Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20 квітня 2007 року                                                           м.
Монастирище

Монастирищенський районний суд

Черкаської області

в складі головуючої-судді:       Мазай Н.В.

при секретарі:                                      Возній
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, -

встановив:

Позивач 26.02.2007
року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу в сумі 5 500 грн. посилаючись
на те, що в квітні місяці 2006
року відповідач викрав у позивача автомобіль марки ВАЗ 2121 д/н НОМЕР_1, 1980 року випуску, що
знаходився в домоволодінні позивача в АДРЕСА_1. За
час, що відповідач володів автомобілем він пошкодив автомобіль та завдав
пошкодженням збитків на суму 7
000 (сім тисяч) гривень. Намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за
вчинений злочин відповідач дав позивачу розписку про те, що він в добровільному
порядку до 1 травня 2006 року відшкодує завдані позивачу збитки в сумі 7 000
гривень, але відшкодував лише збитки в сумі 1 500 гривень. Подальша сплата
боргу припинилася і сума боргу на сьогоднішній день складає 5 500 гривень. В
добровільному порядку відповідач відшкодувати збитки відмовляється, а тому
позивач змушений звернутися в суд з позовом про стягнення з відповідача боргу
та судових витрат.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позовні вимоги
підтримав повністю та пояснив, що в квітні місяці 2006 року відповідач
викрав у нього з домоволодіння в АДРЕСА_1, його
автомобіль марки ВАЗ 2121
д/н НОМЕР_1, 1980 року випуску.
Він, в зв'язку з викраденням автомобіля звернувся в правоохоронні органи.
Відповідача було затримано, порушено кримінальну справі і вироком
Монастирищенського районного суду від 02.10.2006
року засуджено за ч. 1
ст. 289 КК
України до 4 років
позбавлення волі з іспитовим строком на 3
роки. За час, що відповідач володів автомобілем він пошкодив автомобіль та
завдав пошкодженням збитків на суму 7
000 (сім тисяч) гривень. Він не заявляв у кримінальній справі цивільний позов,
оскільки відповідач добровільно погодився відшкодувати завдані збитки, про, що
написав розписку від 13.04.2006 року про відшкодування 7 000 гривень за ремонт
автомобіля і зобов'язався відшкодувати борг до 1 травня 2006 року. Відповідач в
добровільному порядку відшкодував йому лише 1 500 гривень, а решту 5
500 гривень в добровільному порядку відшкодовувати відмовляється. Подальша
сплата боргу припинилася і сума боргу на сьогоднішній день складає 5 500 гривень. В
зв'язку з цим він змушений звернутися в суд з позовом про стягнення з відповідача
боргу в сумі 5 500 гривень,
а також судових витрат пов'язаних з розглядом цивільної справи в суді, а саме 55 гривень
державного мита та 30 гривень
витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. Просить
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не з "явився.
Про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом
порядку, про що свідчить поштова розписка №
302082 від 10.04.2007
року. Причини неявки суду не повідомив. Оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК України
судочинство здійснюєтеся на засадах змагальності і неявкою до суду без поважних
причини відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав у суді, а ст. 169 ЦПК України дає
право суду, у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних
чи доказів (постановити
заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в
зв'язку з чим відповідно до ч. 4
ст. 169 ЦПК
України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Крім того,
суд вважає, що в

2

матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та
прийняття рішення по суті справи і такий розгляд справи не буде порушенням
права відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час
та місце розгляду справи, як сторони у цивільному процесі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання
та прийняття рішення по суті справи і на думку суду позов підлягає задоволенню
у повному обсязі виходячи з наступного:

Викладений позивачем факт викрадення відповідачем його
автомобіля з домоволодіння в АДРЕСА_1
повністю підтверджується показами підсудного ОСОБА_2. згідно вироку Монастирищенського
районного суду від 02.10.2006
року (а.с. 5-6).

Вирок Монастирищенського районного суду від 02.10.2006 року на день
розгляду цивільної справи в судовому засіданні вступив в законну силу та ніким
не оспорений.

Факт виникнення зобов»язання між позивачем та
відповідачем на суму 5
500 гривень та строки його виконання доведено позивачем наданням оригіналу
розписки від 13.04.2006 року (а.с. 4).

Відповідно до ст. 202
ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов»язків. Одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. До
правовідносин, які виникають з односторонніх правочинів, застосовуються
загальні правила про зобов»язання та договори, якщо це не суперечить актам
цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до п. 3 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини
фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір
неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Односторонній правочин між позивачем та відповідачем
укладено на суму в 7 000
(сім тисяч) гривень в письмовій формі, в вигляді розписки про зобов'язання
повернути кошти, де визначено і строк повернення коштів, а саме до 1 травня 2006 року (а.с. 4).

Відповідно до ст. 59
ЦПК України, обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України за № 3 від 28.04.1978 року з
наступними змінами та доповненнями від 25.12.1992
року за № 13 та 25.05.1998 року за № 15 "Про судову
практику в справах про визнання угод недійсними" сторони не можуть
доказувати у судовому порядку визнання недійсними угоди або виконання угоди,
яка передбачає письмову форму, показами свідків.

Відповідно до ст. 204
ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 60
ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем надано суду передбачені Законом докази
виникнення зобов»язання та невиконання зобов'язань за даним правочином відповідачем.

На час розгляду справи в суді недійсність правочину
укладеного між сторонами по справі прямо не встановлена законом. Відповідач не
надав суду доказівїпро визнання даного правочину недійсним судом та на момент
розгляду справи не звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання
правочину недійсним.

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 11
ЦПК України розглядає цивільні справи.не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачем не надано суду встановлених Законом доказів
виконання зобов'язань за зобов»язанням між ним та позивачем, а тому суд вважає,
що позов обґрунтований підтверджений доказами та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 81,
84, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

3

На підставі викладеного ст.ст. 202, 204, 208, 215, 509, ЦК
України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 28.04.1978 року з наступними
змінами та доповненнями від 25.12.1992
року за № 13 та 25.05.1998 року за № 15 " Про судову
практику в справах про визнання угод недійсними" та керуючись ст.ст. 3, 5 - 8, 10, 11, 14, 59, 60, 81,
84,88,   208,209,213-215, 224-228, 294 ЦПК
України, суд,-

вирішив:

Позов
задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1 5 500 (п"ять
тисяч п»ятсот) гривень
боргу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1 судові
витрати : державне
мито в сумі 55 гривень,
витрати на інформаціно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, а
всього 5 585 гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії в Монастирищенський
районний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.