Справа № 22-ц-2620 2007 року
в 1 інстанції Сапронова
5                                            Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007
року грудня місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                                                                Прокопчук
Л.П.

суддів:                                                                            Вадзінського
П.О.,

Воронцової  Л.П.

при
секретарі:                                                                Остренко  О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду від 25 серпня 2004
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на
частину майна та поділ його в натурі,  -

ВСТАНОВИЛА :

Позивачка
ОСОБА_2  звернулась до суду з зазначеним
позовом,  посилаючись на те,  що з 1973 року проживала однією сім'єю з
ОСОБА_3,  померлим ІНФОРМАЦІЯ_1,  у будинку АДРЕСА_1. За цей період вони
добудували спірний будинок за спільні кошти,
а тому на її думку він є їх спільною власністю. Крім,  будинку у 1973 році ОСОБА_3 відкрив особовий
рахунок в Ощадбанку,  на якому після
смерті останнього залишилося 7437 грн. 41 коп. які також є їх спільною
власністю.

Останні
роки,  як вказувала позивачка,  вона знаходилась на утриманні ОСОБА_3,  оскільки отримувала меншу пенсію та тяжко
хворіла.

Просила
визнати за нею право власності на 3/4 частини спірного домоволодіння та
грошового вкладу.

Ухвалою
суду від 20 лютого 2003 року в якості співвідповідача притягнута до участі у
справі ОСОБА_4

Неодноразово
змінюючи та уточнюючи позовні вимоги,  в
останньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
просила стягнути на її користь грошову компенсацію вартості 3/4 частини
спірного будинку та 3/4 частини грошового вкладу в загальному розмірі 19758
грн. та судові витрати по сплаті державного мита.

Останнім
рішенням Новокаховського міського районного суду від 25 серпня 2004 року позов
задоволено частково.

Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1,  на 1/2 частину грошового вкладу у сумі 557 8
грн.

Стягнено
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію зазначеного майна у сумі 13172
грн.

Стягнено
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті держмита в сумі 51 грн.

Стягнено
з ОСОБА_1 держмито в дохід держави в сумі 80 грн. 72 коп.

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в якій просить
рішення суду скасувати,  справу направити
на новий судовий розгляд,
зазначаючи,  що рішення суду не
відповідає вимогам закону та зібраним у справі доказам.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав

Судом
встановлено,  що рішенням Новокаховського
міськвиконкому №318 від 01 серпня 1967 року. ОСОБА_3 було виділено у
безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку по
АДРЕСА_1.

На час
поділу незавершеного будівництва цього будинку між ОСОБА_3 та його бувшою
дружиною готовність житлового будинку за висновками судово-будівельної
експертизи від 28 травня 2004 року складала 57 відсотків.

Отже саме
така частина будинку була особистою власністю ОСОБА_3 і тому у суду першої
інстанції не було підстав вважати,  що
весь будинок є спільною власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2

їх
спільною сумісною власністю на думку колегії є решта - 4 3 відсотка спірного
будинку і таким чином ОСОБА_2  мала би
право на 21, 5 процента вартості житлового будинку АДРЕСА_1.

Не можна
погодитись і з висновком суду про право ОСОБА_2
на 12 частину грошових вкладів померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Матеріалами
справи встановлено,  що ОСОБА_2  та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю у
фактичних шлюбних відносинах з 1973 року.

Однак,  суд першої інстанції не врахував,  що грошові вклади,  що знаходились у ОСОБА_3 на рахунках
Ощадбанку є його особистою власністю.

На це ж
звертається увага у ч.3 п.8 Постанови №20 Пленуму Верховного Суду України від
22 грудня 1995 року,  «Про судову
практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,  відповідно до якого «власником вкладу,  внесеного у кредитну установу (крім нажитого
подружжям»,  є особа,  на ім'я якої його внесено,  тому інші члени сім'ї не вправі вимагати
визнання за ними права на цей вклад з мотивів внесення його за рахунок спільної
праві. В цьому випадку частка коштів,
належна іншим членам сім'ї,  може
бути стягнена з вкладника за їх позовом».

За життя
ОСОБА_2  не зверталася з такими вимогами
до ОСОБА_3

З огляду
на вищезазначене колегія суддів вважає,
що постановлене у цій справі рішення є незаконним,  тому воно підлягає скасуванню.

Однак,  позивачка ОСОБА_2  05 грудня 2006 року померла.
Спадкоємців,  які б прийняли спадщину
згідно довідки Новокаховської державної нотаріальної контори,  вона немає.

Через
відсутність цивільного процесуального врегулювання обставин,  що склалися,
колегія суддів позбавлена можливості прийняти одне із рішень,  передбачених
ст.  ст. 309,  310,
311 ЦПК України і тому,
скасовуючи рішення суду першої інстанції,  залишає позов ОСОБА_2  без розгляду.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Новокаховського міського суду від 25 серпня 2004 року скасувати,  позов ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.