АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року березня місяця 27 дня колегія суддів судової палати по цивільним
справам Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії в складі:

Головуючого,
судді :    - Моісеєнко Т.І.

Суддів :          - Мамасуєвої Л.О., Полянської В.О.

при
секретарі:   - Піцик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,
стягнення моральної шкоди, за апеляційною ОСОБА_2. на рішення Феодосійського
міського суду АРК від 24.03.2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про захист честі, гідності
та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він працює в Державній автоінспекції м.
Феодосії з 1998 року. 22 лютого 2005 року начальнику міліції м. Феодосії , 20
березня 2005 року начальнику Департаменту ДАІ МВС України, неодноразово в
прокуратуру м. Феодосії, 25 серпня 2005 року начальнику УВБ в АРК відповідачем
ОСОБА_2. були відправленні листи, які містять недостовірну інформацію про
нього, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію.

Вважає, що зазначені звернення були здійснені з метою ухилитися від
відповідальності.

На підставі заяв відповідача було проведено службове розслідування, у
результаті якого доводи ОСОБА_2. нічим не підтвердилися.

На підставі вищевикладеного позивач просив: зобов'язати відповідача
спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію, шляхом принесення в
письмовій формі вибачень, зобов'язати ОСОБА_2. направити листи у всі інстанції,
куди їм була відправлена скарга на ОСОБА_1, і вказати, що в них знаходиться
недостовірна інформація, невідповідна дійсності, стягнути з відповідача у
рахунок заподіяної моральної шкоди 1700 грн.

Рішенням Феодосійського міського суду АР Крим від 24.03.2006 року в позов
задоволено в повному обсязі.

Справа №
22-Ц-37- ф/2007

Зобов'язано
ОСОБА_2 спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію про ОСОБА_1
шляхом принесення в письмовому виді вибачень, направити листи у всі інстанції,
куди їм була відправлена скарга на ОСОБА_1, в який вказати, що ОСОБА_2.
відправив лист, в якому знаходиться недостовірна інформація, невідповідна
дійсності. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 1700 гривень, та повернення
держмита в сумі 34 грн., всього 1734 грн..

На вказане
рішення суду ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт посилається, на порушення норм матеріального і
процесуального права, неповноту з'ясувань обставин, які мають значення для
справи, неналежну оцінку доказам.

Апелянт вказує,
що він реалізовував своє право, яке відповідає Конституції України та Закону
України „Про звернення громадян".

Колегія суддів
дослідив матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухав суддю -
доповідача, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до
вимог ст..309 ч.І п.3 Цивільного процесуального Кодексу України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду
обставинам справи .

Задовольняючі
позов ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що діями
відповідача, який поширював недостовірну інформацію у різні правоохоронні
органи шляхом написання листів, принижено честь, гідність і ділова репутація
позивача, оскільки останній змушений був давати багаточисельні пояснення в
різних інстанціях, для того, щоб доказати, що він діяв в межах своїх повноважень
і не порушував Закон, внаслідок перевірок йому не присвоїли чергового звання,
не підвищили заробітну плату. Все це надало йому моральної шкоди

З такими висновками суду першої інстанції не може
погодитися колегія суддів.

З матеріалів
справи вбачається, що 19.02.2005 року о 8 г.25 хв. на вул. Харківській в м.
Феодосії відбулася дорожньо -транспортна пригода , внаслідок якої на
відповідача ОСОБА_2. було складено адміністративний протокол за порушення
Правил дорожнього руху і він був притягнутий до адміністративної
відповідальності.

Для складання
протоколу державтоінспектор ОСОБА_1. і прапорщик ОСОБА_3. виїжджали до ОСОБА_2.
по місцю його проживання.

ОСОБА_1 вказує,
що діяв він в межах своїх прав і компетенції, вів себе коректно. ОСОБА_2.
навпаки розмовляв з ним у підвищеному тоні, ображав присутніх, а за те що
склали протокол, загрожував писати у вищі інстанції на робітників ДАІ.

Після цього
ОСОБА_2. написав листі начальнику міліції м. Феодосії , начальнику Департаменту
ДАІ МВС України, прокурору м. Феодосії і начальнику Управління внутрішньої
безпеки в АРК.

В матеріалах
справи міститься висновок Управління внутрішньої безпеки в АР Крим від
16.09.2005 року за результатами службової перевірки за фактом заяви ОСОБА_2.
про незгоду з діями співробітників ВДАЇ м. Феодосії при оформленні матеріалів ДТП, за результатами
якої дії ОСОБА_1 визнані правомірними.(а.с.28 -29).

Проте колегія
суддів вважає, що в матеріалах справи відсутні доказі принижування позивача,
його честі, гідності та ділової репутації з боку ОСОБА_2..

У листах
ОСОБА_2. від 20.03.2005 р. та від 25.08.2005 року ідеться взагалі про поведінку
робітників ДАІ при складанні протоколу і будь - яких наклепів, образ чи
приниження честі, гідності   на позивача
не міститься. (а.с.33, 38 -40).

У
матеріалах справи відсутні докази не присвоєння чергового звання позивачу чи

не підвищення
йому заробітної плати.

Будь - яких інших доказів свого позову позивачем суду не
надано.

Відповідно до вимог ст..60 Цивільного процесуального Кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж звернення ОСОБА_2. до правоохоронніх органів з
листами, в яких ідеться про роботу працівників цих органів не є поширенням
стосовно позивача відомостей, які порочать його честь, гідність та ділову
репутацію, або завдань шкоди його інтересам. При встановленні зазначених фактів
суд порушив норми процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
спростовує висновки суду, який постановив рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, ч. Іп.3 ст.309 ,ст. 314
Цивільного процесуального Кодексу України колегія суддів судової палати по
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Феодосійського міського суду АРК від 24 березня 2006 року скасувати
і ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
апеляційного суду набуває чинності з моменту його оголошення , може бути
оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.