Справа № 2-844/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м.
Ковель                                                                                                 26 квітня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф., за участю секретаря  Зикової М.В.,

позивачки  ОСОБА_1,

відповідачкиОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому
засіданні при попередньому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку
спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку
площею 700 кв.м.,
що в АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

На обгрунтування
своїх позовних вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
трагічно загинув її син -
ОСОБА_3. Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому
майно, в тому числі й на земельну ділянку для будівництва та обслуговування
житлового будинку, площею 700
кв.м., розміщену в АДРЕСА_1,
належну останньому на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2002 року. Вказує, що
будучи спадкоємцем за законом першої черги фактично вступила в управління та
обслуговування даним спадковим майном, так як розпочала будівництво на вказаній
земельній ділянці. Право на спадщину після померлогоОСОБА_3 виникло
також і у дружини останнього, а відповідачки по справі - ОСОБА_2, однак,
вона на вказане спадкове майно не претендує. Позивачка вказує, що свого часу до
нотаріального органу з приводу оформлення права власності в порядку спадкування
не звертались, однак на даний час у неї виникла необхідність в належному
оформленні спадкового майна, тому й ставить питання про визнання за нею права
власності на земельну ділянку площею 700
кв.м., що в АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

У попередньому
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вище
викладених підстав та прохає їх задовольнити. Судові витрати по справі прохає
залишити за нею.

Відповідачка - ОСОБА_2 у
попередньому судовому розгляді позов визнала в повному обсязі, суду пояснила,
що після трагічної гибелі її чоловіка, а сина позивачки по справі, оскільки
були пригнічені - до
нотаріального органу з приводу прийняття спадщини не звертались, а в подальшому
добровільно розподілили спадкове майно, однак юридично цього розподілу не
оформили. Стверджує, що позивачка у справі дійсно вступила у володіння та
управління в порядку спадкування даною земельною ділянкою та розпочала на ній
будівництво. Вказує, що на дане спадкове майно не претендує та не заперечує
проти передачі у власність даної земельної ділянки по АДРЕСА_1 позивачці по
справі - ОСОБА_1

2

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК
України. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

З копії
свідоцтва про смерть, виданого 06.12.2002
року органом цивільного стану в м. Коніне воєводства Великопольське
Республіки Польща, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка по
справі, ОСОБА_1- є
матір'ю померлого, що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 11.02.1972 року відділом
ЗАГСу м. Ковель, тому, відповідно до чинного законодавства, - є спадкоємцем
першої черги за законом.

Після
смертіОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне останньому майно, в
тому числі й на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового
будинку площею 700 кв.м.,
розміщену в АДРЕСА_1, належну
ОСОБА_3на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 04.02.2002 року приватним
нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області;
реєстровий № 351.

Відповідно до
ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) для
придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до
ст. 549 ЦК України(
в редакції 1963 року),
визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В судовому
засіданні встановлено, що юридично право власності в порядку спадкування на
вказане спадкове майно ніхто із спадкоємців померлогоОСОБА_3 не оформляв,
проте, позивач своїми діями фактично вступив в володіння і управління даним
спадковим майном - земельною
ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1, площею 700 кв.м., оскільки
розпочала будівництво на вказаній земельній ділянці, що стверджено і
відповідачкою по справі.

Окрім того,
відповідачка по справі, яка також є спадкоємцем першої черги після
померлогоОСОБА_3 як його дружина, -
не заперечує проти визнання права власності на вказане спадкове майно саме
за позивачкою по справі.

Відповідно до
п.п. 4, 5 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК
України в редакції Закону 2003
року, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII
ЦК України в
редакції Закону 1963 року.

На підставі
доказів, досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку про
підставність вимог позивача про визнання за нею права власності на земельну
ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1, площею 700 кв.м, в порядку
спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Таким чином
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судові витрати за клопотанням позивача віднести за його
рахунок.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 130,
174 ЦПК України, ст.ст. 548,
549 ЦК України (в редакції 1963
року), п.п. 4, 5 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК
України в редакції Закону 2003
року,-

з

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1,
площею 700 кв.м, в
порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294
цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:  О.Ф.Лапін