Справа № 22-256207 р.                               Головуючий
Категорія - 41                                                               Доповідач  -  Шамрило Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 квітня 2007 p. Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого:                                 Курило
В.П.

суддів:                                                       Санікової
О.С.

Шамрило Л.Г.

при секретарі:       Арутюнян Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від 18 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Гришинської
загальноосвітньої школи про стягнення заборгованості по заробітній платі,
компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та
відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою послуг з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18
січня 2007 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 до Гришинської загальноосвітньої
школи (далі Гришинська ЗШ) про стягнення заборгованості по заробітній платі,
компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та
відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою послуг з теплопостачання відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 принесла
апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і постановити по справі
нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі, посилаючись
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм
матеріального права.

В судовому засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_1- та її представник
ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представник відповідача директор Гришинської ЗШ ОСОБА_3 заперечував проти
доводів скарги, вважав їх необгрунтованими, просив скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи скарги апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини,
які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

Згідно ч. 1 ст.308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала
в Гришинській ЗШ вчителем, 01.11.2000
р. її звільнено з роботи за власним бажанням на підставі наказу №173 від 31.10.2000 р. З 02.11.2000 р. і до дня
звільнення 22.08.2002 р.
у зв'язку з переходом на пенсію

2

позивачка
працювала вчителем ЗШ №52
м. Донецька. Відповідачем нарахована ОСОБА_1 заборгованість по виплаті сум
за вислугу років та на оздоровлення, передбачених ст.57 Законом України (далі
ЗУ) „Про освіту", в такому розмірі: 1997 р. - вислуга років 652 грн.; 1998
р. -вислуга років 667,51 грн., оздоровлення 137 грн.; 1999 p.-
вислуга років 579,54 грн., оздоровлення 137 грн.; 2000 р. - 557,91 грн.,
оздоровлення 137 грн., яка у 2006 р. була частково погашена на суму 1844,09
грн., що складає 64% від загальної суми нарахованої заборгованості. Судом також
встановлено, що позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але фактично
мешкає в м. Донецьку з серпня 2001
р. і по теперішній час.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач виплачував заборгованість за вислугу років та на
оздоровлення у відповідності з ЗУ
„Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 ЗУ „Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів", який не передбачає нарахування компенсації втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, а право на безплатне
користування житлом (квартирою) з опаленням і освітленням позивачка втратила,
оскільки на момент виходу на пенсію вона працювала вчителем в ЗШ №52 м. Донецька.

Висновки суду
відповідають матеріалам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.57 ЗУ
„Про освіту" від 23.05.1991
р. №1060-Х11 держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним
працівникам виплату надбавок за вислугу років та допомоги на оздоровлення, а
педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах
міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними
працівниками в цих населених пунктах і проживають у них, - безплатне користування
житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених норм.

ЗУ „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених ст.57 ЗУ „Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.2004 р. №1994-1У
встановлює та регулює правовідносини, що склалися у зв'язку з нефінансуванням з
бюджету виплат, передбачених ст.57 ЗУ
„Про освіту". Згідно ст.2 цього Закону кредиторська заборгованість
Державного бюджету України, встановлена ст.1 його, є обов'язковою до погашення
і погашається протягом п'яти років рівними частинами шляхом включення цих
видатків відповідними законами України про Державний бюджет України, починаючи
з 2005 р. у вигляді окремих цільових субвенцій з Державного бюджету України відповідним
місцевим бюджетам або безпосередньо з Державного бюджету України для категорій
працівників, що фінансуються з державного бюджету України. Вищезазначений Закон
не передбачає нарахування компенсації втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати у відповідності з ЗУ „Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від
19.10.2000 р. №2050 та згідно ЗУ „Про індексацію грошових доходів
населення" від 04.02.2003 р. №491. Механізм розподілу коштів з Державного
бюджету України, які будуть сплачуватися педагогічним та науково-педагогічним
працівника за вислугу років та на оздоровлення, починаючи з 1997 p., встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) „Про реалізацію ЗУ „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених ст.57 ЗУ „Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів"
від 19.09.2005 р. №934.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем
нарахована заборгованість ОСОБА_1 за період з 1997 р. по 2000 р. по виплаті
вислуги років та допомоги на оздоровлення в загальній сумі 2867,96 грн.,
протягом 2006 р. погашена заборгованість на суму 1844,09 грн., що складає 64%
від загальної суми заборгованості, а перераховано позивачці після відрахування
обов'язкових утримань за платіжними дорученнями №122 від 27.04.2006 р. та №267
від 12.09.2006 р. загальна сума 1468,71 грн. (а.с.39-42). Трудовою книжкою
підтверджується, що ОСОБА_1 після звільнення за власним бажанням з Гришинської
ЗШ 01.11.2000 р. дійсно з 02.11.2000 р. до 22.08.2002 р. працювала вчителем ЗШ
№52 м. Донецька і була звільнена у з роботи у зв'язку з виходом на пенсію
(а.с.13). У позовній заяві позивачка просила відшкодувати їй витрати на оплату
послуг з теплопостачання за період з 2003
р. до 2006 p., тобто після
виходу на пенсію.

3

Згідно п.2 Порядку забезпечення працівників бюджетних
установ (закладів) безплатним користуванням житлом (квартирою) з опаленням і
освітленням відповідно до п.'Т" ч.І ст.77 Основ законодавства України про
охорону здоров'я, ч.4 ст.29 Основ законодавства про культуру, абз.4 ст.57 ЗУ
„Про освіту", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства культури і
туризму України від 13.09.2006 p., зареєстрованого в Міністерстві юстиції 10.11.21006 p., право
на безоплатне користування житлом (квартирою) з опаленням і освітленням мають
пенсіонери, які раніше працювали педагогічними працівниками в сільській
місцевості і селищах міського типу, медичними та фармацевтичними працівниками в
селах і селищах, проживають у таких населених пунктах, мають відповідний стаж
роботи не менше трьох років і на момент виходу на пенсію користувалися правом
на гарантію.

За таких обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом
підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати та відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою послуг з
теплопостачання.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального закону і
підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги необгрунтовані і
висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.