справа № 2-626/2007р.
РІШЕННЯ Ім'ям
України

10 квітня 2007
року  Антрацитівський міскрайонний суд
Луганської області у складі :

головуючого-судді    : Афанасьева
В.О.,

при
секретарі                : Лисенко Є.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду м. Антрациту справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства "Антрацит" про стягнення
побутового вугілля в натурі, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства
"Антрацит" на його користь побутового вугілля в натурі у кількості
11800 кг. і поновити встановлений законом процесуальний строк позовної давності
звернення до суду.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що тривалий час
працював у вугільний промисловості, у відокремленому підрозділі шахта
„Комсомольська" Державного підприємства "Антрацит", звідки
звільнився у зв'язку з переходом на пенсію. Як працівник вугільного
підприємства, він користувався правом на отримання безкоштовного вугілля на
побутові потреби по 5900 кг. на рік згідно колективного договору, що діє на
підприємстві, та інших нормативних актів. Згідно взятих на себе зобов'язань
відповідач виписував ОСОБА_1 талони на отримання побутового вугілля, та на
протязі останніх років завозив йому вугілля на побутові потреби, але він не знав
достовірно за які періоди йому завезено вугілля. У березні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до бухгалтерії підприємства та дізнався, що йому не завезено вугілля
на побутові потреби за І півріччя та II півріччя 1999
року, за І та II півріччя 2001 року у загальній кількості - 11800 кг.
Відповідач відмовився добровільно завезти вугілля позивачу за вказаний період.
Позивач вважає причину пропуску строку позовної давності поважною, оскільки
підприємство відповідача на протязі 1998-2007 років, хоча не регулярно, завозив
йому вугілля і йому стало відомо, що підприємство має передним заборгованість
лише у березні 2007 року, у зв'язку з чим просить поновити пропущений строк
позовної давності звернення до суду.

Представник відповідача позов не визнав і просив відмовити позивачу у
зв'язку з неповажністю причин пропуску ним строку позовної давності.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази по
справі, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно
тривалий час працював у відокремленому підрозділі шахта „Комсомольська"
Державного підприємства «Антрацит», звідки звільнився у зв'язку з переходом на
пенсію (а.с.4-6) і, як працівник вугільного підприємства, користувався
безкоштовним вугіллям для побутових потреб.

Відповідно до ст.43 Гірничого Закону України, Інструкції "Про порядок
забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій МВП СРСР
паливом на побутові потреби" № 77 від 11.05.1976 року, п.12.10 Доповнень
та змін до "Угоди по тарифам, трудовим і соціальним гарантіям між
Мінвуглепромом та галузевими профспілками вугільної промисловості" від
12.02.1992 року, колективного договору ОСОБА_1, як працівник вугільного
підприємства мав право на одержання безкоштовного вугілля на побутові потреби.

Згідно довідки підприємства від 13.03.2007 року за № 3-14/232 відповідач
заборгував позивачу побутове вугілля за період: І та II півріччя
1999 року у кількості 5900 кг. , І та II півріччя 2001
року у кількості 5900 кг., а всього 11800 кг.(а.с.10), що також підтверджується
талонами на отримання побутового вугілля (а.с.8-9).

Відповідач зобов'язаний надати позивачу 11800 кг вугілля, вартість якого за
одну тону становить 389 грн.77 коп. (а.с.11).

Суд також вважає, що позивач з поважної причини пропустив
строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного
права, оскільки на протязі 1998-2007 років відповідач завозив позивачу, який є
особою похилого віку, побутове вугілля , але не уточнював за який період і
тільки у березні 2007 року позивачу стало відомо про заборгованість відповідача
перед ним по побутовому вугіллю. Посилання представника відповідача на
неповажність причин пропуску строку позовної давності, суд визнає
необгрунтованими, оскільки ніяких доказів (розписок, відомостей, журналів
обліку і т.і.) які б підтверджували поінформованість ОСОБА_1 про наявність
заборгованості перед ним відповідача по забезпеченню вугіллям за конкретні
періоди, суду надано не було, а тому строк позовної давності звернення до суду
необхідно поновити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
10,11,60,84,88,212-215 ЦПК України, ст.43 Гірничого Закону України, Інструкції
"Про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і
організацій МВП СРСР паливом на побутові потреби" № 77 від 11.05.1976
року, п.12.10 Доповнень та змін до "Угоди по тарифам, трудовим і
соціальним гарантіям між Мінвуглепромом та галузевими профспілками вугільної
промисловості" від 12.02.1992 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства
"Антрацит" про стягнення заборгованості по забезпеченню побутовим
вугіллям задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк позовної давності
звернення до суду.

Стягнути з Державного підприємства "Антрацит"
на користь ОСОБА_1 побутове вугілля за І та II півріччя
1999 року у кількості 5900 кг., І та II півріччя 2001
року у кількості 5900 кг., а всього 11800 кг. (одинадцять тисяч вісімсот кг.).

Стягнути з Державного підприємства «Антрацит» на користь
держави судовий збір у розмірі 51грн. (п'ятдесят одна грн.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному суді
Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Апеляційна скарга на рішення продається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Рішення надруковано у нарадій кімнаті.