Справа
№2-2759/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

7    травня 2007
року  Луцький міськрайонний суд
Волинської області

у складі: головуючого - судді                           Крупінської С.С.,

при секретарі                                                    Давидович А.А.,

з участю представника прокуратури              Вознюк
О.М.,

представника позивача                                    Шубіної
Л.Й.,

відповідача                                                         ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за позовом прокурора Луцького району в інтересах
держави в особі Луцької міської клінічної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення
витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,

встановив:

Прокурор Луцького району звернувся в суд в інтересах держави в особі
Луцької міської клінічної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування
особи, яка потерпіла від злочину. Позов мотивує тим, що відповідач 6.12.2006
року близько 20.30 години на об'їзній дорозі «Луцьк-Рованці-Луцьк», поблизу
с.Рованці Луцького району, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем ВАЗ 210990 н.з НОМЕР_1, який на основі довіреності належить ОСОБА_2
та рухаючись зі швидкістю 70км./год , в напрямку м.Луцьк з с.Рованці Луцького
району, без наявності належних документів на право керування, на ділянці дороги
з обмеженою оглядовістю, виконуючи маневр обгону, проявив неуважність та необережність,
внаслідок чого з'їхав з дороги в кювет. Вироком Луцького міськрайонного суду
від 19.02.2007 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2ст.286 КК України та призначено останньому покарання у вигляду 3 років
позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом. На
підставі ст.ст. 75,76 КК України засудженого звільнено від відбуття покарання з
іспитовим строком на 1 рік.

8     результаті
дорожньо - транспортної пригоди пасажир ОСОБА_2 отримав

тілесні ушкодження, які згідно висновку судово - медичної
експертизи №45 від 28.12.2006

року за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, за ознакою

небезпеки для життя.

З 06.12.2006 року по 23.12.2006 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному
лікуванні у Луцькій міській клінічній лікарні, що становить 17 ліжкоднів ,
загальною вартістю 510 грн. Вказані кошти ОСОБА_1 лікарні не відшкодував.

Враховуючи викладене, прокурор Луцького району просить стягнути з
відповідача на користь Луцької міської клінічної лікарні 510грн. витрат на
стаціонарне лікування ОСОБА_2, який потерпів від злочину, вчиненогоОСОБА_1

В попередньому судовому засіданні представник прокуратури Луцького району
Вознюк О.М.. позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві,
просила їх задовольнити. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Представник
позивача Шубіна Л.Й. просила позов задовольнити.

Відповідач  заявлений позов визнав, не заперечував проти
його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З пояснень сторін, письмових доказів в судовому засіданні встановлено, що
відповідач 6.12.2006 року близько 20.30 години на об'їзній дорозі
«Луцьк-Рованці-Луцьк», поблизу с.Рованці Луцького району, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 210990 н.з НОМЕР_1, який на основі
довіреності належить ОСОБА_2 та рухаючись зі швидкістю 70км./год , в напрямку
м.Луцьк з с.Рованці Луцького району, без наявності належних документів на право
керування, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, виконуючи маневр обгону,
проявив неуважність та необережність, внаслідок чого з'їхав з дороги в кювет.

Вироком Луцького міськрайонного суду від 19.02.2007 року (а.с.3-4) визнано
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України та
призначено останньому покарання у вигляду 3 років позбавлення волі без
позбавлення права керувати транспортним засобом. На підставі ст.ст. 75,76 КК
України засудженого звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1
рік.

В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_2
отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово - медичної експертизи
№45 від 28.12.2006 року за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

З довідки Луцької міської клінічної лікарні (а.с.5) вбачається , що з
06.12.2006 року по 23.12.2006 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні
у Луцькій міській клінічній лікарні, що становить 17 ліжкоднів, загальною
вартістю 510 грн. Вказані кошти ОСОБА_1 лікарні не відшкодував.

Відповідно до ч.1ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від
цього злочину.

Тому суд прийшов до висновку, що витрати, понесені закладом охорони
здоров'я на лікування потерпілого ОСОБА_2 , слід стягнути з відповідача в
користь Луцької міської клінічної лікарні в повному об'ємі - в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в
дохід держави та витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду
судової справи.

Керуючись ст.
ст.6,10,11,58,60,88,213,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.22,1166,1206 ЦК України, с у д ,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Луцької міської клінічної лікарні 510 (п'ятсот
десять) гривень витрат , затрачених на стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 51 ( п'ятдесят одну) гривню судового збору
.

Стягнути з ОСОБА_1 30 (тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи ( одержувач: м.Луцьк 22050000; ; депозитний рахунок : №0002; банк одержувача : ГУДКУ у
Волинській області; МФО 803014;
призначення платежу : за ІТЗ до Луцького міськрайонного суду Волинської
області).

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
У разі

подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.