УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7  серпня
2007  року  колегія
суддів судової палати у  цивільних
справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді                          Малахової
Н.М.

суддів:                                                Жизневської
А.В.

Матюшенка
І.В. при секретарі

судового
засідання                         Кульчицькій
І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13
грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кримоцької сільської ради,
ОСОБА_2 про визнання частково незаконними рішення сільської ради та Державного
акту про право приватної власності на землю,

встановила:

У грудні 2005 року позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що у вересні 2005 року йому стало відомо, що
земельна ділянка площею 0,0413 га, що знаходилася в його користуванні понад 22
роки та на яку він отримав Державний акт на право приватної власності 26 квітня
2006 року, була надана відповідачці згідно рішення виконкому Кримоцької
сільської ради за № 44 від 18 листопада 1993 року та 30 листопада 2000 року їй
було видано Державний акт на право приватної власності на землю. Зазначав, що
він не відмовлявся від цієї земельної ділянки, вона в установлено порядку у
нього не вилучалася, а тому просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 грудня
2006 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позову за безпідставністю.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та прийняти
нове про задоволення його вимог. Зазначає, що при ухвалені рішення судом першої
інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема судом
не враховано, що при прийнятті рішення щодо надання спірної земельної ділянки
ОСОБА_2були порушені вимоги діючого законодавства, оскільки ця земельна ділянка
у нього не вилучалася, в рішенні не було зазначено її місцезнаходження,
відсутній проект відводу, а також вказує, що Державний акт на право приватної
власності на землю складено з

порушенням вимог
закону. Крім того, Посилається, що судом не прийнято до * уваги його доводи, а
справу розглянуто неповноважним суддею.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням виконкому Кримоцької сільської
ради № 44 від 18 листопада 1993 року ОСОБА_2. передано у приватну власність
присадибну земельну ділянку площею 0,25 га. На підставі цього рішення 30
'листопада 2000 року їй було видано Державний акт на право приватної власності
на земельну ділянку, розташовану на території с Білка і призначену для обслуговування житлового будинку
та ведення особистого підсобного господарства.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивач не надав суду
доказів, що він мав право користування або право власності на спірну земельну
ділянку.

У відповідності до ст.22 Земельного Кодексу, що діяв на час прийняття
виконкомом рішення, яке оскаржується, право власності на землю або право
користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання
документа, що посвідчує це право.

У позовній заяві позивач зазначив, що цю земельну ділянку він розробив на
місці колишніх торф'яних кар'єрів і користувався нею протягом 22 років. На
думку позивача спірна земельна ділянка була вилучена з його користування
незаконно, оскільки він набув право власності на спірну земельну ділянку на
підставі ст. 199 Земельного кодексу України, на законних підставах приватизував
її (а.с.3).

Проте, з довідки сільської ради № 167 від 7 вересня 2006 року вбачається,
що 1990-1993 роках у ОСОБА_1. рахувалася земельна ділянка розміром 0,84 га, а в період 1994-1995
роки розміром 1га згідно погосподарської книги № 9, тобто розмір земельної
ділянки позивача не зменшився.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 14 червня 2005 року
змінено рішення Радомишльського районного суду від 20 січня 2005 року та
визнано частково недійсним Державний акт серії ЖТ № 022066, виданий ОСОБА_1 в
частині земельної ділянки площею 0,0413 га,
в межах визначених у додатку № 3 висновку експерта № 2920 під літерою 2.

Справу розглянуто повноважним складом суду, оскільки підстави для відводу
судді були відсутні.

Тому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не
впливають на обґрунтованість прийнятого судом рішення.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 314,316 ЦПК України колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Радомишльського районного суду
Житомирської області від 13 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.