overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2о-77/2007
РІШЕННЯ

Ім'ям України

«16» квітня 2007 p.                                                                                                    місто
Запоріжжя

Хортицький
районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Ями Д.М.,

при секретарі
Садуро І.Г.,

за участю
заявниці ОСОБА_1.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1. заінтересована особа: Орендне підприємство
"Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", про
встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

23.03.2007
р. ОСОБА_1. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити
факт належності їй правовстановлюючих документів - свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих
державним нотаріусом 1-ої
Запорізької державної нотаріальної контори 23.08.2007 р. В заяві зазначила, що при виданні цих
документів вона надала нотаріус)' паспорт, в якому була допущена помилка в
написанні прізвища заявниці -
"ІНФОРМАЦІЯ_2"" замість "ІНФОРМАЦІЯ_3"", у зв'язку з чим
немає можливості оформити документи для реєстрації права власності.

Представник заінтересованої особи -
011 "ЗМБ'П" - в судове
засідання не з'явився, заперечень на заяву не надав.

Суд вважає заяву
такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Заявниця ОСОБА_1. надала
суду копію свого паспорту та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру
(а.с. 7). В цих
документах прізвище заявниці вказане в правильному написанні - "ІНФОРМАЦІЯ_3". При цьому
ідентифікаційний номер збігається з тим, що зазначений у свідоцтвах (а.с. 5-6).

Встановити факт належності документів в позасудовому порядку неможливо,
оскільки внесення змін у свідоцтво про право власності за законом чинним
законодавством не передбачено.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10.
11. 59. 60.
212.213,214. 259 ЦПК. суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1.
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження, що мешкає: за адресою: м. АДРЕСА_1:

свідоцтва
про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, виданого
державним нотаріусом 1-ої
Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4. 23.08.2005 p., реєстровий № 2-1425;

свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті
ОСОБА_3, виданого
державним нотаріусом 1-ої
Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4. 23.08.2005 p., реєстровий № 2-1427.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження може бути подана
протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга повинна бути подана протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-2261/07
УХВАЛА

06 березня 2007 року                                                                       м.
Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в
складі:

головуючого -
судді: Марущенко М.В.,

при секретарі: Бурдєй Г. А., розглянувши на попередньому
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом МОПТМ до ОСОБА_1про
відшкодування заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

МОПТМ звернулося
до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1про відшкодування
заборгованості за спожиту теплову енергію.

У судовому засіданні
06 березня 2007 року представник
позивача надав заяву про закриття провадження у справі у зв'язку з повним
погашенням суми заборгованості відповідачем.

Суд вважає, що
заяву може бути прийнято та цивільну справу може бути закрито провадженням, так
як відповідно до ст. 205
ЦПК України суд закриває провадження по справі, якщо позивач подав заяву
про закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 205
ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу
за позовом МОПТМ до ОСОБА_1про відшкодування заборгованості за спожиту теплову
енергію - закрити
провадженням.

Заява про
апеляційне оскарження ухвали суду може бути подана протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 10 днів після

подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Мелітопольського

міськрайонного
суду:
Марущенко
СУДОВИЙ НАКАЗ
10 квітня 2007 року                                                                                                 №2-н-551/2007року
Суддя
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Малєєв А.Ю.
розглянувши заяву КП „Івано-Франківськводоекотехпром"   про
стягнення  заборгованості за  надані
послуги   водопостачання та
водовідведення в сумі 776
ст.ст. 258, 526, 530,
610-612, 622-625 Цивільного кодексу України, 99, 102, 103 Цивільного
процесуального кодексу України, -
1. Стягнути з ОСОБА_1., ідентифікаційний номер
що проживає за адресою АДРЕСА_1, м.
Івано-Франківськ на користь  КП  „Івано-Франківськводоекотехпром",  що
знаходиться  за     адресою
м. Івано-Франківськ,  вул.
МФО 336893, -   заборгованості  за
надані  послуги  водопостачання  та
Стягнути з боржника на користь стягувача витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 15 грн. 00 коп., а 25 грн. 50 коп.. витрат
державного мита в дохід держави.
3.   Судовий
наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Згідно ст.104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)
боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів
з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 105
ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів
після закінчення строку на її подання та за наявності даних про тримання
боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його
стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана
в установлений строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження
без судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою
скасовується судовий наказ (стаття 106
Справа №33-ц -
3162 кс/ 2007р.                                                             Категорія
першій інстанції Гошко О.М. Доповідач Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30 листопада
2007 року                                                                                              м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом    ОСОБА_1

Олександра      Анатолійовича   до
КП   "Київпастранс"                      про   відшкодування

матеріальної і
матеріальної шкоди,   за касаційною
скаргою   ОСОБА_1    рішення    Голосіївського районного суду м. Києва від
15

листопада 2005р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від
24 січня 2006р.,

встановила:

У лютому 2005р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП
"Київпастранс" про відшкодування матеріальної і матеріальної шкоди.

Зазначав,
що 24.02.2002р. працівники відповідача спричинили йому тілесні ушкодження. З
приводу вказаних подій він звернувся до правоохоронних органів, порушена
кримінальна справа за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень. Підозрювані
особи органами досудового слідства не встановлені. Просив визнати його
потерпілим від неправомірних дій працівників КП "Київпастранс",
відшкодувати матеріальну шкоду, втрачену вигоду, моральну шкоду.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2005р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2006р.
апеляційну скаргу позивача відхилено, рішення Голосіївського районного суду м.
Києва від

15 листопада 2005р. залишено
без зміни.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
ухвалені у справі

рішення,
посилається   на   порушення      судами      вимог
матеріального      і

процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1   відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2005р. та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2006р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та
оскарженню не підлягає.
Справа №2-367/07
УХВАЛА

23 березня 2007 року Охтирський міськрайонний суд
Сумської області в складі :

головуючого судді                                                                              Ярошенко
Т.О.

при секретарі                                                                                      Несторенко
С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_2   до
ОСОБА_1

про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, 12.06.1993 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного
життя сторони мають дітей: сина ОСОБА_3, 1993 року народження та сина ОСОБА_4,
1998 року народження. Старший син ОСОБА_3
проживає з позивачем. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина
ОСОБА_3 не надає.

Тому просив стягнути з відповідачки на його користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 1993 року народження, в частині від усіх
видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно до його повноліття.

До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в
якій просив залишити позов без розгляду.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилася.

Суд проаналізував матеріали справи, дійшов висновку про
залишення позову без розгляду, оскільки ст. 207 ЦПК України передбачено, такий
порядок залишення позову без розгляду і права сторін при цьому не порушуються,
тому така заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного , керуючись ст. 207, ст. 210 ЦПК
України , суд

Ухвалив :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити
без розгляду.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційний суд Сумської області.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду може бути
подано до Охтирського міськрайонного суду протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали, апеляційна скарга подається протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
№2-311/2007
УХВАЛА

5 квітня 2007 року.                           Кременчуцький
районний суд Полтавської області

в складі:   головуючого - судді        Кузнецова
А.В.

при секретарі                                     Харченко
Ю.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом
ВАТ "Кременчукгаз" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за спожитий газ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ВАТ "Кременчукгаз" звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2. про стягнення заборгованості за спожитий газ .

В
судовому засіданні представник позивача відмовився від позову, оскільки
відповідачі добровільно сплатили всю заборгованість за газ, про що надали суду
довідку.

Наслідки
передбачені ст. 206 ЦПК України роз'яснені.

Суд
приймає відмову позивача від позову, оскільки цим не порушуються охоронювані
права та інтереси сторін.

Керуючись
ст. 205 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити
провадження в справі за позовом ВАТ "Кременчукгаз" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2   про   стягнення заборгованості за спожитий газ в
зв'язку з відмовою позивача від позову.

Судовий
збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи віднести
за рахунок держави.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня
проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
№ 2
УХВАЛА

про відмову у
прийняті заяви про видачу судового наказу

16 травня 2007 року                                                                           м.Бердянськ

Суддя
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Прінь І.П., розглянувши
заяву комунального підприємства «Житлосервіс-2а» про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1заборгованості за послуги по квартплаті у сумі 920 грн. 85 коп.,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2007 року КП
«Житлосервіс-2а» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги по квартплаті у сумі 920 грн. 85 коп.

Згідно   п.1 ч.1 ст. 100   ЦПК
України у прийняті заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст. 96 ЦПК
України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу, яка ґрунтується
на правочині, вчиненому у письмовій формі.

В заяві КП
«Житлосервіс-2а» посилається, тільки на довідку про заборгованість.

Разом з тим,
згідно ч.1 ст. 16, ч. ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх
якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам
законадавства, відносини між учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Керуючись ст.ст.
100, 101, 209, 210 ЦПК
України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити
комунальному підприємству «Житлосервіс-2а» у прийняті заяви про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1заборгованості за послуги по квартплаті у сумі 920 грн. 85 коп.

Копію ухвали
надіслати заявнику.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційний суд Запорізької області через Бердянський міськрайонній
суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом п"яти днів з
дня проголошення ухвали, апеляційна скарга подається протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-2129/07
УХВАЛА

06 квітня 2007
року                                                                                                   м.
Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючої - судді Карапута Л.В., при
секретарі - Товстенко Н.М.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Техніка для дому" про розірвання договору та
стягнення коштів,

встановив:

У лютому 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
розірвання договору та стягнення коштів.

Позивач подав до суду заяву і просив
залишити позов без розгляду.

Суд вважає можливим залишити
позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 207, 293, 294 ЦПК
України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без
розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської
області. Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подано протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
СFпFрFаFвFаF №F 2-4751/07
07 гFрFуFдFнFяF 2007 p.
НFоFвFоFмFоFсFкFоFвFсFьFкFиFйF мFіFсFьFкFрFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF ДFнFіFпFрFоFпFеFтFрFоFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF уF сFкFлFаFдFіF:
гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF - сFуFдFдFіF ГFоFрFоFдFєFцFьFкFоFгFоF ДF.ІF. сFеFкFрFеFтFаFрFяF ТFеFнF ІF.ОF.
рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF цFиFвFіFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF,
01.11.2007 рFоFкFуF ОFСFОFБFАF_3 зFвFеFрFнFуFлFаFсFяF дFоF сFуFдFуF зF пFоFзFоFвFоFмF дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF.
07.12.2007 рFоFкFуF вFіFдF пFоFзFиFвFаFчFаF нFаFдFіFйFшFлFаF зFаFяFвFаF пFрFоF вFіFдFмFоFвFуF вFіFдF пFоFзFоFвFуF.
СFуFдF, рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF зFаFяFвFуF пFоFзFиFвFаFчFаF, вFвFаFжFаFєF їFїF тFаFкFоFюF, щFоF пFіFдFлFяFгFаFєF зFаFдFоFвFоFлFеFнFнFюF.
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF сFтF. 205 ЦFПFКF УFкFрFаFиFнFіF, сFуFдF сFвFоFєFюF уFхFвFаFлFоFюF зFаFкFрFиFвFаFєF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF, яFкFщFоF пFоFзFиFвFаFчF вFіFдFмFоFвFиFвFсFяF вFіFдF пFоFзFоFвFуF іF вFіFдFмFоFвFаF пFрFиFйFнFяFтFаF сFуFдFоFмF.
ВFіFдFмFоFвFаF ОFСFОFБFАF_1 вFіFдF пFоFзFоFвFуF нFеF пFоFрFуFшFуFєF пFрFаFвF сFтFоFрFіFнF, тFоFмFуF сFуFдF нFеF вFбFаFчFаFєF пFеFрFеFшFкFоFдF вF пFрFиFйFнFяFтFтFіF вFіFдFмFоFвFиF вFіFдF пFоFзFоFвFуF, вF зFвF"яFзFкFуF зF чFиFмF, пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF пFіFдFлFяFгFаFєF зFаFкFрFиFтFтFюF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. 205 ЦFПFКF УFкFрFаFиFнFіF, сFуFдF
ПFрFиFйFнFяFтFиF вFіFдFмFоFвFуF ОFСFОFБFАF_1 вFіFдF пFоFзFоFвFуF дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF.
ЗFаFкFрFиFтFиF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF.
ЗFаFяFвFуF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF уFхFвFаFлFиF сFуFдFуF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF пFрFоFтFяFгFоFмF пF"яFтFиF дFнFіFвF зF дFнFяF пFрFоFгFоFлFоFшFеFнFнFяF уFхFвFаFлFиF. АFпFеFлFяFцFіFйFнFаF сFкFаFрFгFаF нFаF уFхFвFаFлFуF сFуFдFуF пFоFдFаFєFтFьFсFяF пFрFоFтFяFгFоFмF дFеFсFяFтFиF дFнFіFвF пFіFсFлFяF пFоFдFаFнFнFяF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF.
СFпFрFаFвFаF №F2-
ІFМFЕFНFЕFМF УFКFРFАFЇFНFИF
07 лFюFтFоFгFоF 2007рF. ОFкFтFяFбFрFсFьFкFиFйF рFаFйFсFуFдF мF. ПFоFлFтFаFвFіF уF сFкFлFаFдFіF:
гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF - сFуFдFдFіF ПFиFлFиFпFчFуFкF ЛF.ІF.
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF - БFіFлFоFуFсF АF.ЮF., рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF вF зFаFлFіF сFуFдFуF вF мF. ПFоFлFтFаFвFіF сFпFрFаFвFуF зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ТFеFрFиFтFоFрFіFаFлFьFнFоFїF гFрFоFмFаFдFиF вF оFсFоFбFіF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF мFіFсFьFкFоFїF рFаFдFиF пFрFоF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFнFяF фFаFкFтFуF пFрFоFжFиFвFаFнFнFяF оFдFнFіFєFюF сFіFмF»єFюF тFаF вFиFзFнFаFнFнFяF пFрFаFвFаF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF сFпFаFдFкFоFвFеF мFаFйFнFоF, -
ПFоFзFиFвFаFчFкFаF ОFСFОFБFАF_1 25.10.2007рF. зFвFеFрFнFуFлFаFсFяF вF сFуFдF зF пFоFзFоFвFоFмF дFоF ТFеFрFиFтFоFрFіFаFлFьFнFоFїF гFрFоFмFаFдFиF мFіFсFтFаF вF оFсFоFбFіF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF мFіFсFьFкFоFїF рFаFдFиF пFрFоF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFнFяF фFаFкFтFуF пFрFоFжFиFвFаFнFнFяF іFзF ОFСFОFБFАF_2 оFдFнFіFєFюF сFіFмF»єFюF нFеF мFеFнFшF яFкF пF»яFтFьF рFоFкFіFвF дFоF дFнFяF йFоFгFоF сFмFеFрFтFіF 11.10.1999рF. тFаF пFрFоF вFиFзFнFаFнFнFяF зFаF нFеFюF пFрFаFвFаF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF сFпFаFдFкFоFвFеF мFаFйFнFоF - 9/25 чFаFсFтFиFнF жFиFтFлFоFвFоFгFоF бFуFдFиFнFкFуF пFоF вFуFлF. КF.ЛFіFбFкFнFеFхFтFаF, 75 вF мF. ПFоFлFтFаFвFіF.
ПFіFсFлFяF пFеFрFеFрFвFиF, яFкFаF бFуFлFаF оFгFоFлFоFшFеFнFаF вF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF 17.01.2008рF., кFоFлFиF пFоFзFиFвFаFчFцFіF бFуFлFоF зFаFпFрFоFпFоFнFоFвFаFнFоF уFтFоFчFнFиFтFиF пFоFзFоFвFнFіF вFиFмFоFгFиF, вFоFнFаF нFаFпFрFаFвFиFлFаF дFоF сFуFдFуF зFаFяFвFуF пFрFоF зFаFлFиFшFеFнFнFяF їFїF пFоFзFоFвFуF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF.
ЗFгFіFдFнFоF пF.5 чF. 1 сFтF. 207 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF сFуFдF пFоFсFтFаFнFоFвFлFяFєF уFхFвFаFлFуF пFрFоF зFаFлFиFшFеFнFнFяF зFаFяFвFиF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF, яFкFщFоF пFоFзFиFвFаFчF пFоFдFаFвF зFаFяFвFуF пFрFоF зFаFлFиFшFеFнFнFяF пFоFзFоFвFуF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF пF.5 чF.1 сFтF. 207 , 83 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFуFдF, -
ПFоFзFоFвFнFуF зFаFяFвFуF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ТFеFрFиFтFоFрFіFаFлFьFнFоFїF гFрFоFмFаFдFиF вF оFсFоFбFіF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF мFіFсFьFкFоFїF рFаFдFиF пFрFоF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFнFяF фFаFкFтFуF пFрFоFжFиFвFаFнFнFяF оFдFнFіFєFюF сFіFмF»єFюF тFаF вFиFзFнFаFнFнFяF пFрFаFвFаF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF сFпFаFдFкFоFвFеF мFаFйFнFоF, - зFаFлFиFшFиFтFиF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF.
УFхFвFаFлFаF мFоFжFеF бFуFтFиF оFсFкFаFрFжFеFнFаF вF аFпFеFлFяFцFіFйFнFиFйF сFуFдF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF рFаFйFсFуFдF шFлFяFхFоFмF пFоFдFаFнFнFяF пFрFоFтFяFгFоFмF 5 дFнFіFвF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF тFаF пFоFсFлFіFдFуFюFчFоFгFоF пFоFдFаFнFнFяF пFрFоFтFяFгFоFмF 10 дFнFіFвF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFїF сFкFаFрFгFиF.
УFхFвFаFлFаF нFаFбFиFрFаFєF зFаFкFоFнFнFоFїF сFиFлFиF пFіFсFлFяF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяF сFтFрFоFкFуF нFаF пFоFдFаFнFнFяF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF, яFкFщFоF тFаFкFаF зFаFяFвFаF нFеF бFуFдFеF пFоFдFаFнFаF.
Справа №2-2926/07
РІШЕННЯ

Іменем   України

30.05.2007
року Октябрський райсуд
м. Полтави в складі.

головуючого судді -
Тімошенко Н.В.

при секретарі - Ренченко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду   м. Полтави цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до Октябрської районної у м. Полтаві
ради, третіх осіб Автогаражного
кооперативу „Нива-Ш", КП Полтавського бюро технічної інвентаризації
інвентаризатор „Інвентаризатор" про визнання права власності на гараж, -

Встановив:

24.04.2007 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на гараж.

В заяві вказав,
що він є членом автогаражного
колективу „Нива-Ш", побудував за власні кошти та займає гараж НОМЕР_1 в ряду 1 по вул.
Загородній,36-Г в м. Полтаві.

Просив визнати за
ним право власності на гараж НОМЕР_1
в ряду 1 по вул.
Загородній,-36-Г в м. Полтаві в автогаражному
колективі „Нива-Ш".

В судове
засідання позивач не з"явився, надавши заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Представник
Октябрської райради м. Полтави надав заяву про можливість слухання справи у
його відсутність

Представники АК
„Нива-Ш", КП БТІ „Інвентаризатор" в судове засідання не з'явилися,
надавши заяви про можливість слухання справи у їхню відсутність.

Суд вважає
можливим розглянути справу без їх участі на підставі доказів, що містяться в
справі.

Суд дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що гр. ОСОБА_1 побудував за власні кошти гараж НОМЕР_1 в ряду 1 по вул.
Загородній,36-Г в м. Полтаві, і являється членом автогаражного кооперативу „Нива-Ш".

Оскільки рішення
виконкому про виділення земельної ділянки для будівництва гаражів безпесередньо
кожному члену колектива не приймалося, у зв"язку зі змінами в, цивільному
законодавстві будівництво ввжається самочинним.

Відповідно до
п.5 ст. 376 ЦК України
на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших
осіб.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212-215,218
ЦПК України, ст. 376
ЦК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Октябрської районної у м. Полтаві ради, третіх осіб Автогаражного кооперативу
„Нива-Ш", КП Полтавського бюро технічної інвентаризації інвентаризатор
„Інвентаризатор" про визнання права власності на гараж задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на гараж НОМЕР_1
в ряду 1 площею 27,0 кв.м.,   в автогаражному
колективі „Нива-Ш" по вул. Загородній,36-Г в м. Полтаві

2

Зобов'язати КП Полтавське бюро
технічної інвентаризації „Інвентаризатор" видати свідоцтво про право
приватної власності на гараж НОМЕР_1
в ряду 1   по вул Завгородній,36-Г в м
Полтаві, який належить гр   ОСОБА_1 , та провести
державну реєстрацію

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський
районний суд м Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі
10 днів та на
протязі 20 діб
після подачі такої заяви шляхом подачі апеляційної скарги

Суддя                                НВ Тімошенко