Головуючий 1 інстанції
Справа № 22-943,2007р.                                                     Доповідач Курило
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2007
року                                      Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П. суддів   Санікової
О.С.,   Шамрило Л.Г. при секретарі    Степаненко В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на рішення
Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від 20 листопада 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1до комунального підприємства „Макіївтепломережа",
третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в
Гірницькому районі міста Макіївки про встановлення факту нещасного випадку на
виробництві і зобов'язання скласти акт про нещасний випадок за формою Н-1,

ВСТАНОВИВ:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1.
на рішення Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від 20 листопада
2006 року, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1. про встановлення факту
нещасного випадку на виробництві і зобов'язання скласти акт про нещасний
випадок за формою Н-1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду
з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог через те, що суд
встановленим фактам дав неправильну правову оцінку і зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що 25 лютого 2005 року
з позивачкою стався нещасний випадок внаслідок якого вона упала і зломала ногу.
В зазначений день позивачка не працювала, знаходилась у додатковому дні
відпочинку, тому не має підстав пов'язати отриману травму з виробництвом. У
зв'язку з цим у суду не має підстав зобов'язати відповідача скласти акт про
нещасний випадок на виробництві за формою Н-1.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник
позивачки доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представники відповідача і третьої особи просили скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

2

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_1. 25 лютого 2005 року отримала травму, яка не пов'язана з
виконанням нею трудових обов'язків, тому підстав для зобов'язання відповідача
до складання акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 не має.

Висновок суду є правильним, таким, що ґрунтується на доказах, повно
перевірених в судовому засіданні.

Відповідно до п. 14 Положення про порядок розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року
№1112 визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з
працівниками під час виконання трудових обов'язків.

Судом
встановлено, що позивачка і відповідач перебували у трудових відносинах.

24 лютого 2005 року вона звернулась до відповідача з заявою про надання їй
відгулу 25 лютого 2005 року з 12 до 16 години (а.с.72).

Наказом №205 від 25 лютого 2005 року за роботу 29 січня 2005 року позивачці
наданий відгул 25 лютого 2005 року (а.с.71).

Зазначений наказ був фактично позивачкою виконаний і вона дійсно
використала цей день для відпочинку. Зазначений факт підтверджений опитаними в
судовому засіданні свідками, табелем обліку робочого часу, а також
пояснювальною запискою самої позивачки, що є на а.с. 75. З вказаної пояснювальної
записки видно, що 25 лютого 2005 року у другій половині дня позивачка була на
похоронах свого знайомого і повертаючись додому на слизькій дорозі ковзнулася ,
упала і підвернула ногу . Після чого звернулась до лікарні( а.с. 75).

Таким чином у власноручно написаній пояснювальній записці позивачка визнала
той факт, що під час падіння і отримання травми вона не виконувала трудових
обов'язків, знаходилась у відгулах. За таких умов у суду першої інстанції не
було підстав для визнання факту її травмування на виробництві і спонукання
відповідача до складання акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1
.

Доводи позивачки про те, що вказану пояснювальну записку вона написала під
впливом адміністрації підприємства безпідставні і нічим не підтверджені.

Доводи позивачки про те, що вона під час падіння виконувала свої трудові
обов'язки спростовані встановленими доказами.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно
перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав
правильну правову оцінку і правильно вирішив спір.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального
законів, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже рішення
суду є законним і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.
304, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відхилити. Рішення Червоногвардійського районного суду
міста Макіївки від 20 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її
проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду
апеляційної інстанції.