Справа № 22ц-2323/2007                                                 Головуючий
суддя - Марченко JIM.
Категорія -16     Доповідач: суддя - Стратіло В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року                                                            м.
Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області у складі головуючого: судді Шабанової В.О., суддів:
Стратіло В.І. та Папоян
В.В., при секретарі Кошмак ТС, з участю представника позивачки ОСОБА_2,
представника відповідача Радіонова Я.С,

розглянувши у
відкритому судовому у засіданні у приміщенні апеляційного суду у місті Донецьку
справу за апеляційною скаргу ВАТ «Донецькобленерго» на рішення Краматорського
міського суду Донецької області від 22
грудня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Донецькобленерго» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до
Краматорських електричних мереж ВАТ „Донецькобленерго" посилаючись на те,
що між нею та відповідачем 22 жовтня 2004 укладено договір про постачання
електроенергії, яким передбачені права та обов'язки сторін, їх відповідальність
у випадку порушення умов договору.

15.11.2005 року у
її присутності представниками відповідача, які працюють контролерами, був
оглянутий пристрій обліку електроенергії у її квартирі, де вона постійно
проживає. В результаті цієї перевірки складено акт про порушення нею Правил
користування електричною енергією для населення, що полягає у зриві держпломби
з повторним відтиском. При цьому представники відповідача демонтували лічильник
і встановили новий. Однак з такими висновками акту вона не погодилась, бо з її
сторони не було ніякого втручання в роботу лічильника і тому вона відмовилась
підписати акт.

Відповідач запросив її на комісію по розгляду вказаного акту та пред'явив
вимогу про сплаті збитків у зв'язку з виявленими пошкодженнями лічильника у
розмірі 528 грн. 36 коп. Вона не
була згодна з рішенням комісії, однак відповідач погрожував їй, що у разі
несплати , її квартира буде відключена від електроенергії, вона вимушена була
сплатити цю суму.

Вважає вказані дії відповідача протиправними, що
відповідно з п.3.1.5. Договору вона надає їй право на відшкодування шкоди,
завданої неправомірними діями. Матеріальна шкода їй завдана у розмірі 528 грн.36 коп.. Крім того,
їй завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що їй неодноразово доводилось
звертатись до

2

відповідача,
виправдовуватись у тому, що вона не порушувала цілісність пломби та не
втручалась у діяльність лічильника. В результаті цього у неї виникли нервові
збудження, порушений спокій, погіршилось здоров'я. Моральну шкоду вона оцінювала
у розмірі 2000 грн.

Просила постановити рішення, яким стягнути на її користь з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 528 грн. 36 коп., моральну шкоду - 2000 грн. та
судові витрати, понесені при розгляді справи.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 20076 року позов
задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивачки в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 528
грн.36 коп., в рахунок
відшкодування моральної шкодит-200 грн., витрати на правову допомогу-300 грн.
Крім того, суд стягнув з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 59 грн. 50 коп. та витрати
з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

У апеляційній скарзі відповідач ВАТ „Донецькобленерго" вказував, що з
таким рішенням не згоден і посилався на те, що при перевірці представниками
енергопостачальної організації дотримання Правил користування електричною
енергією за місцем проживання споживача ОСОБА_1 у її присутності було виявлено
факт порушення Правил ( зрив
пломби Держстандарту), про що було складено акт від 15.11.2005 р.. У даному
акті вказано, що прилад обліку опломбовано пломбою та зазначено її номер.
Позивачка погодилась на проведення експертизи лічильника без її участі, а
проведення такої експертизи з обов'язковою участю споживача не передбачено
чинним законодавством. Те, що у акті проведення експертизи невірно вказано
показання лічильника, не може впливати на висновки експертизи, оскільки було
допущено технічну описку.

На думку
апелянта суд допустив невідповідність висновків обставинам справи.

Апелянт просив рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Від позивачки
письмових заперечень на скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явились,
перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції посилався на те, що
представниками підприємства відповідача 15.11.2005
року при перевірці електролічильника у квартирі позивачки був складений акт
№011407 про
порушення Правил користування електричною енергією для населення у зв'язку з
виявленим зривом пломби Держстандарту з повторним її навішуванням та
обтисненням.

Суд зазначив, що проведення перевірок приладів обліку та електрообладнання
споживачів з метою виявлення споживання електроенергії поза приладом обліку та
складання актів передбачено п.п.37,53 Правил користування електричною енергією
для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 ( далі Правила).
Суд зазначив, що акт позивачкою не підписаний, але засвідчений трьома
представниками відповідача згідно з п.53 Правил.

Суд виходив з того, що відповідачем порушено пі5 Правил при
проведенні експертизи приладу обліку, вилученого у позивачки, оскільки вказану
експертизу проведено без участі позивачки. Вона не була повідомлена про час
проведення експертизи, їй не було роз'яснено про можливість ознайомлення з її
висновками. Разом з тим, в акту №14295
проведення експертизи електролічильника від 29.12.2005 р. зазначено про її присутність під час проведення
експертизи, вказані інші показники

3

електролічильника,
з якими він надійшов на експертизу ніж ті, що були зафіксовані актом при
вилученні. Зазначені обставини суд визнав такими, що ставлять під сумнів
достовірність та об'єктивність висновки експертизи, у зв'язку з чим остання не
може бути визнана судом як належний доказ порушення позивачкою Правил.

З урахуванням наведеного суд зробив висновок про те, що вина ОСОБА_1 у
порушенні Правил та у заподіянні збитків відповідачу недоведена. Суд відхилив
доводи представника відповідача про те, що оскільки позивачка добровільно
сплатила нараховані збитки, чим фактично визнала свою вину, визнавши їх
необгрунтованими, з огляду на те, що вона була попереджена про відключення від
електромережі у випадку несплати збитків.

Посилаючись на вказані обставини, суд визнав неправомірними дії відповідача
щодо нарахування збитків на суму 528
грн.36 коп. і стягнув їх на користь позивачки.

Задовольняючи частково вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд
врахував обставини справи, глибину душевних страждань позивачки, ступінь неправомірності
дій відповідача, встановив розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 200 грн.

Однак з такими
висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Розглядаючи спір, апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, допустив
невідповідність висновків обставинам справи, що відповідно до ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по
суті позовних вимог.

Судом встановлено, підтверджено наявними доказами і сторонами не
заперечується, що позивачка ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 і є споживачами
послуг з електроенергії, які їй надає підприємство відповідача на підставі
договору НОМЕР_1 на користування електричною енергією від 22.10.2004 року (
а.с.5-6).

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що спірні правовідносини
врегульовано «Правилами користування електричною енергією для населення»,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 з наступними змінами
(далі Правила).

Відповідно з п.п.42,48 Правил споживач зобов'язаний забезпечувати
збереження приладів обліку І пломб у разі розміщення приладу обліку в квартирі
або іншому об'єкті споживача і несе відповідальність згідно із законодавством
за пошкодження приладу обліку.

15.11.2005 року
працівниками ВАТ «Донецькобленерго» складно акт про порушення позивачкою Правил
користування електричною енергією для населення, а саме зрив пломби на приладі
обліку електроенергії, який розмішений у її квартирі з повторним її
обтисненням. (а.с.4).

Це стало підставою для нарахування позивачці збитків на загальну суму 496 грн. 86 коп. Крім того,
за встановлення нового приладу обліку та його опломбування позивачці було
нараховано до сплати 31 грн. 50 коп. Таким
чином, загальна сума збитків встановлена у розмірі 528 грн.36 коп.

З акту про виявлені порушення Праьил від 15.11.2005 року вбачається, що він позивачкою не підписаний, про що
зроблено позначку. Разом з тим він підписаний трьома представниками
підприємства відповідача.

Відповідно до абз.2 п.53 Правил у разі відмови споживача
від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо
його підписали три представники енергопостачальника.

4

У абз.3
п.53 Правил передбачено право
енергопостачальника на підставі акту визначити величину збитків,
завданих йому протиправними діями споживача.

Таким чином, документом який свідчить про порушення Правил користування
електричною енергією позивачкою, є акт №011407
від 15.11.2005 року,
який складений відповідно до вимог чинного законодавства, він є дійсним, у
ньому зазначено про порушення Правил, яке є підставою для нарахування збитків і
позивачка не ставила питання про його скасування.

За таких обставин висновки суду першої інстанції щодо недоведеності вини
позивачки у заподіянні збитків відповідачу не ґрунтуються на законі та не
відповідають фактичним обставинам справи.

Суд не звернув увагу та те, що у акті - повідомлення про
направлення на експертизу лічильника електроенергії від 15.11.2005 року є запис,
зроблений власноручно позивачкою, де йдеться про те, що вона довіряє свій
лічильник представникам відповідача для проведення експертизи у м. Горлівка ( а. с. 22).

Відповідно до абз. 4
п.22 „Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної
енергії побутових споживачів, затвердженого наказом Міністерства палива та
енергетики України" від 21.06.2003
р. №322 експертиза
лічильника, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає,
здійснюється у присутності споживача (за його
бажанням).

З урахуванням наведеного посилання першої інстанції на те
що, відповідачем були порушені вимоги п.15 Правил, пов'язані з тим, що їй не
було повідомлено про час та місце проведення експертизи приладу обліку,
вилученого в неї, вона не приймала участі у проведенні експертизи, з висновками
експертизи вона не згодна, їй не було роз'яснено про можливість з ознайомлення
з висновками експертизи, апеляційний суд вважає такими, що не являються
підставою для задоволення позову.

Висновки суду про те що у акті №14295
проведення експертизи лічильника електроенергії від 26.12.2005 р. вказано, що
експертизу проведено у присутності споживача ОСОБА_1, тоді як вона не приймала
участі у її проведенні та невірно зазначені показання лічильника, що ставить
під сумнів висновки вказаної експертизи, також не дають підстав для задоволення
позову.

По перше: у вказаному акті відсутній підпис споживача ОСОБА_1, що свідчить
про те, що вона участі у проведенні експертизи не приймала, проти чого сторони
не заперечу вали

По-друге: показання лічильника у акті дійсно відрізняються від тих, що
зазначені у акті від 15.11.2005
року, а саме у акті вказано показання 9614,
а у акті експертизи вказано 9014,5.
Однак ці розбіжності не спростовують доводів апеляційної скарги про те, що
у даному випадку допущена технічна описка, оскільки інші реквізити, заводський
номер лічильника, тип лічильника, пломба упаковки лічильника повністю
співпадають (а.с.4;28).

Висновками вказаної експертизи повністю підтверджено факт порушення Правил
користування електричною енергією для населення, зазначений у акті від 15.11.2005 року і вказані
судом обставини не спростовують правильності висновків цієї експертизи.

Апеляційний
суд вважає, що наявні матеріли справи свідчать про те, що відповідач мав
законне право на перевірку приладу обліку електроенергії, встановленого у
квартирі позивачки та на складання акту про виявлені порушення Правил, за
результатами якого обгрунтовано провів нарахування завданих збитків.

Позивачка не
заявляла вимог про скасування вказаного акту.

За таких обставин позовні вимоги щодо відшкодування
матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

5

Крім
того, апеляційний суд вважає, що підстави для відшкодування моральної шкоди
відсутні.

При
з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, слід
виходити з вимог ст. 1167
ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої
шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру
відшкодування.

Відповідно до
роз'яснень, даних в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 „ Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана,
наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її
заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати,
чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань
або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями
(бездіяльністю) вони заподіяні, в які грошовій сумі позивач оцінює заподіяну
шкоду та з чого він виходив при цьому.

Апеляційний
суд вважає, що у діях відповідача відсутні протиправність, вина та причинний зв'язок
з можливим спричиненням моральної шкоди позивачці, що є підставою для відмови у
задоволенні позову.

Відповідно
до ст.ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи
на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Керуючись
ч.5 ст. 88, ст.ст.301,
303, 304, п.2  .1
ст 307, пп.1 і 3 ч.1  ст.309, 316,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ВАТ «Донецькобленерго» задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2005 року скасувати.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ВАТ „Донецькобленерго" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру
51 грн. та за
позовні вимоги немайнового характеру 8
грн.50 коп. .(рахунок №0004
банк ГУДКУ в Донецькій області, МФО
834016, ОКПО 34686537,
Код 22090100, а також
стягнути з неї витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в
сумі 30 грн. ( рах.№0004 банк ГУ УДКУ в Донецькій
області, МФО 834016, ОКПО 34686537, отримувач УДК м. Донецьк).

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його
проголошення, однак може бути оскаржене протягом двох місяців з моменту
набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.