АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 квітня 2007
року                                                                                                      м.
Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючої:   Стеблюк Л.П.

суддів:
Голембевської Л.М., Луценка В.В.

при
секретарі: Торбасюк О.І. розглянувши   у
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення
Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.12.2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності
,-

встановила:

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.12.2006
року позов ОСОБА_2до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності
задоволено. Виселено ОСОБА_1із приватного будинку ОСОБА_2за адресою АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення. Відділенню громадянства, еміграції і
реєстрації фізичних осіб Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області
провести виписку (зняти з реєстраційного обліку) ОСОБА_1за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2судові витрати в сумі 266 грн.: з яких 8,50 грн. -
оплата судового збору; 7,50 грн. інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи; 250 грн. - за надання юридичної допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про
скасування рішення суду, оскільки судом неправильно застосовано норму
матеріального та процесуального права, та про направлення справи на новий
розгляд.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Суд  встановив
дійсні  правовідносини,  що
склались  між  сторонами,
дав їм належну правову оцінку та дійшов підставного висновку про
задоволення позову, при цьому застосував норму Житлового Кодексу України, чим
вийшов за межі позову,  оскільки в
позовній заяві позивачка посилалась лише на вимоги Закону України «Про

Справа № 22 - 531
2007 р.       Категорія:   12
Рішення постановлено під головуванням Ковганича С.В.

Доповідач:Стеблюк Л.П.

> власність»,
тому колегія суддів вважає, що саме цією нормою матеріального права слід
керуватись при вирішенні спору по суті, виключивши з мотивувальної частини
рішення ^ вказівку про застосування положень ст.ст. 116, 157 ЖК України.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 06.08.2001
року, посвідченого Державним нотаріусом Тульчинського районного державного
нотаріального округу Падюк М.В. подарував ОСОБА_2. належний йому на праві
приватної власності будинок АДРЕСА_1. З 18.03.1998 року в даному будинку
приписаний ОСОБА_1. Будинок позивачці був подарований в період їхнього шлюбу з
відповідачем, який згідно рішення Тульчинського районного суду від 24.11.2006
року - розірвано.

Крім того,
матеріалами справи встановлено, що в сім'ї створився ненормальний,.
психологічний клімат в зв'язку із розірванням шлюбу між батьками, неповнолітня
та малолітня діти позбавленні можливості нормального проживання та виховання.
Створені умови які негативно впливають на психіку та нормальний моральний
розвиток підлітків.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно набуте ними на підставі договору дарування. Таким чином,
будинок подарований ОСОБА_2. її батьком являється її особистою приватною
власністю, хоча і набутий нею за час шлюбу.

Згідно положеннями ст. 391 ЦК
України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, відповідач пояснив, що не претендує на частину будинку, однак
вважає, що має право на користування будинком, і не заперечує того факту, що
закрив дві кімнати в будинку, чим спричинив позивачці та неповнолітнім дітям
незручності у користуванні жилим приміщенням.

Представники органу опіки вважають за недоцільне проживання сторін в одному
будинку, оскільки вказане негативно впливає на виховання неповнолітніх дітей.

Тому суд дійшов підставного висновку про задоволення позову ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. про усунення перешкод у здійсненні права власності в повному обсязі,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки останні
ґрунтуються на повно з'ясованих обставинах справи, та, відповідно, немає
підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Виключити з мотивувальної частини рішення Тульчинського районного суду
Вінницької області від 28.12.2006 року вказівку на ст.ст. 116, 157 ЖК України,
в іншій частині рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від
28.12.2006 року залишити без змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її проголошення
до Верховного Суду України.