УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року:

Колегія
судців   судової   палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді Козака І.О.,

суддів Бахметової В.Х., Демковича Ю.Й.,

при секретарі Стець І.В.,

з участю адвоката ОСОБА_1, апелянтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
позивача-відповідача ОСОБА_4 і його представника, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залів суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи    ОСОБА_2та
ОСОБА_3

на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року по справі за
позовом  ОСОБА_4

до
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи   ОСОБА_2і ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди

та за зустрічним позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2і ОСОБА_3 до ОСОБА_4про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4. звернувся із вимогою до відповідачів-позивачів про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що водій ОСОБА_5, який перебував із відповідачем ОСОБА_2 у трудових відносинах, винен у ДТП, яка мала місце 22.02.06 біля 12.00 год. на ділянці автодороги по вул.
Об'їзній в районі виробничого об'єднання «Ватра» у м. Тернополі. Останній, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-310» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2., в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України
/надалі "ПДР7, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу,
внаслідок чого сталося зіткнення вказаного автомобіля із автомобілем марки «Daimler
Chrysler», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував позивач.

Внаслідок ДТП його автомобілю завдано пошкодження
й вартість відновлювального ремонту становить 5295,17 грн.

Крім вказаної шкоди просив стягнути витрати за проведення оцінки по
визначенню вартості матеріальних збитків у
розмірі 200,00 грн. та витрати, понесені на правову допомогу, в розмірі
250,00 грн.

Також зазначає, що внаслідок ДТП він отримав моральну шкоду, розмір
якої оцінює в 1700,00 грн., і виразилась вона у
моральних стражданнях, зміні нормальних життєвих зв'язків.

У свою чергу, відповідачі - позивачі звернулися із зустрічним позовом,
вважаючи винним у ДТП позивача-відповідача, оскільки він порушив вимоги п. 9.4, 10.1, 10.3 ПДР, й
просять стягнути з останнього в користь
ОСОБА_3. 5390,00 грн. матеріальної шкоди та 2000,00 грн.

Справа № 22а - 229                                           Головуючий у 1 -й інстанції - Грицак P.M.

Категорія - 23                                                    Доповідач - Демкович Ю.Й.

2

моральної шкоди,
а в користь ОСОБА_2. 2400,00 грн. збитків в якості недоотриманого прибутку та
моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.12.06
вимоги первинного позову задавлено частково, стягнуто із відповідача ОСОБА_2. в
користь ОСОБА_4. 4693,73 грн. матеріальної
шкоди, 200,00 грн. витрат за проведення авто-товарознавчого дослідження, 95,95
грн. судових витрат і 300,00 грн. витрат за надання правової допомоги. У
решті вимог відмовлено.

Вимоги щодо задоволення моральної шкоди задоволені
частково, стягнуто 700,00 грн.

У задоволенні первинного позову до ОСОБА_3. відмовлено.

Також відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

В апеляційній
скарзі апелянти просять рішення скасувати, вважаючи, що воно постановлене з
порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове,
яким відмовити ОСОБА_4. в задоволенні його позову, а зустрічний позов
задовольнити в повному обсязі.

Порушення процесуального права вбачають в тому, що суд першої інстанції
розглянув спір за вимогами ОСОБА_4. до ОСОБА_2., які взагалі не
ставилися.

Також вказує, що
судом невірно оцінені обставини ДТП,
вважаючи, що позивач порушив ПДР України, не взяті до уваги докази, що
підтверджують його вину, та перекручені покази свідка.

Окрім цього
зазначають, що товарознавче дослідження проведене із порушенням і визначені ціни не відповідають встановленим
розцінкам на автозапчастини, а також, що експертом за один і то й же
товар двічі нараховане ПДВ

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача та учасників процесу,
колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи із
наступних мотивів.

У силу ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої
інстанції вірно визначені правовідносини, які виникли між сторонами спору та
вірно оцінено докази, язі подані ними та досліджені в судовому засіданні.

Так, із
матеріалів справи встановлено, що 22.02.06 біля 12.00 год. на ділянці
автодороги по вул. Об'їзній у м. Тернополі сталася ДТП в якій водій
транспортного засобу марки «Mersedes-310» державний номерний знак
НОМЕР_1, в порушення вимог п.13.1 ПДР, не дотримався безпечної дистанції та
безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення вказаного автомобіля із
автомобілем марки «Daimler Chrysler», державний
номерний знак НОМЕР_2.

Постановою
Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.06 винним у даній ДТП визнано водія
автомобіля «Mersedes-310» ОСОБА_3.

Останній
перебував у трудових відносинах із відповідачем-позивачем ОСОБА_2, виконував
обов'язки водія.

У силу ст. 1172 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним свої трудових (службових) обов'язків.

Тому суд першої
інстанції вірно визначився із особою, яка повинна нести відповідальність за
спричинену позивачу-відповідачу шкоду.

Колегія не
приймає до уваги тверджень апелянта про невинність у ДТП водія ОСОБА_3.,
оскільки вони спростовуються письмовими доказами. Так, у силу ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Згідно із
постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.06 встановлено
обставини ДТП, винним
визнано ОСОБА_3 й дана
постанова набрала законної сили. Тому при вирішенні спору суд першої інстанції
правомірно визначився із колом осіб та доказів доказів, необхідних для
вирішення спору по суті. Посилання апелянта щодо порушень порядку проведення
оцінки заподіяних збитків колегія суддів не приймає до уваги, так як під час
розгляду справи в суді першої інстанції відповідачі не оскаржували акту
товарознавчого дослідження № 0020 від 24.02.06 про вартість відновлювального
ремонту й сумнівів про належність даний доказ не викликає. В акті повністю
відображені усі пошкодження, які зазнав транспортний засіб ОСОБА_4. у ДТП і їх перелік
відповідає протоколу огляду транспорту, складеного на місці пригоди. Не
заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув
спір за вимогами ОСОБА_4. до ОСОБА_2., які взагалі не ставилися, оскільки по
даній справі

3

ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 26.10.06 скасоване рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 03.08.06 й спір направлено на новий
судовий розгляд з тих підстав, що суд не залучив до участі в якості
співвідповідача за первинним позовом підприємця ОСОБА_2.

При новому
розгляді суд виконав вказівки апеляційної інстанції й останній був залучений за
позовом ОСОБА_4. в якості співвідповідача.

Також, колегія
суддів не приймає до уваги тверджень апелянтів про те, що судом невірно оцінені
обставини ДТП й, що
позивач-відповідач порушив ПДР України, оскільки згідно із схемою ДТП від 22.02.06 на
проміжку дороги, де сталася пригода, поділу дороги на смуги руху немає,
дорожній знак 4.1. вказує, що рух необхідно здійснювати прямо й жодних доказів
про те, що ОСОБА_4. намагався здійснити
маневр розвороту з поворотом вліво судом не здобуто.

Згідно із п. п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху,
дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану
транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного
інтервалу.

Згідно із
доказами, ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Mersedes-310», не врахував дорожньої обстановки, а саме, що дорога була
слизькою й те, що він перевозить пасажирів.

Факт зіткнення транспортних засобів
підтверджує, що останній не вибрав безпечної дистанції та інтервалу.

Враховуючи
наведене, апеляційна інстанція не вбачає підстав для скасування рішення з
мотивів, наведених у скарзі.

Керуючись ст.
ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців.