АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________     АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ______________________________________________________
Справа № 22-ц-1538/2007               Головуючий суду 1
Апеляційної інстанції - Кателін
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді: Шестакової Н.В.
Суддів: Філатової Є.В., Кателіна
В.П. При секретарі: Гребенніковій Н.О.

розглянувши у
відкритому судову засіданні у м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 23 листопада 2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, 1992 року народження,
про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що відповідачка фактично не займається вихованням дитини. У 1996 році сторони
розірвали шлюб і з того часу дитина постійно проживає з позивачем. ОСОБА_2
перестала звертати увагу на дитину, не приймає участі у його вихованні, не
надає матеріальну допомогу, не проявляла материнського піклування і увагу до
сина. Яких-небудь об'єктивних причин, які б перешкоджали відповідачці
виконувати батьківські обов'язки не має.

Позивач
стверджує, що у 2004 році він
вже звертався до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2., однак, судом
першої інстанції у задоволенні позовних вимог йому було відмовлено, і
відповідачу була надана можливість проявити піклування і увагу до сина,
поліпшити стосунки. З часу ухвалення рішення, стосунки між відповідачем та
дитиною стали ще гірші, так як відповідачка не виконує свої обов'язки по
вихованню дитини.

У зв'язку з
зазначеним, ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 23.11.2006
року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Позбавлено
батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

2

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог позивачу.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1.

Як
встановлено    із    матеріалів    справи,
сторони    являються    батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1996 році вони і     розірвали шлюб і дитина з того часу
проживає разом з батьком.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що мати ухиляється від виконання батьками своїх
обов'язків щодо виховання дитини.

Однак з такими висновками суду не можна погодитись,
оскільки вони не ;     відповідають обставинам справи, суд
не правильно застосував норми матеріального закону.

Відповідно до
вимог ст. 164 Сімейного
Кодексу України, Конвенції про права дитини - позбавлення батьківських прав, це спосіб захисту прав та
інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний
результат у і долі дитини, який має настати. Ухилення матері чи батька від
утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Мати і
батько можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо тих дітей, стосовно
яких ними була '"     вчинена протиправна поведінка.

Висновки Служби
у справах неповнолітніх Ялтинської міської ради про те, що відповідачка не
цікавиться долею сина і не приймає участі у його вихованні, викладених у
довідці адміністрації середньої школи №
10 м. Ялта відомостей, що вихованням дитини займається виключно батько, а
також висновки викладені в акті обстеження матеріально-житлових умов батька і
сина, які свідчать про те, що психологічна обстановка в сім'ї добра, батько
також добре впливає на розвиток і навчання сина - не дають підстав суду зробити висновок про те, що в діях
(бездіяльності) відповідачки присутні протиправність вчинків, направлених на )
настанням
негативного результату, пов'язаного з подальшою долею дитини.

За такими
обставинами, судова колегія вважає, що позивач не довів в суді свого позову, що
є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При
цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз'яснив позивачеві його
права та обов'язки. Оскільки позивачем не надано доказів суду про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню і
його позовні вимоги.

На підставі
наведеного, й приймаючи до уваги, що по справі встановлені всі обставини, в
додаткових доказах потреби не має, судом першої інстанції припущена помилка в
оцінці доказів, і у зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне ухвалити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в позові.

Керуючись ст. 304, п. 2 ст. 307, пп. З і 4 ст. 309 , ст.316, 317. 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 23 листопада 2006 року скасувати.

3

Відмовити ОСОБА_1 в позові до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, відносно неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили до Верховного
Суду України.