Справа
№ 22-ц-918-ф/07 р.  Головуючий у першій інстанції        Шкуліпа
Суддя-доповідач                          Соболюк М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у місті Феодосії в складі:

головуючого                  Притуленко О.В.,

суддів                             Соболюка М.М.,

Полянської В. О.

при секретарі                 Петриченко
О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії АР Крим цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства „АІСЕ" Україна" про
розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування збитків та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства „АІСЕ"
Україна" на ухвалу Керченського міського суду АР Крим від 26 березня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до Керченського міського суду з позовною заявою до
Закритого акціонерного товариства „АІСЕ" Україна" про розірвання
договору купівлі-продажу, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ухвалою
Керченського міського суду АР Крим від 26 березня 2007 року було відкрите
провадження по справі

Закрите
акціонерне товариство „АІСЕ" Україна" (далі - ЗАТ) не погодившись з
рішенням суду про відкриття провадження по справі подало апеляційну скаргу в
який просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про направлення
позовної заяви ОСОБА_1 за підсудністю до Шевченківського районного суду міста
Києва.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що справа має бути розглянута за
місцем знаходження відповідача, тобто в Шевченківському
районному суді м. Києва, крім того при
укладанні угоди сторони домовились про порядок вирішення ними суперечок, а
саме, що будь який спір між ним и
передається на розгляд суду у м. Києві за місцем знаходження відповідача.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу дослідивши матеріали
справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи 11 грудня 2006 року між ЗАТ „АГСЕ Україна" та ОСОБА_1
була укладена угода №150113 про надання ОСОБА_1 послуг спрямованих на придбання
автомобіля.

Статтею 21 угоди
вбачається, що сторони письмово домовилися . що будь - якій спір, що виникає з угоди і який необхідно
вирішувати у судовому порядку, передається на розгляд суду у м. Києва за
місцем знаходження фірми відповідно до чинного законодавства України.

Однак,
постановляючи оспорену ухвалу, суддя не звернув належної уваги на вказану
обставину, хоча це мало суттєве значення для вирішення питання про
територіальну підсудність справи та не врахував правила, встановленні у
ст.  112 ЦПК

2

України про договірну підсудність, яка передбачає, що сторони мають право
письмово визначати територіальну підсудність справи, крім справ,
для яких встановлена виключна підсудність.

Згідно вимог ст.
115 ЦПК України суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановивши, що справа не підсудна даному суду,
повертає заяву позивачеві для подання до належного суду.

За таких
обставин, судова колегія вважає, що оспорена ухвала суді, відповідно до вимог
ч.2 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з винесення нової ухвали про
повернення позовної заяви позивачеві для подання її до належного суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307. 312-315 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства „АІСЕ" Україна"
-задовольнити частково.

Ухвалу
Керченського міського суду АР Крим від 26 березня 2007 року про відкриття провадження у справі скасувати і
винести нову ухвалу якою повернути ОСОБА_1 позовну заяву та додані до
неї документи у зв'язку з непідсудністю даної справи Керченському міського
суду, роз'яснивши йому право на звернення з відповідним позовом до
Шевченківського районного суду м.Києва.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
суду касаційної інстанції.