РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11
грудня   2007 року                                                                                              м.
Ужгород.

Судова  колегія
судової     палати у
цивільних  справах  Апеляційного
суду Закарпатської області   в
складі:

головуючого -
судді   Власова С.  О.,  суддів - Мацунича М. В.,  Ігнатюка Б.Ю.,

при секретарі -
Молнар Е.А.

з
участю: позивача ОСОБА_1,  її
представника ОСОБА_2,  представника
відповідачів ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 - ОСОБА_6,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 2 жовтня 2007 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про встановлення
факту прийняття спадщини за заповітом,
визнання права власності на 26 частини будинку та 0, 37 га земельної
ділянки спадкового майна,  усунення
перешкод у користуванні спадковим майном , -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_5,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття
спадщини за заповітом ОСОБА_7,  яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  укладеного нею та
посвідченого 23 липня 1998 року державним нотаріусом Ужгородської районної
державної нотаріальної контори,  що
знаходиться за місцем відкриття спадщини в АДРЕСА_1,  що складається з земельної ділянки,  житлового будинку та допоміжних будівель і
споруд. Вона фактично прийняла спадщину по заповіту після смерті
спадкодавця,  господарювала на її
земельній ділянці,  доглядала за братом ,  який проживав по місцю відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2
помер її батько - ОСОБА_8,  після якого
відкрилася спадщина для неї і за законом на майно за вищевказаною адресою.

У квітні
2003 року вона дізналася,  що 30 травня
1996 року ОСОБА_5.,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4, ОСОБА_9,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8(померлому) видані свідоцтва про право власності по 16 частині
кожному на будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Коритнянської
сільської ради народних депутатів № 9 від 30 травня 1996 року " Про
визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1,  про що вона раніше не знала.

Позивачка
вважає,  що вона належним чином прийняла
спадщину за заповітом шляхом вступу у законне володіння після смерті
спадкодавця,  а відповідачі не є
спадкоємцями першої черги за законом.

Посилаючись
на вказані обставини та на закон,
зокрема п.5  ст.  48 Закону України "Про власність"
та п.1  ст.  391 ЦК
України,  позивачка просила суд
задовольнити позов.

Справа № 22ц-1748/07                                                             Номер
рядка статистичного звіту: 5

Головуючий у
першій інстанції: Ференц
А.М.

Доповідач: Власов С. О.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 1 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено повністю.

Судом
встановлено факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 після смерті матері
ОСОБА_7. Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове за заповітом на 26
частини будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0, 37 га,  що належала спадкодавцеві ОСОБА_7 на підставі
державного акту на право приватної власності на землю серія ЗК № 012-9288 від
07 липня 1995 року за № 26. Зобов'язано усунути перешкоди з боку ОСОБА_5.,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у користуванні ОСОБА_1 спадковим майном,  що складається з 26 частини житлового
будинку та допоміжних до нього приміщень,
земельної ділянки розміром 0, 37 га,
що знаходяться за адресою по АДРЕСА_1.

Ухвалою
цього ж суду від 19 жовтня 2007 року виправлено допущену судом в рішенні описку
- число постановления рішення суду з 1 жовтня 2007 року на 2 жовтня 2007 року
а.с. 105.

В
апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_5.,
ОСОБА_3,  ОСОБА_9просять рішення
міськрайонного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову позивачеві в
задоволенні позовних вимог повністю,
вказуючи,  що висновки суду не
відповідають обставинам справи та що рішення постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

У своїх
запереченнях на подану скаргу ОСОБА_1 її не визнала,  посилаючись на обгрунтованість та законність
судового рішення.

У
судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_10 апеляційну скаргу
підтримала.

Позивачка
ОСОБА_11 апеляційну
скаргу не визнала,  апеляційному суду
пояснила,  що вона постійно проживає в
іншому будинку АДРЕСА_2 і в
нотаріальну контору для прийняття спадщини не зверталась та немає офіційної
відмови нотаріуса в оформленні  їй
спадщини за заповітом.

Представник
позивачки ОСОБА_12апеляційну скаргу відповідачів не визнав,  просив таку відхилити,  а рішення суду залишити без змін.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  які з'явилися,  перевіривши матеріали цивільної справи та
архівну цивільну справу № 2-421006 й обговоривши доводи апеляційної
скарги,  вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_5.,  ОСОБА_3,
ОСОБА_9підлягає задоволенню,  а
рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Приймаючи
рішення про задоволення позову міськрайонний суд виходив з того,  що ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину
після смерті спадкодавця - ОСОБА_7,  а
тому визнав за нею право власності на спадкове майно за залишеним померлою
заповітом.

Проте з
таким висновком погодитись не можна,  так
як такий не відповідає обставинам справи,
суд неправильно застосував норми матеріального права. У зв'язку з цим
рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК України   обгрунтованим є
рішення,  ухвалене на

основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,  на
які сторони посилаються,  як на

підставу своїх
вимог і заперечень,  підтверджених тими
доказами,  які були досліджені в судовому
засіданні. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно
зазначених вимог закону судом ухвалено рішення всупереч наявним в матеріалах
справи доказам.  Відповідно неправильно
застосовано норми матеріального права.

Як убачається з
нотаріально посвідченого 23 липня 1998 року заповіту,  ОСОБА_7,
на випадок своєї смерті заповіла все своє майно доньці ОСОБА_1
а.с.  8. Свідоцтвом про смерть
стверджено,  що ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 а.с.  16.

Згідно
вимог чинного на час відкриття спадщини закону,
який підлягає застосуванню до даних правовідносин,  зокрема,
ст. 525 ЦК України в редакції 1963 р. встановлено,  що часом відкриття спадщини визнається день
смерті спадкодавця,  а виконання заповіту
відповідно до  ст.  546 ЦК
України 1963 р. покладається на призначених у ньому спадкоємців.

Відповідно
до вимог  ст.  549 ЦК України 1963 р. дії,  що свідчать про прийняття спадщини визнається
якщо спадкоємець:

1)
фактично вступив в управління або володіння спадковим
майном ;

2)
якщо  він     подав державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені
в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

В даному
випадку ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_7,  яка померла 30.04.2000
р. мала прийняти спадщину за заповітом до 20.10.2000 р.

Як
установлено апеляційним судом,  жодна з
вказаних вимог закону у визначений законом термін ОСОБА_1 не виконана,  та згідно вимог  ст. 60 ЦПК України не доведена нею у суді
належними і допустимими доказами.

Крім
того,  визнаючи право власності ОСОБА_1
на 0, 37 га земельної ділянки та частину будинку,  міськрайонний суд не врахував також
слідуючого.

Як
убачається з матеріалів справи заповіт померлою ОСОБА_7 був укладений 23 липня
1998 року.

Державний
акт на право приватної власності на землю (0, 37 га) був виданий померлій 7
липня 1995 року,  а 30 травня 1996 року,  виконавчий комітет Коритнянської сільської
Ради видав свідоцтва про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1,  який знаходиться на вищезгаданій земельній
ділянці площею 0, 37 га слідуючим громадянам: ОСОБА_5 - на 16 частину
будинку,  ОСОБА_4- на 16 частину та
ОСОБА_3 також на 16 частину,  як членам
колгоспного двору.

У
відповідності з ч.1  ст. 30 діючого на
той час Земельного кодексу України в редакції Закону України № 2196-12 від
13.03.1992 року - "При переході права власності на будівлю і споруду разом
з цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 Цього Кодексу,
і право власності або право користування земельною ділянкою без міни її
цільового призначення і,  якщо інше не
передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди".

З
рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 лютого 2006 року,  яке набуло законної сили,  видно,
що суд відмовив в позові ОСОБА_1 у визнанні недійсним рішення
Коритнянської сільської ради від 30.05.1996 р. № 9 в частині,  що стосується 16 частини будинковолодіння та
визнання права власності на 16 частини будинковолодіння АДРЕСА_1. У
мотивувальній частині суд констатував,
що ОСОБА_5.,  ОСОБА_3,  та ОСОБА_4 прийняли спадщину за померлими у
відповідності до  ст.  549 ЦК
України 1963 р. шляхом вступу в управління та володіння спадковим
майном а.с.  83-86V.

Отже,  обставини,
щодо прийняття спадщини за померлими ОСОБА_8 та ОСОБА_8 відповідачами
ОСОБА_5., ОСОБА_3 та ОСОБА_9,  згідно ч.3  ст.  61
ЦПК України  не підлягають
доказуванню,  оскільки такі вже
встановлено судовим рішенням від 27.02. 2006 р. (а.с.  83-86) ,
яке ніким не змінено і не скасовано.

Таким чином
зібраними по справі доказами стверджено,
що на час звернення 18.09.2006 р. ОСОБА_1 з даним позовом до суду
фактично став відсутній   предмет спору -
спадкове майно.

Неповне
з'ясування судом обставин справи призвело
до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  301, 303, 304,  п. 2 ч.1
ст.  307,  п. 3
і  4  ст.  309,
313,  316,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія
судової палати , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 2 жовтня 2007 року скасувати.

У
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про встановлення
факту прийняття спадщини за заповітом,
визнання права власності на 26 частини будинку АДРЕСА_1 та 0, 37 га
земельної ділянки,  усунення перешкод у
користуванні спадковим майном -відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сиди до суду
касаційної інстанції.