УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня   2007
року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді   Курської А.Г. суддів   Горбань В.В.

Шаповалової О.А.
при секретарі Войциховській Е.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної
компанії „Титан" про розірвання договору підряду, стягнення матеріальної
та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Армянського
міського суду АР Крим від 22.11.2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

31.10.2001 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про стягнення з ДАК „Титан" 16486,22 грн.
матеріальних збитків.

Позов
мотивований тим, що 09.01.1992
року нею був укладений договір підряду на будівництво жилого будинку,
відносно якого КВО „Титан" та ЖБК „Новосел" прийняли на себе
зобов'язання збудувати будинок, а позивачка зі свого боку, внести у 1992 році перший
внесок у розмірі 50 тисяч
рублів, а далі вносити остаточну суму упродовж 10 років з моменту отримання ссуди ЖБК „Новосел" від КПО „Титан". Стверджує, що з
її боку зобов'язання були виконані, за період з 1991 по 1993
роки внесена та перерахована сума у розмірі 143466,50 рублів (карбованців), що станом на 01.10.2001 року складає 16486,22 грн. Разом з
тим, КПО „Титан" та ЖБК „Новосел" свої зобов'язання по будівництву
жилого будинку не виконали, в зв'язку з чим просила стягнути з ДАК „Титан"
матеріальні збитки у розмірі 16486,22
грн.

Ухвалою
Армянського міського суду від 08.12.2003
року до участі в справі в якості співвідповідача залучений ЖБК
„Новосел".

У подальшому
позивач неодноразово змінювала позовні вимоги. Так, 19.01.2004 року позивач
доповнила вимоги, за якими просила стягнути 10000 грн. на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди; в
заяві від 23.03.2004 року
позивач просить також розірвати договір підряду на будівництво жилого будинку
від 09.01.1992 року,
вказуючи, що ДАК „Титан" допустила істотне порушення умов договору, а
також позивач збільшила суму позову. Просила стягнути з ДАК „Титан" 113921,19 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди; 21.07.2004
року позивачем збільшена суму позову, просила стягнути з ДАК „Титан" 170000 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, 10000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від
22.11.2006 року
прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині вимог до ЖБК „Новосел",
провадження у справі у цієї частині закрито.

Рішенням
Армянського міського суду АР Крим від 22.11.2006
року ОСОБА_1 в задоволенні позову до Державної акціонерної компанії
„Титан" про розірвання договору підряду від 09.01.1992 року, стягнення матеріальних збитків у розмірі 170000 грн. та
моральної шкоди у розмірі 10000
грн. відмовлено.

Справа №22
ц-1090/2007                            Головуючий
у першії

інстанції___________ Таран
Л.О.______

____________________________________ Доповідач_________ Курська
А.Г._____

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення місцевого суду скасувати, справу направити на
новий розгляд до будь-якого місцевого суду АР Крим, крім Армянського міського
суду АР Крим. Апеляційні доводи зводяться до того, що суд першої інстанції при
розгляді справи порушив норми матеріального та процесуального права; висновки
суду не відповідають обставинам справи, а крім того, судом не були витребувані
документи, необхідні для всебічного, правильного та повного розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ДАК „Титан", дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає їх такими, що не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд першої
інстанції в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив всі обставини
справи, дав належну оцінку доказам, які надали сторони, і дійшов вірного
висновку про те, що позивачем та її представником не надані будь-які безперечні
докази, що дають безумовні підстави для задоволення заявлених до ДАК „Титан"
вимог.

Судом
встановлено, що 09.01.1992
року між ОСОБА_1 та
ЖБК „Новосел" укладений договір підряду про індивідуальне житлове
будівництво, згідно п.1 якого КВО „Титан" і ЖБК „Новосел" прийняли на
себе зобов'язання виконати будівництво жилого будинку для ОСОБА_1, а остання - внести первинний
внесок на будівництво у розмірі 50
тис. рублів, після чого упродовж 10
років з моменту отримання ссуди
ЖБК „Новосел" від КВО „Титан" вносити остаточну суму. Зазначений
договір підписаний сторонами: головою ЖБК „Новосел" Бережним В.Н. та ОСОБА_1 (а.с. 4-5).

В період 1992 - 1993 p.p. позивачкою
були внесені внески на будівництво в загальній сумі 143000 крб., при цьому
грошові кошти перераховувались на рахунок 244175302
в установі Ощадного банку, що підтверджується квитанціями (а.с. 26-29). Зазначений
рахунок згідно довідки установи банку належав ЖБК „Новосел", 10.11.1993 року рахунок
закрито (а.с.258). Крім того, факт внесення внесків в ЖБК „Новосел" в
період 1992 - 1993 p.p.
також підтверджується довідкою ЖБК „Новосел" (а.с. 30)

Враховуючи
наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що договір про
індивідуальне житлове будівництво 09.0
ЦІ 992 р був
укладений ОСОБА_1 саме з
ЖБК „Новосел", між сторонами досягнуто згоди за усіма істотними умовами
договору, внески на будівництво внесені позивачем на рахунок ЖБК
„Новосел". Вказівка у п.1 договору про те, що КВО „Титан" бере на
себе зобов'язання щодо будівництва будинку не може в даному випадку
розцінюватись як наявність договірних відносин між ним та ОСОБА_1, оскільки договір
був підписаний сторонами: ЖБК „Новосел" та ОСОБА_1, для яких він і передбачав права та обов'язки.

Доводи апелянта
про те, що саме КВО „Титан", а тепер ДАК „Титан" (відповідно до
наказу № 102 від 15.02.2000 року) повинно
відповідати за зобов'язаннями за договором індивідуального житлового
будівництва від 09.01.1992
року, оскільки воно є засновником ЖБК „Новосел", а після ліквідування
останнього також його правонаступником, є безпідставними.

Судом першої
інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що безпосередньо з
ДАК „Титан" (КВО „Титан" до 15.02.2000
року) позивач жодних договірних стосунків щодо будівництва житлового
будинку не мала. Відповідач не є підрядчиком за договором підряду на
будівництво жилого будинку від 09.01.1992
року. ЖБК „Новосел" відповідно до уставу (а.с.г1) є юридичною особою
та відповідно до ч.І ст. 32
ЦК України 1963 р.
самостійно відповідало за своїми зобов'язаннями належним йому на праві
власності майном. Тому відсутні будь-які законні підстави для покладення
відповідальності за договором житлового будівництва від 09.01.1992 року на ДАК
„Титан".

В матеріалах справи також є
безперечні докази того, що КВО „Титан" не є правонаступником ЖБК
„Новосел".

3

Так, рішенням
Армянського міського суду АР Крим від 20.09.2004
року та ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 18.01.2005 року відмовлено
в задоволені позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ДАК
„Титан" про розірвання договору підряду та відшкодування шкоди.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд, між іншим, виходив з того, що ДАК „Титан" не є
правонаступником та не відповідає за борги ліквідованого ЖБК „Новосел".
Тобто ця обставина встановлена рішеннями суду, які ухвалою Верховного Суду
України від 16.01.2006 року
(а.с.332) залишені без змін та набрали чинності.

Відповідно до
ч.З ст. 61 ЦПК
України-обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало чинності, по
цивільним, господарчим або адміністративним справам, не доводяться при розгляді
інших справ, в яких приймають участь ті ж особи або особа, відносно якого
встановлений цей факт.

Судова колегія
вважає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно зі ст.308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 одержала повідомлення про розгляд справи в
апеляційній інстанції 05.03.2007
року, тобто за двадцять днів до судового засідання, призначеного на 26.03.2007 року. Але на
виклик суду не з'явилась і не направила для участі по справі представника з
належно оформленою довіреністю. Строк дії доручення від 17.01.2004 року, виданого ОСОБА_1 на ім'я
ОСОБА_10, закінчився 17.01.2007
року (а.с.131).

За таких
підстав, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу за відсутності
ОСОБА_1

Керуючись
ст.ст.303, 304, 307,
308, 313-315, 317, 319, 325 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1 відхилити,       рішення
Армянського міського суду АР Крим від 22.11.2006
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.