28 листопада 2007 року                                                            м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
головуючого   Патрюка М.В.,
суддів:
Берднік І.С.,                                     Прокопчука Ю.В.,
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2та ОСОБА_3, треті особи: П'ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про поновлення
позовної давності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання
недійсним договору дарування та
визнання права власності на 2/3 частини квартири, за касаційними скаргами ОСОБА_2та ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року,
в с т а н о в и л а:
У грудні 2004 року ОСОБА_1. звернувся в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1995 року він знаходився у
фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2.,           5
березня 1999 року шлюб між ними було зареєстровано. У березні 1998 року
подружжя за спільні кошти придбало квартиру АДРЕСА_1, яку було оформлено на відповідачку. Він надавав
значні кошти на ремонт указаної квартири. У подальшому йому стало
відомо, що ОСОБА_2продала квартиру своїй матері - ОСОБА_3., після чого остання подарувала її ОСОБА_2.
Позивач, посилаючись на те, що
порушено його права, просив суд позов задовольнити,
визнати недійсними договори купівлі-продажу та дарування квартири № АДРЕСА_1,
визнати за ним право власності на 2/3 частини вказаної квартири.
Рішенням
Самарського районного суду м. Дніпропетровська від                24 травня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської області від          27 грудня 2006 року рішення районного
суду скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову. Поновлено
ОСОБА_1. строк для звернення до суду з даним
позовом. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1,
укладений 16 вересня 1999 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. Визнано недійсним
договір дарування квартири № АДРЕСА_1, укладений
14 травня 2003 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. Визнано за ОСОБА_1. право
власності на 2/3 частини квартири
№ АДРЕСА_1, за ОСОБА_2. визнано право власності на 1/3 частину вказаної
квартири.

У касаційних скаргах ОСОБА_2. та
ОСОБА_3ставиться питання про скасування рішення апеляційного суду з підстав
порушення норм матеріального та процесуального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення
позову ОСОБА_1., апеляційний суд із посиланням на п. 1 ст. 17 Закону України
“Про власність” дійшов висновку, що спірна квартира є спільною частковою
власністю сторін, розмір частки                 ОСОБА_1. у купівлі квартири
складає виходячи із суми, еквівалентної 5 300 доларів США, а частка ОСОБА_2.
складає виходячи із суми, еквівалентної 1 000 доларів США, тому за позивачем
слід визнати право власності на 2/3 спірної квартири, а за відповідачкою -
право власності на 1/3 квартири.

Крім того, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того,
що в силу ч. 1 ст. 58 ЦК УРСР договір купівлі-продажу від 16 вересня 1999 року
є мнимою угодою, без наміру створити юридичні наслідки, оскільки реально ця
квартира відповідачкою ОСОБА_3. не передавалася та гроші за неї не
сплачувались, остання у цій  квартирі не
проживала й не була зареєстрована, та що у зв'язку з цим недійсним є і договір
дарування.

При розгляді справи апеляційним судом не було порушено
норм матеріального й процесуального права, а наведені в скаргах доводи є
необґрунтованими та правильність висновків суду не спростовують, тому колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України не знаходить
підстав для задоволення касаційних скарг.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від
27 грудня 2006 року  залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка