Справа № 2-60/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем
України

18 квітня 2007 року                Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Галкіна В.М.

при секретарі            Тунік
Т.В.

за участю представника позивача -ОСОБА_1

представника
відповідача - ОСОБА_2
розглянув в відкритому судовому засіданні у м. Красноармійську цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 доОСОБА_4, Комунального підприємства „ Управління
міського господарства" про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житло, визнання незаконною реєстрацію ОСОБА_4 та визнання за нею
права власності на вказану квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_3 пред'явила до відповідачів ОСОБА_4, КП
„Управління міського господарства" позов про визнання недійсним свідоцтва
про право власності на житло, виданого на ім'я ОСОБА_4, про
визнання незаконною реєстрацію ОСОБА_4 за
адресою:АДРЕСА_1 та про визнання за нею права власності на квартиру,
розташовану за вказаною адресою.

В обґрунтування
позовних вимог вказала, що в 2001
році від знайомих їй стало відомо, що квартира за адресою:АДРЕСА_1 здається
в найом та її можна придбати у ОСОБА_5,
яка в квартирі тривалий час не проживає.

У позивачки були
складні сімейні обставини та вона з дочкою потребувала житла.

Дійсно,ОСОБА_5 проживала більш 10 років за
адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою квартального комітету.

Позивачка
домовилася з нею про найом квартири с
наступним її придбанням, оскільки на той момент квартира ще не була
приватизована. В рахунок укладеного договору купівлі - продажу
позивачка передала їй гроші в сумі 1000
доларів США, отримала
ключі від квартири та вселилася, почала оплачувати комунальні послуги, погашати
заборгованості, що малися.

Про викладене
вище відомо КП „Житловик", іншим підприємствам комунального господарства,
зокрема міськводоканалу, про що свідчить їх лист.

Закінчити
приватизацію квартири ОСОБА_5 не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1померла, а тому
і договір купівлі - продажу
квартири нотаріально не оформлявся.

В подальшому їй
стало відомо, що через десять днів після смертіОСОБА_5, тобто 22.10.2003 року, яким то
чином у вказаній квартирі прописався ОСОБА_4, який
проживає в селі Гришине Красноармійського
району. Він представився їй родичем померлої, і став вимагати плату за
квартиру, яку вона придбала за побутовою угодою.

Позивачка
вважає, що його незаконна реєстрація потягла можливість приватизації квартири.
В теперішній час він виганяє її з квартири, присилає за вказаною адресою
незнайомих чоловіків, які намагаються із застосуванням фізичного насильства
зайти в квартиру.

Вище викладене примушує позивачку звернутися з даним
позовом до суду.

На підставі
викладеного вона просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним
свідоцтво про право власності на житло, видане КП „Управління міського
господарства" 22.09.2006
року №10743, на
ім'яОСОБА_4, визнати

-2-

незаконною реєстрацію ОСОБА_4  за
вказаною вище адресою, визнати за нею право власності на
квартиру, розташовану АДРЕСА_1

В судовому
засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги, просили позов
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні позов не визнали
та пояснили, що спірна квартира була приватизована відповідачем ОСОБА_4 законно
у відповідності до діючого законодавства, а позивачка ніякого права на цю
квартиру не має.

Представник
відповідача - Комунального
підприємства „Управління міського господарства" позов не визнала.

Представники
третіх осіб - Красноармійської
міської Ради та КП „Красноармійський центр єдиного замовника" позов не
визнали.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню за наступними підставами.

В судовому
засіданні встановлено, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. З 22.10.2003 року в даній квартирі
зареєстрований відповідач ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою, виданою начальником КП „Житловик" (а.с.25, 28).

Рішенням
Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 08.08.2005 року
Комунальному підприємству „Житловик" в задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування на житло
відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.10.2005 року дане
рішення Красноармійського міськрайсуду залишено без змін (а.с.27). Вказаним
рішенням суду збережене право користування відповідача ОСОБА_4 вказаною
квартирою.

У відповідності
до СТ.5 ч.2 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" в
члени сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в
квартирі спільно з наймачем або за якими зберігається право на житло.

20.09.2006 року відповідач ОСОБА_4 звернувся
з заявою до керівника органу приватизації про приватизацію спірної квартири
(а.с.15) та 22 вересня 2006 року відповідачу
ОСОБА_4 було видане свідоцтво №10743, згідно якого йому на праві приватної власності належить
квартираАДРЕСА_2(а.с.22). Згідно технічного паспорту, виданого Бюро технічної
інвентаризації, також підтверджено право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру
(а. с. 23-24). В той же
час правоустановчі документи, що підтверджують право користування вказаною
квартирою з боку позивачки відсутні.

Суд вважає, що
дане свідоцтво відповідачу було видане законно, обґрунтовано та скасуванню не
підлягає. Посилання позивачки та її представника про те, що при видачі вказаного
свідоцтва була порушена ст.5 ч.2 Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду" не обґрунтованими, так як у відповідності до вказаної
норми права при видачі свідоцтва про приватизацію за відповідачем було
збережено право користування вказаною квартирою, що підтверджується рішенням
Красноармійського міськрайсуду від 08.08.2005
року.

Не знаходить суд
також переконливими доводи позивачки та її представника в тій частині, що
позивачка уклала з ОСОБА_5 побутову угоду купівлі - продажу спірної
квартири, сплативши їй за це 1000
доларів США, оскільки
сама передача суми грошей крім позивачки ніким не підтверджена та на момент
передачі грошей дана квартира знаходилася в комунальній власності, ОСОБА_5не
належала та вона не мала право розпоряджатися нею.

Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_6пояснила, що вона працювала паспортисткою в КП
„Житловик". В 2006 році
відповідач звернувся до них за отриманням довідки для приватизації квартири,
вона підняла поквартирну картку, в якій було вказано, що дійсно відповідач
прописаний в спірній квартирі з 22.10.2003
року, крім того відповідач надав технічний паспорт на спірну квартиру, в
якому було вказано, що він є

-3-

її
власником.     На     підставі     вказаних      документів вона видала довідку про те, що
відповідач ОСОБА_4 прописаний в квартиріАДРЕСА_1 та є її власником. Ніяких
порушень при видачі вказаної довідки з її боку не було.

При вказаних
обставинах суд вважає за необхідне в задоволенні позову позивачці відмовити.

Керуючись
Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду", ст.ст.220 ЦК України,
ст.ст.212 - 215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_3 доОСОБА_4, Комунального підприємства „Управління міського
господарства" про визнання недійсним свідоцтва про право власності на
житло, виданого КП „Управління міського господарства" 22.09.2006 року №10743, на ім'яОСОБА_4,
визнання незаконною реєстрацію ОСОБА_4 за вказаною вище адресою, визнання за
ОСОБА_3 право власності на квартиру, розташовануАДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду через
Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.

Судця