ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м е н е м   У к р а ї н и
“19” червня 2007 року                        Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого, судді
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Ялтинської міської ради і Товариства з обмеженою
відповідальністю „Професіонал” про зобов'язання знести житловий будинок,
виселення, надання жилого приміщення у зв'язку із знесенням будинку і зобов'язання
виплатити компенсацію,
Позивачка звернулася до Ялтинського міського суду Автономної Республіки
Крим з зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства
і, уточнивши позовні вимоги, просить суд:
Виконавчий комітет Ялтинської міської ради і ТОВ „Професіонал” знести житловий
будинок АДРЕСА_1 і виселити її та неповнолітнього сина ОСОБА_2;
-     Надати ОСОБА_1
і неповнолітньому ОСОБА_2 благоустроєне жиле приміщення в районі вулиць Щорса,
Лукомського, Кірова у м. Ялта згідно норм жилої площі;
зобов'язати відповідачів виплатити позивачці компенсацію для придбання у
власність квартири в розмірі 450 000 гривень.
вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 та її неповнолітній син є власниками квартири
АДРЕСА_1. В районі будинку АДРЕСА_2 відповідач ТОВ „Професіонал” здійснює
будівництво багатоквартирного будинку без виконання умов знесення будинку № 6 і
відселення його мешканців, чим порушуються норми техніки безпеки, санітарні та
відповідачів заперечували проти позову, посилаючись на те, що рішення
Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, яким ТОВ „Професіонал” було
зобов'язано здійснити відселення мешканців житлового будинку АДРЕСА_1,
скасовано як протиправне згідно Рішення Господарського суду АРК від 26 жовтня
2006 року. Будівництво здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради від 17 травня 2005 року за №  767 „Про надання ТОВ „Професіонал” дозволу на
будівництво будинку”.
Суд під
час розгляду справи відхилив клопотання представника позивачки про залучення до
участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог,
Управляння головного архітектора, зважаючи на те, що рішення в справі не може
вплинути на його права або обов'язки щодо однієї із сторін згідно заявлених
позовних вимог, у сторін і Управління головного архітектора за рішенням суду не
виникне право заявляти вимоги один до одного.
коло осіб, які будуть брати участь у цивільній справі, суд також зауважив,
що  сторони не зазначили прізвища, імена
та по батькові усіх власників квартир багатоквартирного будинку, який просить
знести позивачка, адреси їх проживання, а тому суд ухвалив, що їх залучення до
участі у справі в порядку, що передбачений статтею 36 ЦПК України, є
пояснення представника позивачки, пояснення представників відповідачів,
з'ясувавши обставини справи і дослідивши відповідні докази, суд дійшов
висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
та її неповнолітній син ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на
житло № 2129-V є співвласниками квартири
ТОВ „Професіонал” відповідно до рішення Ялтинської міської ради № 112 від 22
березня 2004 року і за договором оренди земельної ділянки від 18 червня 2004
року, Рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 767 від 17 травня
2005 року, дозволу інспекції ДАБК від 17 червня 2005 року здійснює будівництво
багатоповерхового житлового будинку в районі будинку АДРЕСА_2, тобто поряд з
будинком № 6.
до статті 110 ЖК України  громадяни
виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з
наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо будинок, у якому
знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню.
111 ЖК України встановлено дві підстави для надання жилого приміщення у  зв'язку зі знесенням, а саме, якщо
будинок  не придатний для проживання і за
умови вилучення земельної ділянки для державних або громадських потреб.
Рішення
про знесення житлового будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з непридатністю для
проживання Виконавчим комітетом Ялтинської міської ради не приймалось, хоча
непридатність для проживання як така встановлюється саме цим органом місцевого
самоврядування, а не судом.

Як
встановлено у Постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від
27 лютого 2007 року, земельна ділянка, що надана у тимчасове користування ТОВ
„Професіонал”, площею 0.21 га, для будівництва і обслуговування
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2, вільна від споруд та будівель і за її
межами знаходиться житловий будинок № 6. Тобто земельна ділянка не вилучалася
для громадських або державних потреб, на цій земельній ділянці не знаходиться
житловий будинок, власницею квартири в якому є позивачка.

Крім
того, оскільки вимоги статей 110 і 110 ЖК України регулюють питання виселення
саме наймачів жилих приміщень, зазначені норми застосовані бути не можуть.

Відносини
з припинення права власності у зв'язку з викупом нерухомого майна з метою
суспільної необхідності врегульовані статтею 351 ЦК України, а відносини із
забезпечення жилими приміщеннями громадян, будинки яких підлягають знесенню -
статтею 171 ЖК України, проте відповідних позовних вимог уповноваженим органом
державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування до власників квартир у будинку АДРЕСА_1 не заявлялося.

Право
власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності (статті 41 Конституції України). Таке, у відповідності до статті 316
ЦК України, є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У зв'язку з цим суд
зауважує, що знесення є дією, що пов'язана зі знищенням речі, а таке право
розпорядження майном має лише власник, проте ОСОБА_1 не є власницею усього
багатоквартирного житлового будинку, її право, а також право її неповнолітнього
сина на квартиру не припинено.

За
своїм бажанням позивачка має безспірне право, яке випливає із статті 347 ЦК
України,  відмовитися від права власності
чи здійснити відчуження такого права на підставі правочину.

Право
на компенсацію чи надання іншої рівноцінної квартири з підстав статті 351 ЦК
України у позивачки та її неповнолітнього сина також не виникло за відсутності
відповідного правочину або ухваленого судового рішення.

Зважаючи
на обставини порушення при будівництві, яке здійснюється відповідачем ТОВ
„Професіонал” певних будівельних норм і правил, що встановлено у Постанові
Севастопольського апеляційного господарського суду АРК від 27 лютого 2007 року,
позивачка має право пред'явити матеріально-правові вимоги про усунення загрози
життю, здоров'ю чи майну фізичної особи у відповідності до вимог статті 1163 ЦК
України або про відшкодування завданої шкоди, що було роз'яснено згідно
приписів статті 10 ЦПК України представнику позивачки. Про можливість
пред'явлення позову про усунення загрози життю і здоров'ю суд зазначав ще в
ухвалі від 13 червня 2006 року, якою було відмовлено у вжитті заходів
забезпечення позову, проте ані позивачка, ані її представник не змінили
підстави та предмет позову.

У
відповідності до статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Проте
такий спосіб захисту права як зобов'язання особи, яка не є власником нерухомого
майна, здійснити його знищення, у законодавстві не визначений і за своєю суттю
спрямований на порушення основних засад права, суперечить положенням статті 1
Додаткового протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
тощо, а тому при вирішенні даної справи не може бути застосований судом.

Таким
чином, розглянувши справу в присутності представників сторін, в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів осіб, які беруть участь у справі, повно і
всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх
вимог і заперечень, дослідивши надані доказі, суд дійшов висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог.

Оскільки
позивачка є інвалідом другої групи і звільнена від сплати судового збору, такий
відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню не підлягає.

На
підставі викладеного і керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 110, 111
ЖК України, ст. ст. 316, 346, 351 ЦК України, ст. ст. 5, 10, 11, 15, 60, 61,
158 ч. 1, 179, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради і Товариства з обмеженою відповідальністю „Професіонал” про
зобов'язання знести житловий будинок, виселення, надання жилого приміщення у
зв'язку із знесенням будинку і зобов'язання виплатити компенсацію - відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -