Справа №  2-8 5
РІШЕННЯ

і м  я
м  України

14
березня 2 006 року      Уманський міськрайонний суд Черкаської
області

в складі:      головуючого - судді
Очеретяного В.А.

при секретарі Юхименко Г.В. з
участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 про
розділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
платежів за комунальні послуги,

встановив :

ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4. та ОСОБА_5 про розділ майна - квартири АДРЕСА_1 посилаючись на
те, що 19 вересня 2002 року вказана
квартира була приватизована на 5
осіб, в результаті чого співвласниками квартири стали: вони, малолітня
донька ОСОБА_2. - ОСОБА_6., їх мати
ОСОБА_4., відповідач по справі, та їх брат ОСОБА_5., співвідповідач по справі.
Вказані особи постійно проживають в спірній квартирі, крім матері ОСОБА_4., яка
проживає в ній періодично. Останнім часом в їх сім'ї скіпались неприязненні
відносини між ними, з однієї сторони, та братом ОСОБА_5. і матір'ю ОСОБА_4., з
другої сторони. Брат наполягає щоб ОСОБА_2. з дитиною вибралась із квартири і
його підтримує мати, а сестра підтримує її.
З цього приводу між ними постійно виникають сварки та скандали. Така
обстановка в сім'ї негативно впливає на дитину. Вони пропонували матері і брату
зробити обмін квартири, але вони категорично відмовились. Більше того, брат
забрав всі документи на квартиру, не дає доступу до окремих приміщень квартири,
ОСОБА_2. позбавлена можливості переоформити свідоцтво про право власності на
доньку в зв'язку із встановленням батьківства і зміною її прізвища та
по-батькові.

Квартира
складається із чотирьох кімнат: №
2 площею 11,2 кв.м., № З площею 11,4 кв.м., № б площею 10 кв.м., № 7 площею 17,6 кв.м., коридору,
кухні, ванни та туалету і має жилу площу 50,2
кв.м, та загальну площу 79,1
кв.м. Враховуючи обстановку, що склалася в сім'ї виникла необхідність в
реальному розділі квартири. ОСОБА_2. з донькою належить 2/5 частини спірної
квартири, що складає 20,08
кв.м, жилої площі, а ОСОБА_3 1/5
частина квартири що складає 10,04
кв.м.. Вважають прийнятним варіантом розділу визнання права власності та
виділення в натурі ОСОБА_2. з донькою жилих кімнат № 3 площею 11,4 кв.м, та № 6 площею 10 кв.м., ОСОБА_3
кімнати № 2 площею 11,2 кв.м.,
розподіливши інші жилі кімнати між іншими членами сім'ї, а підсобні приміщення
залишити в загальному користуванні.

Крім того,
позивачі просили стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі по 1700 грн. кожній,
посилаючись на те, що близько 4-х
років піддавались знущанням з боку своїх рідних матері і брата, перебували
в постійному страхові, що брат їх покалічить. ОСОБА_2. відповідач

2

заподіяв середньої тяжкості тілесні
ушкодження, з приводу чого відносно нього порушена кримінальна справа.

Крім того,
ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачів на її користь 1035 грн. - не отриману нею
соціальну допомогу на дитину, яку вона не мала можливості оформити через те, що
відповідачі сховали документи на квартиру.

В судовому
засіданні позивачі змінили позовні вимоги, відмовившись від позову в частині
стягнення моральної шкоди, а ОСОБА_2., крім того, і в стягненні 1035 грн. з
відповідачів, а в частині розділу квартири позов підтримали та просили
задоволити його.

В ході судового
засідання ОСОБА_2, для швидшого та, по можливості мирного врегулювання спору,
погодилась на виділення їй з дитиною кімнати № 7 площею 17,6
кв.м., а ОСОБА_3 пояснила, що до пред'явлення позову вона фактично
користувалась кімнатою №
2 площею 11,2 кв.м, з
виходом на лоджію. Але, оскільки, на цю кімнату претендує також відповідач, її
брат ОСОБА_5., для
швидшого та, по можливості мирного врегулювання спору, вона згодна на виділення
їй кімнати № 3 площею 11,4 кв.м., а ОСОБА_5
кімнати № 2, яку
раніше займала вона.

ОСОБА_4.
звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2. та ОСОБА_3 про стягнення
платежів за комунальні послуги в сумі: з ОСОБА_2. 3603,513 грн. та з
ОСОБА_3 1801,75 грн.,
посилаючись на те, що вона є основним власником квартири АДРЕСА_1оскільки на її
ім'я були укладені договори на оплату всіх комунальних послуг. Відповідачі є
співвласниками спірної квартири і членами її сім'ї, оскільки є її доньками.
Останнім часом відповідачі мають свій бюджет і, проживаючи з нею в квартирі, з 2003 року не
приймають ніякої участі в оплаті комунальних послуг. Всі ці витрати вона несе
сама, хоч згідно із ст.64 ЖК України відповідачі несуть всі зобов'язання по
оплаті комунальних послуг не рівні з нею. Оскільки ОСОБА_2. має малолітню
дитину, то повинна оплачувати за дві особи.

В судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_4. позов не визнала, просила відмовити в його
задоволенні, а свій зустрічний позов підтримала і просила стягнути з ОСОБА_2.
на її користь 3603,59 грн. та
з ОСОБА_3 - 1801,75 грн.,
посилаючись на те, що вона постійно перебуває на заробітках в Росії і сама
оплачувала всі комунальні послуги.

Відповідач
ОСОБА_5. в судовому засіданні позов визнав частково, просив виділити йому
кімнату № 2 площею 11,2 кв.м., а матері
ОСОБА_4 кімнату № 7 площею 17,6 кв.м. Зустрічний
позов ОСОБА_4. підтримав і просив задоволити його.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони по справі та малолітня ОСОБА_7 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1жилою
площею 50,2 кв.м.,
загальною площею 79,1 кв.м.

Оскільки, спірна
квартира розташована на 4-му
поверсі 5-ти поверхового будинку, то розділ її на 4 окремих квартири
з окремими виходами не можливий. Виходячи із різної площі жилих кімнат
неможливо розділити спірну квартиру в рівних долях, відповідно до частки
кожного із співвласників, не ущемляючи інтереси інших співвласників. За таких
обставин, суд вважає, що спірна квартира не підлягає реальному розділу.

Враховуючи
неприязненні стосунки, що склались між сторонами, з метою запобігання подальшим
спорам та непорозумінням, суд вважає можливим встановити наступний порядок
користування спірною квартирою:

ОСОБА_2. з
малолітньою дочкою ОСОБА_6. виділити в користування кімнату № 7 площею 17,6 кв.м., оскільки
вони є однією сім'єю та однополі;

з

-    ОСОБА_3, за згодою
ОСОБА_2. та ОСОБА_5,

виділити в
користування кімнату № 3
площею 11,4 кв.м.;

ОСОБА_5,  за згодою ОСОБА_2.  та ОСОБА_3, виділити в користування кімнату № 2 площею 11,2 кв.м.;

-    ОСОБА_4,
за згодою ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
з

врахуванням того, що вона періодично проживає в спірній квартирі,

виділити в користування кімнату №
б площею 10,0 кв.м..

Суд вважає
неможливим виділити ОСОБА_4 кімнату №
7 площею 17,6 кв.м.,
оскільки це суттєво ущемить права та охоронювані законом інтереси інших
співвласників.

Суд вважає, що
зустрічний позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою ОСОБА_4. надано
квитанції про сплату лише 271
грн. 72 коп.
квартирної плати в 1995 році та 71 грн. 19 коп. в липні 2006 року. Та 102 грн. 18 коп. за
використаний газ у 2006 році.

Оскільки
ОСОБА_4. була основним квартиронаймачем, то особові рахунки та розрахункові
книжки на всі комунальні послуги заведені на її ім'я. Доказів про те, що саме
вона, ОСОБА_4., сплачувала кошти по пред'явленим квитанціям, суду не надано.
Суду не надано будь яких даних про сплату за водопостачання, теплову енергію та
електричну енергію, не надано доказів хто саме сплачував за зазначені послуги.

Оцінюючи зібрані
по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та
об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що позов ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково з встановленням порядку користування
спірною квартирою, а зустрічний позов ОСОБА_4. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,59,60,208,209,212-215 ЦПК
України, на підставі ст.64 ЖК України, ст.ст.11-16,358,360,361,364 ЦК України, ст.177
СК України -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Встановити
порядок користування квартирою АДРЕСА_1,
виділивши у користування:

-    ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_7

кімнату № 7 площею 17,6 кв.м.;

·     ОСОБА_3
кімнату № 3 площею 11,4 кв.м.;

·     ОСОБА_5
кімнату № 2 площею 11,2 кв.м.;

·     ОСОБА_4  кімнату №
6 площею 10 кв.м.

Коридор № 8 площею 11,7 кв.м., кухню № 8 площею 9,4 кв.м., туалет № 4 площею 1,4 кв.м., ванну
кімнату № 5 площею 2,7 кв.м. - залишити в
спільному користуванні сторін.

Відмовити в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
платежів за комунальні послуги.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області
через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Черкаської області
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий