Справа №  2-442/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року                                                                       Біляївський
районний суд

Одеської області

в складі: головуючого
судді - Трушиної
О.І.

при секретарі - Гаращенко К.Ю. з участю
адвокатів - ОСОБА_6.,
ОСОБА_7

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про визнання осіб втратившим право
користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5про визнання права проживання,
не чинення перешкод у користуванні житловим будинком і вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка за
первісним позовом ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом і просить визнати
втратившими право на користування жилим приміщенням ОСОБА_2., ОСОБА_3., та
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5у будинку поАДРЕСА_1

Свої вимоги
мотивує тим, що відповідачі не проживають у будинку без поважних причин з
серпня 2002 року, їх
особистих речей у будинку немає.

Відповідачі за
первісним позовом ОСОБА_2., ОСОБА_3. звернулися до суду з зустрічним позовом в
своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4,ОСОБА_5і просять
визнати за ними право проживання у житловому будинку поАДРЕСА_1, вселити їх у
вказаний будинок та зобов»язати ОСОБА_1. не чинити перешкоди у користуванні
житловим будинком.

Свої вимоги
мотивують тим, що у грудні 2006
року ОСОБА_1. стала вимагати, щоб вони вибралися з будинку, і через сварку
з матір»ю змушені були тимчасово перейти жити до матері ОСОБА_3. за адресою: АДРЕСА_3. Згодом ОСОБА_1.
стала перешкоджати їм у вселенні в будинок, іншого житла, придатного для
проживання, у сім»ї ОСОБА_2. немає.

У судовому
засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1. на заявлених позовних вимогах
наполягала, зустрічні позовні вимоги не визнала і пояснила, що сім»я сина
проживала у її будинку до серпня 2002
року, і так як вони збудували свій будинок за адресою: АДРЕСА_2, перейшли жити до
свого будинку, де і проживають по теперішній час.

Відповідачі за
первісним позовом ОСОБА_2., ОСОБА_3. позовні вимоги не визнали, на зустрічних
позовних вимогах наполягали і пояснили, що ОСОБА_2. проживав у спірному будинку
з моменту народження, після одруження у будинку також стала проживати ОСОБА_3.,
згодом народилися діти, які також проживали у будинку. Періодично між ними та
ОСОБА_1. виникали сварки, і у грудні 2006 року остання стала вимагати, щоб
сім»я сина вибралася з будинку і у зв'язку з цим вони змушені були тимчасово
перейти жити до матері ОСОБА_3. Щодо житлового будинку поАДРЕСА_2, відповідачі
пояснили, що будинок ще недобудований, і у ньому немає умов для проживання.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. не підлягають задоволенню, а зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2., ОСОБА_3. підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено у
судовому засіданні, ОСОБА_1. є власником житлового будинку поАДРЕСА_1, згідно
свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 січня 1995
року (а.с.6).

Згідно довідки
В.Дальницької сільради Біляївського району № 367 від 29.01.2007
року у спірному будинку зареєстровані ОСОБА_2., ОСОБА_3., та неповнолітні
ОСОБА_4, ОСОБА_5., але не проживають з письмових показань сусідів (а.с. 10).

2

Відповідно до
актів від 03 січня 2007 року та 29 січня 2007 року відповідачі
по справі не проживають у спірному будинку з 2002 року (а.с.7,8), але допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 -
депутат В.Дальницької сільради пояснила, що при складанні актів будинок
вона не оглядала, акти складалися в один день, і вони не відповідають
дійсності.

Ту обставину, що
відповідачі по грудень 2006
року проживали у спірному будинку, підтвердили також свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10.,
ОСОБА_11

З приводу
перешкоджання у проживанні у грудні 2006
року ОСОБА_2. звертався до чергової частини Біляївського РВ, але йому було
рекомендовано звернутися до суду (а.с.29).

Акт депутата
В.Дальницької сільради Турмілова В.М. від 03.04.2007
року суд до уваги не бере, оскільки та обставина, що у теперішній час у
будинку проживає тільки ОСОБА_1., ніким не оспорюється.

Правовідносини
сторін врегульовані ст. 405
ЦК України, згідно якої члени сім»ї власника, які проживають разом з ним,
мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї
власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена
сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом, ст. 156 ЖК України, згідно якої члени сім'ї власника жилого
будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

З урахуванням
викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1. про визнання
втратившими право на користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають,
а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. про визнання права проживання, не чинення перешкод у користуванні
житловим будинком і вселення підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10,11, 60,209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 9, 156 ЖК
України, ст. 405 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про визнання осіб
втратившими право користування жилим приміщенням відмовити.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5про
визнання права проживання, не чинення перешкод у користуванні житловим будинком
і вселення задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право проживання у житловому будинку
поАДРЕСА_1

Вселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5у житловий будинок поАДРЕСА_1

Зобов'язати
ОСОБА_1не чинити перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5у користуванні
житловим будинком поАДРЕСА_1

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного
суду Одеської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України через Біляївський райсуд.