Справа
22ц -92/2007 року                                                   Головуючий
у І інстанції Чмель О.Л.
Категорія - 23                                                                                                   Доповідач
УХВАЛА

іменем України

08
лютого 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області в складі:

головуючого Ігнатолі Т.Г.

суддів Кочегарової Л.М., Козлова О.М.,

при секретарі
Лепеха А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі
справу за заявою ОСОБА_1 (зацікавлені особи»- ОСОБА_2, Державна виконавча служба у Жовтневому районі міста
Маріуполя) про встановлення способу та порядку виконання рішення суду за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя
від 18 грудня 2006 року

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18 грудня 2006
року ОСОБА_1 в заяві про встановлення способу та порядку виконання рішення
суду відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу скасувати і справу направити на
новий розгляд, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, яка, на
його думку, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
законодавства без урахування інтересів його неповнолітньої дитини.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників заявника, які підтримали апеляційну
скаргу, зацікавлену особу -
ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду не підлягає скасуванню з таких
підстав.

Відповідно до
п.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З позовної
заяви, матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що
рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.05.2005 року з ОСОБА_1.
на користь ОСОБА_2 стягнуто 8812
грн. 03 коп.
матеріальної шкоди і відшкодування моральної шкоди в сумі 4000 грн..(а.с. 7)

На виконанні у
ДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 12812 грн.03 коп. і 19 липня 2005 року відкрито
виконавче провадження.

На протязі 19 місяців заявник
нічого не сплатив по виконавчому листу на користь ОСОБА_2.

На підставі
свідоцтва про право власності від 18
січня 2000 року
заявникові і його матері -ОСОБА_3.,
належить по 1/2 частини
квартири №АДРЕСА_1 в м.
Маріуполі (а.с. 15) В
вказаній квартирі зареєстрований неповнолітній син заявника -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
(а.с.11,12) Іншого
майна крім квартири у ОСОБА_1. немає, тому стягнення за виконавчим листом було
звернуто на вказану частину квартири.

Заявник
посилаючись на необхідність збереження права користування жилим приміщенням в
його квартирі його неповнолітнього сина ОСОБА_4, 1998 року народження, просив встановити спосіб та

2

порядок
виконання рішення суду, а саме зобов'язати його на протязі трьох років
перераховувати щомісячно ОСОБА_2. по 356
грн. до 10 числа
поточного місяця починаючи з листопада 2006
року. У судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_5,
уточнила заяву збільшивши відрахування по 1067
грн. 67 коп.
щомісячно на протязі 12 місяців.

Відмовляючи в
задоволенні заяви ОСОБА_1., суд послався на те, що боржник на протязі досить
тривалого часу не виконував судового рішення, боржник не має постійного місця
роботи, не має постійного щомісячного доходу, і крім 1/2 частини
квартири, другого майна він теж не має, офіційно ніде не працює.

Згідно ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють виконання рішення і у виняткових випадках суд
може відстрочити або розстрочити виконання , змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Стаття 33 Закону України
„Про виконавче провадження" передбачає, що за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право
звернутися до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також
про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

З заяви та
наданих доказів та інших матеріалів не вбачається, що по справі є обставин які
б утруднювали виконання рішення або робили б його виконання неможливим. Тому,
на думку колегії судців, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку
про те, що в задоволенні заяви ОСОБА_1. слід відмовити.! у

З огляду на
наведене, суд першої інстанції не мав законних підстав для задоволення заяви
ОСОБА_1. про встановлення способу та порядку виконання рішення суду.

Таким чином
заява ОСОБА_1. залишена судом першої інстанції без задоволення з підстав
передбачених законом.

Вирішуючи заяву,
суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини, дав належну оцінку безпосередньо дослідженим і
наявним у справі доказам та поясненням сторін, правильно застосував
матеріальний закон і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні заяви.

З урахуванням
викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням вимог закону і вона відповідає вимогам
процесуального закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,312 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18 грудня 2006 року залишити
без

змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання чинності шляхом подання касаційної скарги безпосередньо
до суду касаційної інстанції.

Судді