Справа № 22ц- 2941 / 2007 р.                                 Головуючий у 1 інстанції
Категорія 19                                                             Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМУКРАЇНИ

22 березня 2007 року.                                                                     м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі: Головуючого судді Голубинського A.M., судців
Прокопчук Л.М., Жданової B.C. При секретарі Селіні Є.В. за участю представників
відділення ВД ФССНВВтаПЗ України в м. Яснувата ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ясинувата на рішення Ясинуватського міськрайонного
суду від 02 лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ясинувата про стягнення недоплаченої суми одноразової
допомоги ,-

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній
скарзі відділення ВД ФССНВВтаПЗ України в м. Ясинувата просить скасувати
рішення Ясинуватськогоо міськрайонного суду від 02 лютого 2007
року, яким повністю задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 і на його користь з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ясинувата
стягнута не виплачена у повному розмірі одноразова допомога в сумі 52787грн.60
коп.

В
обґрунтовування доводів апеляційної скарги, відділення ВД ФССНВВтаПЗ України в
м. Ясинувата посилається на те, що суд першої інстанції не у повному обсязі
врахував обставини справи та невірно застосував норми матеріального і
процесуального права. Вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку, що
одноразова допомога, яка підлягає виплаті не повинна бути обмежена чотирикратним
розміром граничної суми, з якої справляються внески до Фонду.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з АП
„Шахта імені О.Ф.Засядько" і 06.01.2004
року при виконанні трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, у
результаті якого він був травмований. Висновком МСЕК від 26.02.2004 року ОСОБА_1
встановлено 20% стійкої
втрати професійної працездатності в зв'язку з даною травмою. Згідно з
постановою Фонду від 15.03.2004
року йому була призначена одноразова допомога в розмірі 27529,40грн.і
сплачена з чотирьох кратним обмеженням у розмірі 10108 грн. В подальшому він отримав професійне захворювання
„хронічний обструктивний бронхіт пилевої етнології, друга стадія, загострення,
емфізема легенів, легенева недостатність 1-2
ступені, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного
захворювання від 02 серпня 2004 року. Висновком
МСЕК від 26.08.2004 року
йому встановлено втрату 60%
професійної працездатності (20%
по виробничої травмі та 40%
вперше по професійному захворюванню). Відповідач виплатив йому одноразову
допомогу у розмірі 10640
грн., але виходячи з його середньомісячної заробітної плати 1585 грн.69 коп.,
розмір одноразової допомоги повинен складати 63427 грн.60 коп. Тому, просив стягнути з відповідача на його
користь не до виплачену суму одноразової допомоги в розмірі 52787 грн.бОкоп.

2

Заслухавши
доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення осіб які брали участь у справі,
дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з відповідача на його користь не виплачену у
повному розмірі одноразову допомогу в сумі 52787грн.60 коп., суд першої
інстанції виходив з того, що розмір одноразової допомоги не повинен бути
обмежений чотирикратним розміром граничної суми, з якої справляються внески до
Фонду.

З матеріалів
справи вбачається, що висновком МСЕК від 26
серпня 2004 року ОСОБА_1
було встановлено 60% втрати
професійної працездатності за сукупністю: 20%-
внаслідок травми отриманої 06.01.2004
року повторно та 40%-
за професійним захворюванням вперше.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідно абзацу другому,
частини 2, ст. 34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", позивачу має бути виплачена одноразова виплата, сума якої
визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний
відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно
попереднього обстеження МСЕК без обмеження чотирикратним розміром граничної
плати (доходу), із якої справляються внески до Фонду, оскільки на час розгляду
справи цього обмеження в зазначеному абзаці не визначено.

Враховуючи
наведене апеляційний суд вважає, що визначаючи розмір доплати одноразової
допомоги в сумі 52787грн.60коп., суд першої інстанції обґрунтовано виходив з
встановлених обставин та вимог діючого законодавства.

Відповідно до
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суд першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.
308, 315 ЦПК
України апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення ВД
ФССНВВтаПЗ України в м. Ясинувата відхилити.

Рішення Ясинуватського міськрайонного суду від 02 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.