Справа 22-8837/2007
Суддя 1 інстанції-Кутья
Доповідач - Голубинський A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року                                                                                      м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого -
Голубинського А.М. ,

Суддів - Прокопчук
Л.М. ,  Соломаха Л.І.,

При секретарі -
Бондаренко Н.М.

За   участю
-   представника   позивача
ОСОБА_1   -   ОСОБА_2,
представників відповідача Бєломєстова О.Ю.,  Далеко К.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ЗАТ „Зуївський
енергомеханічний завод" на ухвали судді Ворошиловського районного суду
м.  Донецька від 02 листопада 2007 року
про відкриття провадження та накладення арешту на нерухоме майно з метою
забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства „Зуївський енергомеханічний завод" про визнання
недійсним рішення спостережної ради акціонерного товариства та про усунення
перешкод у здійсненні трудових обов'язків,
-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
судді Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 02 листопада 2007 року відкрито провадження по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства „Зуївський
енергомеханічний завод" про визнання недійсним рішення спостережної ради
акціонерного товариства та про усунення перешкод у здійсненні трудових
обов'язків.

Постановлюючи
ухвалу,  суддя першої інстанції,  виходив з того,  що справа підсудна Ворошиловському районному
суду м.  Донецька,  оскільки позови,  що виникають з трудових правовідносин,  можуть пред"являтися за місцем
проживання позивача. В позовної заяві ОСОБА_1 зазначає,  що його місцем проживання є АДРЕСА_1,  а місцем реєстрації АДРЕСА_2.

На
зазначену ухвалу ЗАТ „Зуївський енергомеханічний завод" подало апеляційну
скаргу,  в якій товариство просило ухвалу
скасувати,  посилаючись на порушення норм
процесуального права: зокрема,  те що суд
не прийняв до уваги того,  що позовна
заява не містить будь-яких доказів фактичного проживання ОСОБА_1 у
Ворошиловському районі м.  Донецька.

Крім
того,  при відсутності документів,  в підтвердження фактичного місця проживання
ОСОБА_1,   із урахуванням подачі позову
за правилами ч.1  ст. 110 ЦПК

України
позовна заява підлягала залишенню судом без руху,  на підставі
ст. 121 ЦПК України.

Також,  ЗАТ „Зуївський енергомеханічний завод"
подало до суду апеляційну скаргу,  в якій
просило скасувати ухвалу судді Ворошиловського районного суду м.  Донецька від 02 листопада 2007 року про
заборону відчуження будь-якими засобами,
тому числі переданням в заставу нерухомого майно,  що належить товариству,  з метою забезпечення позову по справі.
Відповідач вважав,  що судом порушені
вимоги  ст.  151 ЦПК України,  оскільки без належного обґрунтування підстав
необхідності вжиття заходів забезпечення позову та доказів їх фактичного існування,  суддя постановив відповідну ухвалу,  яку товариство просило скасувати.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб які брали
участь у справі,  дослідивши матеріали
цивільної справи,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційні скарги підлягають
задоволенню,  а ухвали суду скасуванню з
наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 01 листопада 2007 року звернувся до
Ворошиловського районного суду м.
Донецька з позовом до ЗАТ „Зуївський енергомеханічний завод" про
визнання недійсним рішення спостережної ради акціонерного товариства та про
усунення перешкод у здійсненні трудових обов'язків

Вказана
обставина свідчить про те,  що заявлений
позов є наслідком незгоди позивача ОСОБА_1 з припиненням між ним та
відповідачем трудових відносин.

Зі змісту
позовної заяви ОСОБА_1 вбачається,  що
місцем його проживання є АДРЕСА_1,  а
місцем реєстрації АДРЕСА_2.

Відповідно
до вимог п.2  ст. 109 ЦПК України позови
до юридичних осіб пред"являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно
до вимог п.1  ст. 110 ЦПК України позови
що виникають з трудових правовідносин,
можуть пред"являтися також за місцем проживання позивача.

Вимоги
вказаної статті встановлюють правила підсудності на вибір позивача
-альтернативної підсудності,  тобто
позивач має право на вибір між кількома судами,
яким згідно вимог закону підсудна справа.

Відповідно
до цивільного законодавства України місцем проживання фізичної особи є житловий
будинок,  квартира,  інше приміщення,  придатне для проживання в ньому,  у відповідному населеному пункті,  в якому фізична особа проживає постійно,  переважно або тимчасово.

Проте,  до позовної заяви ОСОБА_1 не додано будь-яких
даних про те,  що місцем його проживання
є квартира АДРЕСА_1.

Між
тим,  з позовної заяви та відповіді
начальника Адресного бюро Донецької області від 11.12.2007 року
вбачається,  що ОСОБА_1 зареєстрований
26.05.1998 року за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно
довідки директора КП ЖЕК - 7 від 15.11.2007 року ОСОБА_1 не був зареєстрований
і не проживає в квартирі АДРЕСА_2

Юридична
адреса ЗАТ „Зуївський енергомеханічний завод" АДРЕСА_3.

За таких
обставин апеляційний суд вважає,  що
доводи апеляційної скарги про те,  що
позовна заява ОСОБА_1 прийнята до провадження з порушенням норм процесуального
права заслуговують на увагу,  а ухвала
судді про відкриття провадження по справі підлягає скасуванню,  з направленням справи до Ворошиловського
районного суду м.  Донецька Донецької
області,  для вирішення питання щодо
можливості відкриття провадження по справі.

Згідно
частини 3 статті 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду
справи,  якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно
частини 3 статті 152 ЦПК України,  види
забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення спостережної
ради акціонерного товариства про звільнення його з посади Генерального
директора ЗАТ „Зуївський енергомеханічний завод" та про усунення перешкод
у здійсненні трудових обов'язків.

Проте,  суд першої інстанції вийшов за межі заявлених
позовних вимог та застосував заходи забезпечення позову,  які обмежують корпоративні та майнові права
відповідача та інших осіб,  які не
притягнуті до участі у розгляді справи,
та яких не стосуються трудові відносини між відповідачем та позивачем.

Відповідно
до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006
року „Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді
заяв про забезпечення позову",  суд
не повинен вживати таких заходів забезпечення позову,  які пов'язані із втручанням у внутрішню
діяльність господарських товариств.

За таких
обставин,  апеляційний суд приходить до
висновку,  що суд першої інстанції
постановив ухвалу про забезпечення позову з порушенням вимог  ст.
ст.  151,  152 ЦПК України,  а тому зазначена ухвала підлягає скасуванню.

Апеляційний
суд вважає,  що заява ОСОБА_1 про
забезпечення позову шляхом заборони відчуження будь-якими засобами,  в тому числі переданням в заставу майна,  яке належить ЗАТ „Зуївський енергомеханічний
завод" не підлягає задоволенню,
оскільки позивач звернувся до суду з позовом про захист трудових
прав,  а суд при розгляді справ,  предметом яких є розгляд таких вимог не
повинен вживати таких заходів забезпечення позову,  які пов"язані із втручанням у внутрішню
діяльність господарських товариств.

Відповідно
до вимог пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України,  розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції,  апеляційний суд скасовує
ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання,  якщо воно вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права.

Керуючись  ст.
ст. 307,  312,  315,
324 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги ЗАТ „Зуївський енергомеханічний завод" задовольнити.

Ухвалу
судді Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 02 листопада 2007 року про відкриття провадження по справі
скасувати та передати питання щодо можливості відкриття провадження по справі
на новий розгляд до Воропшловського районного суду м.  Донецька.

Ухвалу
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 02 листопада 2007 року про заборону,  з метою забезпечення позову,  відчуження будь-якими засобами,  в тому числі переданням в заставу нерухомого
майна,  що належить ЗАТ „Зуївський
енергомеханічний завод" скасувати,
в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню
в касаційному порядку не підлягає.