Справа
№2-90/07
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого судді                                                           -     Романової Л.В.

при секретарі                                                                   -     Самойловой
К.В.

за участю представника позивача                                 -     ОСОБА_3.

представника відповідача                -      ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Красноперекопськ АРК цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач 16.01.2006 р. звернувся до суду із позовом про
стягнення боргу з ОСОБА_2за договором позики, вказуючи, що відповідач, як
фізична особа отримав у позивача 02.06.2004 р. суму у розмірі 79500 грн., про
що складено договір позики у письмовій формі. До 01.12.2004 р. сума повинна була
повернута, проте в добровільному порядку відповідач не погасив заборгованість.
Позивач просить стягнути суму боргу у розмірі 79500 грн. з урахуванням індексу
інфляції, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2639-83 грн.,
суму індексу інфляції 8427 грн., що у загальному розмірі складає 90566-83 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, за заявою просить
розглянути справу за його відсутністю за участю представника, позовні вимоги
підтримує, просить задовольнити.

В судовому засіданні 11.04.2007 р. представник позивача
уточнив суму позовних вимог у зв'язку з помилкою у підрахунку трьох процентів
річних від простроченої суми та просить стягнути суму 3% річних станом на
10.01.2006 р. у розмірі
2633-67 грн., підтримав позов в частині суми індексу інфляції станом на
01.11.2005 р. у розмірі
8427 грн. та суму позову у загальному розмірі заборгованості, що складає 90560
грн. 67 коп. Представник позивача просить позов задовольнити та судові витрати,
понесені позивачем відшкодувати у встановленому законом порядку.

Відповідач та його представник у судовому засіданні
позовні вимоги не визнали повністю, заперечують проти нього, вважаючи, що
відповідачем фактично не був укладений договір позики, та розписка, що їм
складена під диктовку у письмовій формі не мала на меті укладення договору
позики та її складання відповідач пояснює господарськими відносинами СТОВ
"АФ Герої Сиваша" з ПП "Агропромхімснаб".

Суд, вислухавши пояснення представника позивача,
відповідача, його представника, допитавши свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., дослідивши
письмові докази, перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали архівних
справ № 2-H-2/05, № 2-920/05,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлені такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини сторін.

Між сторонами 02.06.2004 р. було укладено договір позики
у письмовій формі на грошову суму у розмірі 79500 грн. На підтвердження
укладення договору позики та його умов позивачем представлена розписка
позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової
суми. Як свідчить з пояснень відповідача він добровільно без впливу обману,
насильства, під впливом тяжкої обставини або інших подібних обставин   склав розписку, яку пред'явив позивач,   оригінал якої   знаходиться
у

2

справі №
2-Н-2/05.

Згідно з розписки відповідач зобов'язався узяту грошову
суму в розмірі 79500 грн. повернути позивачу до 01.12.2004 р. Договором не
встановлений розмір процентів, та право на одержання від позичальника процентів
від суми позики. Проте до зазначеного в розписці терміну відповідач гроші
позикодавцю не повернув, що визнають сторони.

Оцінивши надані докази сторонами, суд приходить до
висновку про те, що відповідачем порушений термін виконання грошового
зобов'язання за договором позики, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний нести
відповідальність за невиконання прийнятого на себе договором позики грошового
зобов'язання відповідно до умов договору і правил Цивільного кодексу України.

За договором позики відповідно до ст.1046 ЦК України одна
сторона (позикодавець)

передає у власність іншій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник

зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей
(суму позики).

При укладенні договору позики закон передбачає письмову
форму його укладення. Сторонами дотримана форма укладення договору у вигляді
законного платіжного засобу, обов'язкового до прийому на всій території України
- грошової одиниці України «гривня».

Правові наслідки порушення договору позичальником
передбачені ст.1050 ЦК Украї­ни,
зокрема якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Вказана стаття передбачає, що позичальник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом. Представлений
розрахунок позивача суми 3% річних від простроченої суми у розмірі 2633-67 грн.
станом на 10.01.2006 р. від­повідач не оспорює, також погодився із розрахунком
позики з урахуванням встановленого індексу інфляції, що станом на 01Л 1.2005 p. становить суму
8427 грн. Розрахунки позивача перевірені судом та сумнівів не викликають, та
наявність відповідних вимог узгоджується з правилами чинного законодавства.

Як встановлено судом, при укладанні договору між стронами
не було відносно відповідача впливу обману, насильства, тяжкої обставин,
зловмисної домовленості представників. Наявність обставин, за яких відповідач
не мав можливості розрахуватися з постачальником товару, суд не може прийняти
до уваги, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу між юридчними особами
ОСОБА_2. діяв від імені підприємства, як керівник та був відповідальним за
виконання договору, при цьому договір не передбачав необхідність діяти в
порядку забезпечення виконання договору особисто ОСОБА_2., як фізичній особі.
Свідок ОСОБА_6. підтвердила, що у підприємства була практика укла­дання та
виконання договорів купівлі-продажу таким чином, отже могло бути, що ОСОБА_2.
оформив розписку, не отримуючи гроші. Такі ж свідчення дав свідок ОСОБА_5. З пояснень
відповідача також свідчить, що інші підприємства- постачальники на таких умовах
не працювали.

Належних доказів щодо оспорювання договору позики та
неотримання грошей від позивача у розмірі 79500 грн. відповідач суду не надав.
Разом з цим не навів переконли­вих підстав укладення саме договору позики у
письмовій формі ним як фізичною особою при наявності господарських відносин між
юридичними особами.

За таких обставин, оскільки договір позики укладений у
письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші насправді не були одержані позичальником від позикодавця
або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Не спростували
вказані обставини й наявні в Державній виконавчій службі м. Красноперекопськ та
Красноперекопському р-ні відомості про відкритті провадження на виконання
наказу Господарського суду АРК від 05.09.2005 р. про стягнення з СТОВ "АФ
Герої Сиваша" на користь ПП"Агропромхімснаб" заборгованості у
розмірі 484805-42 грн.

Згідно з принципом змагальності   сторін
у цивільному судочинстві кожна сторона

3

зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу свої вимог і заперечень, крім обставин, які не підлягають
доказуванню, що встановлено ст.ст.60, 61 ЦПК України.

При вирішенні цивільних справ суд виходить з поданих
сторонами доказів. Між тим, відповідачем не представлені переконливі докази в
обґрунтування заперечень проти позову.

Судом пропонувалось подати додаткові докази, або якщо
сторони не в змозі їх зібрати, заявити клопотанням про витребування таких
доказів, оскільки відповідно до ст.10 ч.4 ЦПК України суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи.

За клопотанням відповідача перевірені відомості що до
результатів перевірки за заявою ОСОБА_2. за фактом шахрайства з боку ОСОБА_1.,
та встановлено, що постановою від 03.03.2007 р. відмовлено у порушенні
кримінальної спарви за ст.190 КК України відносно ОСОБА_1.

За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтований
та таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача повинна бути
стягнута сума за договором позики у розмірі 79500 грн., три проценти річних
станом на 10.01.2006 р.
- у розмірі 2633-67 грн., суму індексу інфляції станом на 01.11.2005 р. - 8427
грн., всього суму заборгованості у розмірі 90560 грн. 67 коп.

Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 905 грн. 61
коп. підлягає стягненню на користь позивача, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи у розмірі 30 грн. підлягає стягненню з
відповідача на користь УДСА України в АРК.

Керуючись ст.ст.10, 11ч.1, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України на підставі ст.ст. 625 ч.2,1046,1047,1049,1050 ч.1 , 1051-1052 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про

стягнення боргу за договором позики задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженця с Іллінка
Красноперекопського р-ну АРК, що проживає с.АДРЕСА_1на користь ОСОБА_1, що
проживає за адресою м. АДРЕСА_2суму боргу у розмірі 79500 грн., три проценти
річних - у розмірі 2633-67 грн., суму індексу інфляції 8427 грн., всього суму
заборгованості у розмірі 90560 грн. 67 коп., судові витрати у розмірі 905
грн.61 коп. Загальна сума стягнення на користь ОСОБА_1складає 91466 грн. 28
коп.

Стягнути з ОСОБА_2витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи у розмірі 30 грн. на користь УДСА України
в АРК.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Красноперекопський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.