Справа 22ц -1841/
2007 р.           Головуючий в 1-ій
інстанції  Грушко О.П.
цивільна.                     Доповідач
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 грудня 2007
року.              Апеляційний суд
Чернігівської області

в
складі : головуючого - судді Квача М.О.,

суддів Смаглюк Р.І.,
Острянського В.І.,

при секретарі Вареник
О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові апеляційну
скаргу позивача ВАТ „Чернігівгаз” в особі Коропського управління по
газопостачанню та газифікації на рішення Коропського районного суду від 15
жовтня 2007 року у справі  за позовом ВАТ
„Чернігівгаз” в особі Коропського управління по газопостачанню та
газифікації  до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожитий газ, -

в с т а н о в и
в :

В
апеляційній скарзі позивач ВАТ „Чернігівгаз” в особі Коропського управління по
газопостачанню та газифікації просить скасувати вказане рішення, як
необґрунтоване і незаконне, і постановити нове рішення про задоволення позову з
таких підстав.

В
серпні 2007 року позивач ВАТ „Чернігівгаз” в особі Коропського управління по
газопостачанню та газифікації звернулося до суду  з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1
заборгованості за спожитий газ за період з січня 2005 року по липень 2007 року
включно в сумі 710 грн. 69 коп., мотивуючи тим, що відповідач в порушення умов
договору про надання послуг з газопостачання від 20  жовтня 2001 року за цей період не оплатив
наданих послуг. Відмова пов”язана з тим, що він має пільгу, передбачену Законом
України „Про міліцію” по безоплатному користуванню в межах норм газопостачання
для опалення житла. Оскільки вказана пільга надається державою, відповідач ОСОБА_1
повинен сплатити газопостачальнику за надані послуги всю суму, нараховану за
спожитий газ, тому просив стягнути заборгованість в сумі 710 грн. 69 коп.

Рішенням Коропського районного суду від 15 жовтня 2007 року  в позові відмовлено. Суд першої інстанції
прийшов до такого висновку з наступних підстав. Відповідач ОСОБА_1 є
пенсіонером , звільненим з органів внутрішніх справ за вислугою років.
Відповідно до ч.ч.5,6 Закону України „Про міліцію” працівники міліції, які
живуть і працюють у сільській місцевості та селищах міського типу  забезпечуються безплатно житлом з опаленням
та освітленням за встановленими нормами, а також користуються іншими пільгами,
передбаченими законодавством. Право на ці пільги зберігається і за працівниками
міліції, звільненими зі служби за вислугою років. Селище Короп віднесено до
селищ міського типу, тому відповідач має право на вказані пільги, в тому числі
по оплаті газу, спожитого ним в межах норм, для опалення житла.

В апеляційній скарзі позивач ВАТ „Чернігівгаз” в особі Коропського
управління по газопостачанню та газифікації вказане рішення вважає незаконним
та необгрунтованим. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що суд безпідставно відмовив у
задоволенні його позову. Суд не спростував положень п.2 ст.4 Бюджетного кодексу
України,  за змістом якого норми Закону
України „Про міліцію” мають застосовуватися лише в частині, в
якій вони не суперечать закону про Державний
бюджет на відповідний рік. Крім того, суд не надав оцінки поясненням свідка
ОСОБА_2.

Суд не врахував положення ст.ст. 525 та 526 ЦК України щодо заборони відмови в
односторонньому порядку від зобов'язання.
Відповідач, уклавши договір від 20 жовтня 2001
року, фактично
від виконання його умов відмовився. Невірно, на думку
апелянта, суд тлумачив ч.5 ст.22  Закону
України „Про міліцію”, яка  передбачає
безоплатну передачу житла, а не надання безоплатно комунальних послуг. Апелянт
вважає, що слід застосовувати ч.4 цієї статті, яка
передбачає 50% знижку по оплаті комунальних послуг.

Відмовивши в позові, суд поклав на
позивача зобов'язання по компенсації витрат за комунальні послуги, що надаються
відповідачу, хоча за законом ці гарантії надає держава.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона  не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 є пенсіонером МВС (л.с.15,16). З січня
2005 року йому призначена відповідна пенсія за вислугу років і він має право на
100% знижку по оплаті житлової площі, освітлення та палива (л.с. 16-18).

Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 22 Закону України „Про міліцію” працівники
міліції, які живуть і працюють у сільській місцевості та в селищах міського
типу, і члени їй сімей, які проживають з ними, забезпечуються безоплатно житлом
з опаленням і  освітленням за
встановленими нормами, а також користуються іншими пільгами, передбаченими
законодавством. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком,
хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим законом.

В рішенні Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. № 8-рп/99  зазначено, що положення частини 6 ст. 22
Закону України „Про міліцію” треба розуміти як загальне правило щодо всіх інших
норм цього Закону, які передбачають надання пільг працівникам міліції і
визначають коло осіб, на яке поширюються такі пільги. Положення частини шостої
ст.22 у контексті частин четвертої та п'ятої цієї статті треба розуміти так, що
членам сімей працівників міліції, звільнених зі служби за віком, через хворобу
або за вислугою років, як і самим суб'єктам права на житлово-комунальні пільги,
надаються відповідні пільги щодо оплати жилої площі, комунальних послуг, а
також палива.

Таким чином, самостійне тлумачення цієї норми  позивачем
не може бути прийнято до уваги апеляційним судом.

Зазначена вище норма Закону прямо
передбачає безоплатне користування опаленням та освітленням за встановленими
нормами працівниками міліції в сільській місцевості та селищах міського типу,
яким є смт. Короп, де проживає відповідач ОСОБА_1 /л.с. 17/.Таким чином, судом
правильно застосовані нормативні акти, що регулюють спірні правовідносини.

Посилання апелянта на п.2 ст.4 Бюджетного кодексу України висновків суду
першої інстанції також не спростовують. Визнаючи такими, що не відповідають
Конституції України (неконституційними), деяких положень Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, Конституційний Суд України в рішенні
№6-рп/2007 від 09.07.2007 р. звернув увагу Верховної Ради України, Президента
України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання положень низки
статей Конституції та Бюджетного кодексу України, зокрема статті 4 Бюджетного
кодексу.

Безпідставним є твердження ВАТ „Чернігівгаз” щодо невиконання відповідачем
умов договору. Пунктом 4.3 цього договору передбачено, що у разі отримання
пільг з оплати природного газу споживач вносить плату за надані  послуги з газопостачання в порядку,
встановленому законодавством. Облік пільг здійснюється з моменту звернення
споживача до газопостачальника при умові надання підтверджуючих документів.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідні документи, що
підтверджують право на пільгу, відповідачем надані газопостачальнику у лютому
2005 року (л.с.3).

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду
першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню,  рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,  апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ВАТ „Чернігівгаз” в особі Коропського управління по
газопостачанню та газифікації відхилити.

Рішення Коропського районного суду від 15 жовтня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: