Справа №2- 107/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2007 року        Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова

у складі
головуючого   - судді Лігус С.М.

при секретарі               - Міняйло В.В.

адвоката                        - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому  судовому засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова в інтересах малолітньої особи
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування
Орджонікідзевського райвиконкому, служба у справах неповнолітніх
Орджонікідзевського району м. Харкова, приватний нотаріус ОСОБА_4, агентство
нерухомості „Город", про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
звернувся з позовом в інтересах малолітньої особи, де зазначив, що 3 лютого 2005 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2  був укладений договір купівлі
- продажу
квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Ця квартира
перейшла у  власність ОСОБА_2,
який сплатив за неї 45900  гривень. Відповідно договору купівлі-продажу ОСОБА_3діяла
особисто від себе, як власника АДРЕСА_1
квартири та як представник свого малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
як власника АДРЕСА_1
спірної квартири. Вказаний договір купівлі - продажу квартири в порушення закону було складено без
дозволу органів опіки та піклування, чим порушено права та інтереси
малолітнього ОСОБА_1, тому прокурор просить розірвати вказаний догрів
купівлі-продажу АДРЕСА_1
квартири та повернути у власність ОСОБА_1 АДРЕСА_1 квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримав свій позов.

Відповідач
ОСОБА_2 з позовом не згоден, про що його представники дали пояснення в судовому
засіданні та зазначили, що відповідач не має юридичної освіти, повністю
покладався на нотаріуса та агентство нерухомості „Город", через яке він
купував квартиру.

Відповідач
ОСОБА_4 та її представник з позовом згодна та вказала, що продала свою квартиру
АДРЕСА_1, щоб
купити будинок та поліпшити свої та сина ОСОБА_1 житлові умови, але будинок
купити їй не вдалося та вона з сином не мають в теперішній час житла.

Представники
органа опіки та піклування та служби у справах неповнолітніх
Орджонікідзевського району м. Харкова вважають, що при здійснені договору
купівлі-продажу спірної квартири необхідно була згода органів опіки та
піклування, але відвідач ОСОБА_3 не зверталася з цього приводу до органу опіки
та піклування Орджонікідзевського району, чим було порушено інтереси
малолітньої особи ОСОБА_1

Треті особи - приватний
нотаріус ОСОБА_4 та представник агентства нерухомості „Город" у судове
засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили та судом ухвалено
слухати справу у їх відсутності.

Суд, вислухав
представника позивача, представників відповідачів, відповідача ОСОБА_3
представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 31 ЦК
України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років   (малолітня особа)має право самостійно
вчиняти дрібні побутові   правочини.

Відповідно до
п.З ч.  1  ст. 71
ЦК України -
опікун не має права без дозволу органа піклування укладати договори , що підлягають
нотаріальному посвідченню і

2

державній реєстрації, у тому числі
договори, чи поділ, обмін житлового будинку, квартири.

Відповідно до ч.
3 ст. 17 Закону
України від 26 квітня 2001 року "Про
охорону дитинства" -
батьки або особи, які їх  заміняють
не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори,   які
підлягають    нотаріальному
посвідченню.

Відповідно до ч.
1 ст.224
Цивільного Кодексу правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є
нікчемним.

Судом
встановлено, що 3 лютого 2005 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2був укладений договір купівлі -
продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Ця квартира  переходила у
власність ОСОБА_2, який сплатив за неї 45900  гривень.
Відповідно договору купівлі-продажу ОСОБА_4 діяла особисто від себе, як
власника 1/2 квартири та як представник свого малолітнього сина ОСОБА_1, як
власника 1/2 спірної квартири. (
а.с.8).

Вказаний договір
купівлі - продажу
квартири в  було складено без дозволу
органів опіки та піклування.( а.с 8).

На час складення
вказаного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 був малолітнім, йому було 13 років (а.с. 10).

На момент
продажу квартири ОСОБА_1 на праві власності належало 1/2 частина спірної
квартири (а.с. 13).

Оскільки,
договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала малолітньому ОСОБА_1 від З лютого 2005 року в порушення
закону був укладений без дозволу органів опіки та піклування, то суд діючи в
межах позовних вимог вважає, що договір купівлі-продажу 1/2 частини спірної
квартири треба визнати недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у
разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні
у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому ОСОБА_4 повинна
повернути ОСОБА_2 вартість Уг частини спірної квартири, що складає 22 950
гривен, які вона отримала от ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу спірної
квартири.

В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача стягуються
судові витрати на користь держави. На підставі викладеного та керуючись ст..31,32, п.3 ч.  1
ст. 71  , ч.1 ст.216, ч.1 ст.224 ЦК України, ч.3 ст. 17 Закону України від 26
квітня 2001 року
"Про охорону дитинства" ст.ст. 10,
11, 60,212,209,215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Орджонікідзевського
району м. Харкова задовольнити.

Визнати
недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 3 лютого 2005 року , згідно якого
ОСОБА_3, ОСОБА_1 передали у власність вказану квартиру ОСОБА_2 за 45 900 гривен,
затверджений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу
ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №
151.

Зобов'язати
ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 22
950 гривен , а
ОСОБА_2 повернути у власність ОСОБА_1 1/2 частини квартири.

Визнати право
власності   1/2 квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Стягнути з відповідачів держмито в
сумі 115 гривен з
кожного на користь держави.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів
з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК
України.