У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2007
року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого                           Григор'євої Л.І.,

суддів:                                      Гуменюка
В.І.,          Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,
Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Корольовського районного суду  м. Житомира від                   23 травня 2006 року й ухвалу
апеляційного суду Житомирської області від                29 травня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У жовтні 2004 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що вона є власником 37/100 частин жилого АДРЕСА_1.
Зазначала, що у зв'язку зі зведенням відповідачем добудови до належної йому
частини цього ж будинку відбувається руйнування її частини будинку, унаслідок
чого їй спричинена матеріальна шкода.

Посилаючись на те, що через руйнування будинку не має можливості проживати
в ньому, просила стягнути з відповідача 5 382 грн. матеріальної шкоди та 5 тис.
грн. моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від                          23 травня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 травня
2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній
скарзі                   ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Корольовського районного суду   м. Житомира від 23 травня 2006 року, ухвалу
апеляційного суду Житомирської області від 29 травня 2007 року та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судами норм
процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а судові рішення
- скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з
таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі є
співвласниками АДРЕСА_1.

Відповідач здійснив прибудову до своєї частини будинку. У
приміщеннях частини будинку, що належить позивачці, мають місце пошкодження
конструктивних елементів з характерними ознаками руйнування.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд, з яким
погодилась апеляційна інстанція, виходив із того, що нею не доведено причинний
зв'язок між руйнуванням її частини будинку та зведенням прибудови відповідачем,
посилаючись при цьому на суперечливий характер висновків спеціалістів, що є в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 10 ЦПК
України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх переконливості, а суд зобов'язаний забезпечити
реалізацію принципу змагальності і рівності
сторін у здійсненні процесуальних прав.

Зі змісту п. 4 ст. 10 убачається, що суд має створювати
необхідні умови для здійснення сторонами процесуальних прав та виконання
обов'язків.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вимог позивачки, зазначивши
при цьому в рішенні про факт відмови ОСОБА_1 від проведення комісійної судово-будівельної технічної
експертизи, яка була призначена ухвалою апеляційного суду від 19 грудня 2006
року.

Однак з протоколу судового засідання від 29 травня 2007
року вбачається, що представник ОСОБА_1 не відмовлялася від оплати вартості
експертизи, а навпаки просила направити справу до Київського НДІСЕ та наполягала
на проведенні експертизи (а.с. 237).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України на сторони у справі
покладається обов'язок доказування обставин, на які вони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, виходячи з норм ст. ст. 133, 137, 143 ЦПК
України у разі, якщо у сторін є складнощі щодо отримання та подання суду
доказів, суд за заявою заінтересованої особи може забезпечити ці докази до
пред'явлення нею позову та  за
клопотанням сторін зобов'язаний витребувати такі докази, зокрема, призначити
експертизу. Експертиза призначається судом за заявою осіб, які беруть участь у
справі, з метою з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують
спеціальних знань. При цьому право суду визнати факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його визнанні передбачено 146 ЦПК України лише
у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо.

У порушення норм ст. ст. 10, 57, 212, 213, 214 ЦПК
України суд апеляційної інстанції не з'ясував, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та
якими доказами вони підтверджуються, та ухвалою
від 29 травня 2007 року відхилив клопотання представників ОСОБА_1 про призначення повторної
призначення експертизи як необґрунтоване, незважаючи на доводи ОСОБА_2 про
неможливість оплати експертизи через те, що НДІСЕ не було визначено час та  не було повідомлено позивачку про
необхідність внесення попередньої оплати протягом одного місяця за проведення
експертизи

Виходячи з наведеного судами допущені порушення норм  процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим судові рішення відповідно до
ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись
ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира
від                               23
травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від                29 травня 2007 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Л.І. Григор'єва

Судді:                                                       В.М. Барсукова

М.І.
Балюк

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко