Справа №
РІШЕННЯ

Іменем            УКРАЇНИ

"19" березня 2007
року

МалиновськиЙ
районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого -   судді Погрібного С.О.

за секретаря                - Абергард І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Дальницької сільської ради, Державного

підприємства ,Дентр державного земельного кадастру" при Державному
комітеті України по земельних ресурсах в особі Одеської регіональної філії про
визнання неправомірними дій та про визнання права власності  на земельну ділянку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 з вимогою про стягнення з нього відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на таке. Він є членом
об'єднання громадян "Яхт-клуб", що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1, наданій у постійне користування. На зазначеній земельній ділянці
території клубу розташовані індивідуальні будинку членів клубу для зберігання
човнів та інвентарю. На підставі протоколу засідання членів клубу від 23.11.2005 року відповідача зобов'язано збудувати майданчик під стоянку морського та
річкового транспорту та його обслуговування й упорядкувати сходи для виходу до
моря. На підставі цього протоколу відповідач здійснює будівництво, яке, на
наполягання позивача, створює загрозу майну, що знаходиться у його володінні та
користуванні. Порушення, допущені відповідачем у сфері будівництва та спільного
землекористування спричинило виникнення у позивача майнової та моральної шкоди,
яку він просить стягнути з ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 поданий до нього позов не визнав,
просив у його задоволенні відмовити, пред'явив зустрічний позов, в якому просив
ОСОБА_1 усунути створені йому перешкоди шляхом зобов'язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 399,97 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1, посилаючись на таке. Відповідач є членом Об'єднання громадян
"Яхт-клуб", на підставі протоколу від 23.11.2005 року засідання членів клубу відповідачу передано у користування земельну
ділянку площею 399,97
кв.м. Позивач самовільно зайняв частину тієї земельної
ділянки, яку передано в особисте користування відповідачу, у зв'язку з чим між
сторонами виник спір. У судовому засіданні відповідач доповнив свої вимоги,
просив визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку. Відповідач
посилається на те, що у жовтні 2006 року він звернувся до
Дальницької сільської ради про передачу йому спірної земельної ділянки у
власність, користуючись своїм правом на отримання у власність відведеної у
користування ділянки, втім не отримав відповіді. Посилаючись на підтвердження
своїх вимог на ст. ст. 35,
116, 118, 121, 125, 126, 152, 158 ЗК України, ст. 16 ЦК України позивач просив захистити порушене, на його думку, право та інтерес.

Позивач пред'явлений до нього зустрічний позов не визнав, підтвердивши свій
позов.

Представник відповідача - Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" при
Державному комітеті України по земельних ресурсах в особі Одеської регіональної
філії позовні вимоги ОСОБА_2 визнав, підтвердив, що правових перешкод у
передачі спірної земельної ділянки не встановлено.

Представник відповідача - Дальницької сільської ради - в судове засідання не
з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся
належним чином, поважних причини неявки в судове засідання суду не представив.
Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої
неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних заперечень від сторін, ухвалив слухати
справу за відсутності відповідача, що не з'явився.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із
задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі
пояснень сторін, їх представників представлених письмових доказів.

На підставі державного акта на право постійного
користування землею НОМЕР_1 у постійному користуванні
Громадської організації "Яхт-клуб" перебуває земельна ділянка,
розташована у с
Санжійка Овідіопольського району Одеської області.
ОСОБА_2 є членом цієї громадської організації.

За довідкою Овідіопольського районного бюро технічної
інвентаризації Одеської області ОСОБА_2 зводиться будинок яхтсмена в АДРЕСА_1, його готовність станом на 29.05.2006 року складала 12 %.

У жовтні 2006 року відповідач ОСОБА_2
звернувся до Дальницької сільської ради про передачу безоплатно у приватну
власність земельної ділянки площею 399,97 кв.м., розташованої за вказаною адресою,

2

представивши необхідні документи. Втім, заява відповідача у встановлені законом строки
розглянута не була, його клопотання не задоволене. Вирішуючи спір по суті, суд
має констатувати, що відповідач за будь-яких умов мав право на звернення до
компетентного органу та на своєчасний розгляд відповідного клопотання. Відмова
у розгляді клопотання відповідача по суті є порушенням його прав. Відповідач як
член громадської організації та співвласник його майна має право користуватись
зазначеною земельною ділянкою та має право на безоплатне отримання її у
власність в межах норм, встановлених ЗК України. Встановивши наявність такого
порушення та не виявивши перешкод для передачі спірної ділянки відповідачу, суд
має за останнім визнати право на землю.

Згідно ст. 121
ЗК України в межах міст кожний громадянин України має
право на отримання у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у сулах - не більше 0,25
га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах -
не більше 0,10 гектара, для
індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 га. Згідно п. 7
постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №
7 „Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ" захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. З ст. 152 ЗК шляхом, в тому числі: визнання прав; запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом
способів. Зокрема, при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх компетенції (наприклад, про
відмову в передачі у власність чи в продажі земельної ділянки або розміщенні
об'єкта), суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і
зобов'язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист
порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

На підставі викладеного суд вважає, що відповідач має
право на визнання за ним прав на земельну ділянку, передану у користування
громадській організації, членом якої він є, в разі незаперечення проти такого
самої організації, та яка перебуває у його фактичному використанні. Встановивши
наявність у відповідача права на відповідну земельну ділянку, виявивши дії
відповідачів за зустрічним позовом, що перешкоджають реалізації права
громадянина України на отримання земельної ділянки у власність за наявності
передбачених законом підстав, суд має визначити порядок і спосіб захисту
порушеного (невизнаного) права, задовольнивши позов про визнання за відповідачем
права власності на відповідну земельну ділянку та зобов'язавши відповідний
державний орган видати йому правовстановлюючі документи.

Дійшовши таких висновків про обгрунтованість звернення
відповідача ОСОБА_2, суд має констатувати про безпідставність правових
претензій позивача ОСОБА_1, який у судовому засіданні не довів обгрунтованість
своїм вимог, наявність порушеного права чи законного інтересу, що підлягає,
захисту зі сторони суду, що є підставою у відмові у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 116, 118, 121, п. 12
Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 23, 355, 358,
377 ЦК України, ст. 7 Закону України
„Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень",
ст. ст. 10,
11, 61, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, п. 7
постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №
7 „Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ", СУД -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди -
відмовити у повному обсязі.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Дальницької сільської ради,
Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" при
Державному комітеті України по земельних ресурсах в особі Одеської регіональної
філії про визнання неправомірними дій та про визнання права власності на
земельну ділянку -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку
земельну ділянку площею 399,97
кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Державне підприємство „Центр державного
земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах
в особі його Одеської регіональної філії зареєструвати за ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею 399,97 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та видати відповідний державний акт на право власності на землю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

СУДДЯ:     CO. Погрібний