Апеляційний суд Вінницької області
Справа №
22-2908-2007р.                 оскаржуване
рішення (ухвала) ухвалено під головуванням

Категорія:     41                                                         Панченко
Д.І.

Доповідач: Гуцол
П.П.

РІШЕННЯ

ім'ям України

20 грудня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Гуцола П.П.

Суддів:
Копаничук С.Г., Нікушина В.П.

При секретарі:
Шевчук Л.В.

За участю
представника ПП «ЕФА-Сервіс» та позивача ОСОБА_1.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду
Вінницької області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ПП «ЕФА-Сервіс» про
визнання контракту дійсним та стягнення заробітної плати за апеляційною скаргою
директора ПП «ЕФА-Сервіс» О.Е. Березовського на рішення Теплицького районного
суду від 17.10.2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2007
року до суду звернувся позивач з вищевказаним позовом, якому просив винести
рішення про визнання укладеним контракт між ним та директором ПП «ЕФА-Сервіс» в
особі ОСОБА_3 дійсним, а також стягнути з ПП «ЕФА-Сервіс» на його користь
заборгованість по заробітній платі за березень, квітень, травень 2007 року в
розмірі 1778грн. Посилаючись на те, що 14 лютого 2007р. міжОСОБА_2 та
директором «ЕФА-Сервіс» - ОСОБА_3 був укладений контракт, строк дії контракту з
14.02. до 14.05.2007 рік. Відповідно до умов контракту ОСОБА_2 повинен був
виконати будівельні роботи по будівництву центру зайнятості в смт. Теплику. А в
березні 2007р. ОСОБА_2 разом з директором ПП «ЕФА-Сервіс» запросили його на
роботу по будівництву центру зайнятості. ОСОБА_2 був бригадиром і він працював
в його бригаді по будівництві вказаного об'єкту березень, квітень, травень
2007р., але Березовський ніякого контракту з ним не уклав, а лише обіцяв його
укласти. По закінченню будівельних робіт на даному об'єкті йому було виплачено
лише 1288грн., а решту зарплати в сумі 1778грн. він не одержав, у відомостях
про одержання зарплати він не розписувався. Ніякого контракту відповідач з ним
не мав наміру заключати і виплатити заборгованість по зарплаті.

Рішенням
Теплицького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2007 року

позов задоволено
частково. Визнано трудовий контракт міжОСОБА_1 та ПП «ЕФА-Сервіс» дійсним.

Стягнуто з ПП
«ЕФА-Сервіс» м. Вінниці на користьОСОБА_1 1653грн.

Стягнуто з ПП
«ЕФА-Сервіс» державне мито на користь держави в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в дохід держбюджету в сумі 30грн.

Рішення в
частині середньомісячного заробітку в сумі 1061грн. допущено до негайного
виконання.

Окремою ухвалою Теплицького
районного суду від 17 жовтня 2007 року вказано про порушення трудового
законодавства керівництвом ПП «ЕФА-Сервіс» м. Вінниця, вул. Стеценка 61/34
доведено до відома прокурора м. Вінниці та територіальній державній інспекції у
Вінницькій області для прийняття заходів щодо усунення порушення законодавства
про працю.

У апеляційних
скаргах на рішення та окрему ухвалу апелянт просить скасувати їх та постановити
нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Посилаючись на
те, що суд допустив невідповідність висновків обставинам по  справі, т.я. прийшов до неправільного
висновку, що вказані правовідносини є трудовими
не зважаючи на те, що ОСОБА_1. відповідач не приймав на роботу, не заключав з ним трудової
угоди і контракту, а з ОСОБА_1 була домовленість зОСОБА_2 про виконання певних
робіт за відповідну плату, за виконану роботу, за яку розрахувався ОСОБА_2
Також зазначає, що трудову книжкуОСОБА_1 їм не надавав, наказу про прийняття
його на роботу ніким не видавалось, тому вказані правовідносини підпадають під
цивільно-правові. Крім того, апелянт вказує на те, що суд стягнув кошти на
користь позивача при цьому не визначив та не вказав за який саме період роботи
не проведену оплату праці позивачу.

Також в окремій
ухвалі судом зроблено неправільний висновок щодо порушень трудового
законодавства з боку ПП «ЕФА-Сервіс» відносно ОСОБА_1.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду та окремої ухвали у межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги про визнання контракту дійсним та задовольняючи частково вимоги
про стягнення заборгованості по заробітній платі суд першої інстанції виходив з
того, що в даних правовідносинах має місце трудова угода між відповідачем та
позивачем ОСОБА_1, яку відповідач належним чином не оформив, що суперечить
вимогам ст.ст. 24, 24-1 КЗпП України.

Такого висновку
суд першої інстанції дійшов виходячи з того, що позивач працював у бригадіОСОБА_2.,
з останнім відповідач уклав трудовий контракт, а також те, що в порушення
порядку прийняття на роботу працівників відповідач ніяких документів про
прийняття на роботу ОСОБА_1. не оформляв хоча допустив його до роботи в
бригадуОСОБА_2. після проведення інструктажу по техніці безпеки.

Однак з таким
висновком суду першої інстанції не можна погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому
строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін ( в тому числі
матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника,
умови розірвання трудового договору, в тому числі дострокового, можуть
встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається
законами України.

Згідно ч. 1 п.3
ст. 24 КЗпП України додержання письмової форми при укладенні трудового договору
по контракту є обов'язковою.

Як вбачається із
рішення суду, що між сторонами не були встановлені обставини укладання
трудового договору ( контракту у письмовій формі. Не було встановлено також
істотні умови контракту, узгоджених між позивачем та відповідачем. Без істотних
умов контракту ( ч.3 ст. 21 КЗпП України), узгоджених між сторонами у письмовій
формі, тому такий контракт не може бути визнаний дійсним. Із наданих позивачем
та досліджених судом доказів не убачається, що відповідач укладав з
відповідачем трудовий договір. Крім того, не можуть бути підставою для
задоволення позову ті обставини, на які посилається позивач. Зокрема, контракт
між « ЕФА-Сервіс» зОСОБА_2, на який посилається позивач оскільки даний контракт
відноситься лише доОСОБА_2., а не до ОСОБА_1., суд також не досліджував
вказаний контракт.

В матеріалах
справи є докази про одержання позивачем коштів за виконані роботи ( а.с. 25,
26), які виплатив позивачу за виконання певних робіт ОСОБА_2 Встановлено, що
наказ про прийняття позивача на роботу не видавався, трудовому розпорядку ПП «
ЕФА-Сервіс» працівники будівельної бригади, з якими працював позивач, не
підлягали, чого не заперечували сторони.

Враховуючи
вищезазначене колегія суддів прийшла до висновку, що позивач не довів тих
обставин, на які він посилався в обгрунтування своїх позовних вимог про те, що
він виконував роботу у відповідача як працівник, що був прийнятий за контрактом
( особливою формою трудового договору).

Судом першої
інстанції ухвалена окрема ухвала у зазначеній справі, яка також підлягає
скасуванню виходячи з того, що рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню і позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
209, 303, 307, 309, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛЛ:

Апеляційну
скаргу ПП « ЕФА-Сервіс» ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Теплицького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2007 року та окрему
ухвалу від 17 жовтня 2007 року скасувати.

Ухвалити нове
рішення.

В задоволенні
позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_3 ПП « ЕФА-Сервіс» про визнання укладеного
контракту дійсним та стягнення невиплаченої заробітної плати відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двоє місяців з дня набрання законної
сили рішення до Верховного Суду України.