Справа № 2-2515 /2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області в
складі:       головуючого - судці - Зємцова В.В.

при секретарі                                                 - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2007 року до
суду звернувся ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року. У шлюбі
неповнолітніх дітей не мають.

Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені у листопаді 2006 року по
тій причині, що мали різні погляди на життя, різні характери. З приводу цього
виникали сварки, непорозуміння, що привело до втрати почуттів любові та поваги
один до одного. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просив
шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що наполягає на розірванні
шлюбу, оскільки разом однією сім'єю з відповідачем не проживають тривалий час.

Відповідач
ОСОБА_2. з позовом та на розірвання шлюбу погодилася.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, встановив наступне.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 10
вересня 2005 року,
який є для обох -першим.
Від даного шлюбу  неповнолітніх дітей не
мають.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у листопаді 2006 року по тій
причині, що мали різні погляди на життя, різні характери. В сім'ї виникали
сварки та непорозуміння, що привело до втрати почуттів любові та поваги один до
одного. Проживають сторони окремо, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ч. 2 ст.112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1

Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на позивача ОСОБА_1 у
вигляді необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу, відповідача ОСОБА_2 у зв'язку з цим
необхідно звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись ст.
ст. 104, 105, 110, 112
Сімейного Кодексу України, ст.
ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,

2

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 вересня 2005р. у
Центральному відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому
Кременчуцького управління юстиції, а/з за №
662 - розірвати.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь держави мито у
розмірі 17 грн. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Звільнити від
сплати мита на користь держави відповідача ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.