АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
МСП,  вул.  Володимирська,  15
Справа №
22-9139                                                            Головуючий
у 1-ій інстанції - Волков
Доповідач                                                                                                                   -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого - судді
Карпенко С. О. суддів
Котули Л.Г.,  Ратнікової В.М. ,

при
секретарі      Ярошенко С. В.,  з участю позивача та відповідача,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду міста Києва від 21 вересня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановила:

Рішенням
Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.07 року з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 стягнуто 1 046 грн96 коп на відшкодування моральної шкоди та судових
витрат.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати і постановити
нове,  яким у позові ОСОБА_2
відмовити,  посилаючись на те,  що позивачем не доведено заподіяння йому
матеріальної шкоди та її розмір,  тому
відсутні підстави і для стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди.

В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити з підстав,  наведених у скарзі.

ОСОБА_2 проси в
у задоволенні апеляційної скарги відмовити і рішення залишити без змін.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  дійшла висновку,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено,  що ОСОБА_2 є власником і проживає в квартирі
89 АДРЕСА_1,  а ОСОБА_1 є наймачем
квартири 97 того ж будинку.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи
позов,  виходив з того,  що з вини відповідача позивачеві заподіяна
моральна шкода,  розмір якої суд визначив
у сумі 1 000 грн.

Такі висновки
суду є правильними,  враховуючи наступне.

З
акту,  складеного комісійно працівниками
ЖЕК-504 і затвердженого начальником контори 07.03.06 року вбачається,  що 03.03.06 року з вини ОСОБА_1,
яка не закрила кран у ванній кімнаті,  сталося залиття квартири позивача,  внаслідок якого були залиті стеля та стіни
(а.с. 8).

Факт
залиття квартири позивача та факт її пошкодження внаслідок неправомірних дій
позивача підтвердили у судовому засіданні в суді першої інстанції свідок
ОСОБА_3 ; свідки ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 та
слюсар-сантехнік ОСОБА_6,  які складали
вказаний вище акт.

Стаття
23 ЦК України
надає особі,  права якої порушено,  право на відшкодування моральної шкоди,  що полягає у душевних стражданнях,  яких фізична особа зазнала у зв'язку із
пошкодженням її майна.

Відповідно
до частини першої  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними діями
або бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Так як у
судовому засіданні доведено факт пошкодження квартири,  яка належить позивачеві,  з вини відповідача,  суд правильно стягнув на користь ОСОБА_2 суму
на відшкодування моральної шкоди,  врахувавши
характер правопорушення,  глибину
душевних страждань позивача і ступень вини відповідача,  дотримуючись вимог розумності і
справедливості.

За таких
обставин колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду є законним та обґрунтованим,  постановленим з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
висновки якого доводами апеляційної скарги не спростовані.

Посилання
апелянта не недоведеність її вини у заподіянні шкоди спростована Наведеним
вище. Та обставина,  що позивачем не
доведений розмір заподіяної матеріальної шкоди,
не є підставою для відмови у позові,
так як моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди,  яка підлягає відшкодуванню,  та не пов'язана з розміром цього
відшкодування.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду міста Києва від 21 вересня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили до Верховного Суду України шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.