Справа №   2-59807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року                                                                                                          м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Кочевої І.В., при секретарі - Задорожко Д.А., за участю
представника позивача ОСОБА_1, що діє за угодою, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

У позові вказано, що 01 лютого 2007 року об 11 год. 05 хв. на 316
км. автошляху «Харків-Сімферополь», на території Василівського району
Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та
відповідача. Винним у скоєнні ДТП
було визнано відповідача, що підтверджено постановою Приморського районного
суду Запорізької області 02 березня 2007 року. Внаслідок ДТП позивачу у зв'язку
з технічним ушкодженням його автомобіля було завдано матеріальної шкоди у сумі
9112 грн. 33 коп., які потрібні для відновлювального ремонту автомобіля. Крім
того, позивачем витрачено 380 грн. на проведення авто товарознавчого
дослідження, 1000 грн. - на оплату послуг адвоката. Загалом позивачу завдано
матеріальної шкоди на суму 10492 грн. 33 коп. Позивач вказав, що йому завдано
моральної шкоди на суму 2000 грн. - у зв'язку з пошкодженням майна позивача та
у зв'язку з протиправними діями відповідача по відношенню до позивача. Також
позивач просить покласти судові витрати на відповідача.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, з підстав
викладених у позові та просить їх задовольнити.

Представник позивача також позов підтримав та просить його задовольните в
повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, оскільки вважає, винним у
скоєнні ДТП позивача.
Суду пояснив, що дійсно мало місце ДТП
при обставинах, зазначених у позові, було пошкоджено автомобіль позивача. Він
був присутнім при проведенні авто-товарознавчого дослідження автомобіля
позивача, розмір завданої матеріальної шкоди позивачу він не оспорює, але
оскільки вважає винним у скоєнні ДТП саме позивача, який мав можливість
запобігти зіткненню, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.
Постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за
порушення Правил дорожнього руху на теперішній час він не оскаржив, штраф
сплатив.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані
сторонами докази у сукупності суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Згідно
до ч.І ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань
свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ч.І ЦПК України,
належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2007 року
об 11 год. 05 хв.
на 316 км. автошляху «Харків-Сімферополь» сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю позивача та відповідача, винним у скоєнні ДТП було визнано
відповідача, що підтверджено постановою Приморського районного суду Запорізької
області 02 березня 2007 року. Вказана постанова на теперішній час ніким не
оскаржена, не скасована, а тому є для суду обов'язковою, відповідно до ст. 14
ЦПК України.

У результаті ДТП було
пошкоджено автомобіль ЗАЗ-110247 держномер НОМЕР_1, що належить позивачу,
вказане підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. копія
якого є у справі.

Внаслідок ДТП позивачу
у зв'язку з технічним ушкодженням його автомобіля було завдано матеріальної
шкоди у сумі 9112 грн. 33 коп., що підтверджено звітом про оцінку вартості
автомобіля. Сума завданої матеріальної шкоди, вказана оцінщиком, відповідачем
не оспорювалася.

Крім того, позивачем витрачено 380 грн. на проведення авто-товарознавчого
дослідження, що підтверджено квитанцією №020207 від 07 лютого 2007 року, яка
є у матеріалах справи. Також позивач поніс витрати у сумі 1000 грн. - на оплату
послуг адвоката, що підтверджено квитанцією бн від 12.03.2007 року, договором
про надання юридичних послуг, свідоцтвом на право заняття адвокатською
діяльністю.

Таким чином, загалом позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 10492 грн.
33 коп.

Ст.22 ЦК
України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками є -
витрати, яких зазнала особа у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК
України матеріальна шкода, завдана неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1187 ЦК України
передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом..

Згідно зі ст. 1188 ЦК
України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки судом встановлено, що саме з боку відповідача, а
не позивача, мали місце протиправні дії, які виразилися у скоєнні
адміністративного правопорушення, що призвело до пошкодження майна позивача -
автомобіля, у зв'язку з цим позивачу завдано матеріальної шкоди на загальну
суму 10492 грн. 33 коп., то вона підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача.

Ст. 23 ЦК України
передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок
порушення її прав.

Ст. 1167 ЦК
України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Щодо стягнення моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача
- у сумі 2000 грн., суд вважає необхідним вказані позовні вимоги задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Позивачу дійсно було завдано моральної шкоди, яка полягає
у душевних стражданнях позивача, яких він зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою відповідача щодо нього, у душевних стражданнях, які позивач зазнав у
зв'язку з пошкодженням його майна, а саме автомобіля.

При вирішенні питання щодо суми, яку необхідно стягнути з
відповідача на користь позивача за завдану моральну шкоду, суд вважає
необхідним зменшити розмір відшкодування, стягнути з відповідача на користь
позивача 300 грн. Вказану суму суд вважає достатньою для компенсації моральної
шкоди, завданої позивачу діями відповідача.

Понесені позивачем судові витрати, які підтверджені квитанціями про їх
сплату: 125 грн. держмита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи. суд, відповідно до ст.88 ЦПК України покладає на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188,
1192, 1193 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57, 58, 60, 79, 81, 84, 88, 208, 209, 214 -215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 9492 грн. 33 коп., моральну шкоду у
сумі 300 грн., судові витрати у сумі 155 грн., витрати на оплату послуг
адвоката у сумі 1000 грн., а всього - 10947 грн. 33 коп., в іншій частині
позову - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не буде подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.