Справа №2-1850/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем      України

20
квітня 2007 року                                                                                м.
Тернопіль

Тернопільський
міськрайонний суд в складі:

головуючого
судді Ромазана В.В., при
секретарі Семенюк Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить
стягнути із ОСОБА_2. аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн.
щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 21.11.2002 року. Зазначені позовні
вимоги позивачка мотивує тим, що уже тривалий час відповідач не виконує свого
обов"язку утримувати неповнолітню дитину ні в грошовій, ні в матеріальній
формі.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,
про що свідчать розписки про одержання судової повістки 03.04.2007 року, однак
причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає вимог ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши
та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

21.11.2002 року виконкомом Байківецької сільської ради Тернопільського
району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що
в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 06.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного подружнього життя сторін народився син ОСОБА_3.

Дитина проживає з позивачкою ОСОБА_1. в АДРЕСА_1, тобто за місцем
проживання матері.

Відповідач в даний час працює в приватного підприємця ОСОБА_4. та одержує
заробітну плату.

Інших дітей, за
винятком ОСОБА_3. у відповідача немає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що
мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.І ст. 184 СК України, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин,
враховуючи матеріальне становище платника аліментів, суд вважає, що позов слід
задоволити частково, присудивши відповідачу ОСОБА_2 сплачувати на користь
позивачки ОСОБА_1 аліменти у розмірі 170 грн. на одну неповнолітню дитину
ОСОБА_3, щомісячно до досягнення ним повноліття.

Керуючись ст. 10, 57, 60, 179, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.
180,182,184,191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 170 грн. щомісячно, починаючи з
16.03.2007 року до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 51 (п'ятдесят одну) грн. державного мита в дохід
держави.

Стягнути з ОСОБА_2витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільних справ у розмірі 7 (сім) грн. 50 коп., які перерахувати: отримувач
територіальне управління Державної судової адміністрації у Тернопільській
області, р/р 0002 в УДК
в Тернопільській області, МФО
838012, код 22588119, призначення платежу - інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.