УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
серпня 2007 року                                                                               м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді
Соколовського В.М. ,

суддів:                                          Ясеновенко
Л.В.,  Мелінишин Г.П.,

секретаря                                     Юрків І.П.,

з
участю        апелянта                ОСОБА_1 ,  його адвоката ОСОБА_2,
третіх

осіб на стороні
позивача ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,
відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_6,  треті особи на
стороні позивача ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
третя особа на стороні відповідача виконком Івано-Франківської міської
ради,  про усунення перешкод у
користуванні житлом та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  згідно з яким позивач просив постановити
рішення,  яким зобов"язати
відповідача ОСОБА_6 знести самовільну забудову - квартиру АДРЕСА_1,  визнати спірну будівлю самочинним
будівництвом,  зобов"язати ОСОБА_6
усунути порушення права власності ОСОБА_1 шляхом знесення самочинного
будівництва по АДРЕСА_1,
зобов"язати ОСОБА_6 привести його житло у попередній стан шляхом
відновлення знесеної стіни та ремонту перекриття даху,  стягнути з відповідача на користь позивача 10
000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі -відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

На дане
рішення ОСОБА_1  подав апеляційну
скаргу,  в якій зазначає,  що оскаржуване рішення постановлено при
неповному з"ясуванні обставин,
котрі мають значення для справи,
недоведеністю обставин,  які суд
вважає встановленими,  з порушенням норм
матеріального та процесуального права. Зокрема,
суд безпідставно відмовив у клопотанні про призначення будівельної
експертизи,  без висновку якої неможливо
вирішити питання про допущення відповідачем при будівництві порушень
архітектурно-будівельних норм та встановлення обсягу погіршення технічного стану
сусіднього будинку,  який належить
позивачу. Судом не звернуто уваги і на порушення прав позивача в тому,  що будівництво та реконструкція відповідачем
квартири,  на час подання позову в червні

Справа №
22-ц-938/2007 р.                                   Головуючий
у 1 інстанції Попович С. С.

№ 22-ц-939/2007
р.

Категорія 44                                                    Доповідач
Соколовський В.М.

2005 року,  здійснені самовільно,  без дозволу на виконання будівельних робіт і
не зважаючи на припис про припинення робіт та притягнення до адімністративної
відповідальності,  а також без отримання
згоди позивача на таке будівництво. Суд залишив поза увагою і те,  що самовільним будівництвом погіршено
технічний стан будинку,  який являв собою
одне ціле із трьох квартир. Зокрема,
відповідач зніс спільну несучу стіну в 2003 році,  яка в даний час не відновлена,  оскільки,
новозбудована стіна не закріплена до бокових стін квартири АДРЕСА_2
позивача та даху. Крім того,  відповідач
обрізав і видалив утримуючу дах балку,
яку не відновив,  внаслідок чого
розсувається стропильна система даху,
чим порушено загальну цілісність будинку,  існує загроза його обвалу,  і це порушує право позивача-апелянта на безпечне
користування житлом,  ускладнює
реконструкцію власного житла. Також відповідач не виконав умови надання дозволу
на проведення проектно-пошукових робіт. Отже,
судом не взято до уваги,  вважає
апелянт,  що будівництво відповідачем
здійснено всупереч вимогам чинного законодавства,  зокрема,
Законів України "Про основи містобудування" та "Про
планування і забудову територій",
тому його слід вважати самовільним,
оскільки,  крім дозволу на
проектно-пошукові роботи,  у відповідача
були відсутні будь-які документи на будівельні роботи,  та,
незважаючи на заборону суду проводити будівельні роботи,  відповідач продовжував будівництво,  а по факту їх завершення,  будинок було здано в експлуатацію. Такими
неправомірними діями відповідача було порушено його право власності та право на
безпечне користування житлом,  чим
спричинено моральну шкоду,  яку оцінює в
10 000 гривень,  що судом безпідставно не
було задоволено.

Просив
оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення його
позовних вимог.

В
судовому засіданні апелянт та його адвокат ОСОБА_2 підтримали вимоги
апеляційної скарги з вище наведених мотивів,
просили призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу на
предмет дотримання відповідачем при реконструкції та будівництві будинку
архітектурно-будівельних норм і апеляційну скаргу задоволити,  скасувавши рішення суду першої інстанції та
задоволивши позовні вимоги.

Треті
особи на стороні позивача ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимоги апеляційної скарги підтримали,  вважають рішення незаконним та таким,  що підлягає скасуванню,  а позовну заяву обгрунтованою,  яку слід задовольнити повністю.

ОСОБА_6
апеляційну скаргу не визнав,
вважає,  що правомірно здійснив
реконструкцію та добудову будинку на підставі відповідних дозволів,  тому рішенням міськвиконкому йому видано
свідоцтво про право власності на квартиру в спірному будинку. Рішення рахує
законним і обгрунтованим,  апеляційну
скаргу - безпідставною,  яку просив
залишити без задоволення,  а рішення суду
- без змін.

Представник
міськвиконкому Івано-Франківської міської ради в судове засідання не
прибув,  хоча належно був повідомлений
про розгляд справи.

Вислухавши
доповідача,  пояснення сторін та третіх
осіб,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що на підставі акту
обстеження від 24 вересня 2003 року (а.с.
101) житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,  підписаного всіма відповідними інспектуючими
службами міста,  відповідачу ОСОБА_6 дано
висновок про те,  що квартира АДРЕСА_3 у
цьому будинку завалена і комісія вважає за доцільне дозволити йому,  як власнику квартири АДРЕСА_1,  добудову до власної квартири житлових
приміщень на місці знесеної квартири АДРЕСА_3,
яка відселена,  при умові ремонту
стропильної системи і покрівлі над квартирою АДРЕСА_2 цього ж будинку.

Згідно
даного висновку,  рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської ради від 21 жовтня 2003 року №445
(а.с.  95) ОСОБА_6 дозволено проведення
проектно-пошукових робіт для реконструкції власної квартири АДРЕСА_1 з
добудовою і будівництвом приміщень на місці знесеної квартири

АДРЕСА_3
при умові ремонту крокв"яної
системи та покрівлі над квартирою АДРЕСА_2 цього ж будинку та дано дозвіл на
складання проекту відведення земельної ділянки.

Власниками
квартири АДРЕСА_2 в рівних долях являються ОСОБА_5,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ,  що
стверджується копією свідоцтва на право власності на житло від 11 травня 1999
року (а.с.  40).

За
те,  що ОСОБА_6 розпочав самовільне
будівництво без відповідних дозволів та необхідних документів,  його було притягнуто до адміністративної відповідальності
і накладено штраф (а.с.  36,  37,
78,  79,  80).

Однак,  в послідуючому,  ОСОБА_6 було виготовлено проект забудови
земельної ділянки по АДРЕСА_1 в зв"язку з реконструкцією та добудовою
приміщень власної квартири АДРЕСА_1 (а.с.
98),  а згодом,  рішенням Івано-Франківського міськвиконкому
від 14 березня 2006 року АДРЕСА_236 а.с.
116) йому дозволено індивідуальне житлове будівництво,  а саме: реконструкцію власної квартири
АДРЕСА_1 з добудовою і будівництвом житлових приміщень на місці знесеної
квартири АДРЕСА_3,  із приміткою,  що дозвіл на проектно-пошукові роботи було
дано рішенням міськвиконкому від 21 жовтня 2003 року №445.

На
підставі вище зазначеного рішення ОСОБА_6 було виготовлено та погоджено
технічну документацію на спірне будівництво (а.с.  114-115, 117).

31
березня 2006 року на підставі цього ж рішення начальником інспекції
держархбудконтролю було видано дозвіл на виконання будівельних робіт №82/9
(а.с.  119).

Рішенням
Івано-Франківського міськвиконкому від 01 червня 2006 року АДРЕСА_275
затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію реконструкції та
добудови квартири АДРЕСА_3,  яку здійснив
ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому міської ради від 14 березня 2006 року
(а.с.  130).

Відповідно
до розпорядження міського голови м.
Івано-Франківська від 22 червня 2006 року 343-р після проведеної
реконструкції та будівництва ОСОБА_6 вирішено видати і видано свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_3,
оформлено та видано технічний паспорт на квартиру (а.с.  110-112, 113, 120).

Згідно  ст.
376 ЦК України,  житловий
будинок,  будівля,  споруда,
інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом,  якщо вони забудовані або будуються на
земельній ділянці,  що не була відведена
для цієї мети,  або без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту,  або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Необхідність
отримання дозволу на будівництво передбачена
ст.  18 Закону України "Про
основи містобудування" від 16.11.1992 року,  відповідно до якої будівництво об"єктів
містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних
рад чи виконкомів (в разі делегування таких повноважень радами).

Відповідно
до "Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних
робіт",  затвердженого наказом
Держбуду України від 05.12.2000 року АДРЕСА_373,  необхідно також одержати дозвіл на виконання
будівельних робіт,  який видається
інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Статтею
7 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 року
визначено порядок затвердження проекту об"єкта архітектури,  згідно якої проект має бути завірений
підписом і особистою печаткою архітектора,
який має кваліфікаційний сертифікат.

На
підставі викладеного,  колегія судців
вважає,  що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про те,  що
ОСОБА_6 здійснив будівництво відповідно до затвердженого проекту та наданих
дозволів на будівництво і реконструкцію та без порушень. Будівництво,  яке просив знести ОСОБА_1 ,  є узаконеним органом місцевого
самоврядування,  у функції якого якраз і
входить вирішення даного питання,  тому
суд правильно поважав,  що будівництво і
реконструкція будинку,  які провів
ОСОБА_6,  не

можна рахувати
як самочинне будівництво. Також суд зробив вірний висновок,  що позивач не надав суду доказів того,  що зведена ОСОБА_6 стіна між квартирами
сторін порушує які-небудь інтереси позивача та не довів в судовому засіданні
свої вимоги щодо зобов"язання відповідача перекрити дах.

При
таких обставинах суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у клопотанні
про призначення та проведення будівельно-теехнічної експертизи з підстав
порушення ОСОБА_6 при будівництві архітектурно-будівельних норм,  оскільки,
відповідь на ці питання дана в відповідних рішеннях органу місцевого самоврядування,  його інспекцій,  в тому числі інспекцією з Держархбудконтролю
міськвиконкому,  останнім з яких
міськвиконком затвердив акт комісії щодо вводу будови в експлуатацію,  що підтверджує про відсутність порушень
відповідача при будівництві квартири. Тому з цих підстав і колегія суддів
вважає,  що не має необхідності
призначати будівельно-технічну експертизу і відмовляє апелянту в такому
клопотанні.

До
вірного висновку прийшов суд і в частині відмови позивачу у відшкодуванні
моральної та матеріальної шкоди,
оскільки,  відсутня вина
відповідача у заподіянні такої.

Посилання
апелянта на те,  що суд невірно та
неповно встановив обставини справи,
порушив матеріальний і процесуальний закон,  безпідставно відмовив у клопотанні про
проведення будівельної експертизи,  не
знайшли свого підтвердження в судовому засіданні,  оскільки,
заперечуються встановленими і дослідженими матеріалами справи.

Колегія суддів вважає,  що судом
першої інстанції постановлено законне і

обгрунтоване рішення,  яке відповідає
нормам матеріального і процесуального права,
а

доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та не дають
підстав для його

скасування чи зміни.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315,  317, 218 ЦПК
України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.