Справа
№ 22ц-515  2007 року                                Головуючий в 1-й інстанції
Категорія 11      Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року
лютого місяця 27 дня
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого       -
Бауль Н.М.

Суддів                       - Гаркуші В.О.,
Полікарпової О.М.

при секретар!     - Дягілєвій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення

Комсомольського
районного суду м.Херсона

від 22 листопада 2006 року

за позовом
ОСОБА_2

до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006 року позивачка
звернулась до суду із зазначеним позовом, просила стягнути з відповідачки
матеріальну шкоду в сумі 3345,56
грн., моральну шкоду в сумі 2000
грн. та судові витрати.

В обгрунтування
позовних вимог посилалася на те, що з вини відповідачки сталося затоплення її
квартири 23.12.2005 року,
внаслідок чого відбулося пошкодження її квартири, вартість відновлюваного
ремонту 3187 грн.,
складання кошторису на ремонт 151,76
грн., складання акту огляду квартири після затоплення - 6,80 грн. Загальна
сума матеріальної шкоди становить 3345,56
грн., моральної шкоди -
2000 грн.

Відповідачка в
запереченнях посилалась на те, що 23.12.2005
року затоплення квартири позивачки не було.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить
рішення суду скасувати, провадження по справі закрити. На обґрунтування скарги
вказала, що, як власник квартири, вирішила замінити систему водовідведення в
квартирі і вжила заходи по запобіганню затоплення квартири, а саме: попросила
сусідів тимчасово не користуватися каналізацією. Тому вважає, що вини її у
затопленні квартири позивачки немає. Крім того, вважає, що акт огляду житла
позивачки після затоплення є неналежним доказом, оскільки складений у її
відсутність та у відсутність представника балансоутримувача.

2

Неналежним
доказом апелянт вважає і кошторис на ремонт квартири, оскільки підприємство, що
його склало немає ліцензії на його складання і особа, яка його склала, не була
попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправдивих відомостей.
Згаданий кошторис має багато неточностей.

Судова колегія,
заслухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до
СТ.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, районний суд виходив з того,
що відповідно до ст.1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її* завдала. На підставі ст.23 ЦК України особа
має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин І закон, який їх регулює.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 23.12.2005 року відповідачкою проводились ремонтні роботи
каналізаційної труби в АДРЕСА_1 в м.Херсоні, в ході яких сталося затоплення
квартири позивачки та її пошкодження, чим заподіяно матеріальну шкоду на суму 3187 грн. Побутові
незручності та переживання, викликані пошкодженням майна заподіяли позивачці
моральну шкоду, яку судом виважено оцінено в 1000 грн.

На підставі
наведеного судова колегія вважає, що суд І інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що ОСОБА_1.,
як заподіювач шкоди, повинна відшкодувати її позивачці в повному обсязі.
Малим підприємством «Реставратор» розраховано вартість відновлюваних робіт по
ремонту квартири АДРЕСА_2
в м.Херсоні правомірно.

Доводи апелянта
про те, що кошторис, складений без додержання вимог, яким повинен відповідати
кошторис, а також неправомочним суб'єктом і на підставі неналежно складеного
акту не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до
положень ст.57, 58 ЦПК
України належними доказами є будь-які фактичні дані, які містять інформацію
щодо предмета доказування, добуті з додержанням порядку, встановленого законом.

Оскільки певних
засобів доказування факту заподіяння шкоди та його розміру законом не
встановлено, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав
вважати рішення суду І інстанції необгрунтованим та незаконним.

3

Керуючись
СТ.304, п.1 ст.307, 308,
313, п.1 ст.314, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Комсомольського районного суду Херсонської області від 22.11.2006 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.