
та стягнути на її користь матеріальну шкоду 600  грн.  і у відшкодування моральної шкоди 1025  грн.

2

У квітні
2004 року
позивачка змінила свої позовні вимоги відносно встановлення порядку
користування жилою площею і звернулась з позовом про поділ квартири,
посилаючись на те, що їй належить більша частина спірної квартири, а саме 2/3 частини, що
складає 17, 7 кв.м.
жилої площі, просила виділити їй в натурі жилу кімнату, площею 14, 7 кв.м., а
відповідачці кімнату площею 11, 8 кв.м., просила стягнути з відповідачки
компенсацію за користування її жилою площею в розмірі 1000  грн.

В січні 2005 рогу позивачка
уточнила свої позовні вимоги і просила суд зобов'язати відповідачку передати
позивачці ключі від квартири 10
будинку 17 по
провулку Ровенському, зобов'язати не перешкоджати вселенню позивачки в
квартиру, не перешкоджати брокерам, покупцям, орендаторам оглядати її частину
квартири, не перешкоджати вселенню орендаторів в 2/3 частини її квартири. Просила стягнути на її користь
неотриманні доходи від здачі її частини квартири в найом в сумі 2550  грн.
Просила стягнути у відшкодування моральної шкоди 5000  грн.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 28 березня 2005 року позов
задоволено частково; ОСОБА_1.
вселена в АДРЕСА_1. Стягнуто з відповідачки судові витрати 4  грн.
50 коп.

В задоволені
іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2005 року апеляційна скарга
ОСОБА_13адоволена частково.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 28 березня 2005 року в
частині стягнення з ОСОБА_2 державного мита змінено, стягнуто з відповідачки
8  грн.
50 коп.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 25 серпня 2005 року та частково скасувати рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 28 березня 2005 року,
посилаючись на неправомірне застосування норм матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права.

3

Відсутні
й передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 335-337 ЦПК
України та Законом України «Про внесення змін до закону України «Про судоустрій
України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №697-V т глави 2 розділу V ЦПК
України колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 28 березня 2005 року в
частині, залишеній без зміни ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2005 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області від 25 серпня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.