Справа № 22-6235                                                   Головуючий у 1 -й інстанції:
Доповідач: Гончар В.П.
Рішення

Іменем України

12 листопада 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва в складі: головуючого: Гончара
В.П.

суддів:
Корчевного Г.В., Слюсар Т.А.

при
секретарі:  Ліліцькому Р.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1рішення
Солом'янського районного суду міста Києва від 18 травня 2007
року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання договору
про виконання робіт, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

У лютому 2007 р.
ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2про розірвання договору про
виконання робіт, стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те,
що 16.10.2006 р. між
нею та приватним підприємцем ОСОБА_2що діє на підставі свідоцтва про реєстрацію
№ 272060 від 19.01.2004 p., був укладений
договір, згідно якого постачальник ОСОБА_2зобов'язався виготовити та передати у
власність покупця, позивачки, меблі -
шафу-купе.

Відповідно до п.
2.2 договору,
загальна сума договору складає 8
580 грн.

Згідно п.п. 2.1, 2.3 договору,
позивачкою була внесена відповідачеві попередня оплата у розмірі 6 000 грн.

З  п.3.2
договору вбачається, що товар
повинен бути виготовлений та поставлений позивачці протягом 14 робочих днів з
моменту підписання договору.

На підставі п. 3.4 договору,
постачальник залишив за собою право продовжити термін виробництва та поставки
меблів до трьох робочих днів без попередження покупця. Тобто з урахуванням
вищевказаних умов договору, термін його виконання не повинен був перевищувати 17 робочих днів і
відповідно закінчився 08.11.2006
р.

У передбачений
договором термін шафа - купе виготовлена і поставлена позивачці не булла, тому
просила суд розірвати договір та стягнути з відповідача 6 000 грн., які
позивачка сплатила йому як попередню оплату за виконання робіт.

Також позивачка
просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яку вона
оцінює в розмірі 10 000 грн.,
посилаючись на те, що з вищевикладених причин вона відчуває фізичні та моральні
страждання, оскільки перебуває в постійному пригніченому емоційному стані,
постійному чеканні, вимушена витрачати нераціонально свій час та сили на
безрезультатні з'ясовування стосунків з відповідачем, а також звернення до
юридичних організацій та до суду.

Рішенням
Соломянського районного суду м. Києва від 18.05.2007
р. У задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання договору про виконання
робіт, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення суду,
яким задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що суд
невірно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В суді
апеляційної інстанції апелянт підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив її відхилити.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Як вбачається із
матеріалів справи 16.10.2006
р. між ОСОБА_1та Приватним підприємцем ОСОБА_2., що діє на підставі
свідоцтва про реєстрацію №
272060 від 19.01.2004
p., був
укладений договір, згідно якого постачальник ОСОБА_2зобов'язався виготовити та
передати у власність покупця -
ОСОБА_1., меблі - шафу-купе
(а. с. 7).

Відповідно до п.
2.2 Договору,
загальна сума договору складає 8
580 грн.

Згідно п.п. 2.1, 2.3 Договору,
ОСОБА_1було внесено Приватному підприємцю ОСОБА_2попередню оплату у розмірі 6 000 грн.

Відповідно до п.
3.2 Договору,
Товар має бути виготовлений та поставлений Покупцю - ОСОБА_1на
протязі 14 робочих
днів з моменту підписання Договору. На підставі п. 3.4 Договору,
Постачальник залишив за собою право продовжити термін виробництва та поставки
меблів до трьох робочих днів без попередження Покупця.

Тобто, з
урахуванням вищевказаних умов Договору, термін його виконання не повинен був перевищувати
17 робочих днів і
відповідно закінчився 08.11.2006
р.

Встановлено, що
у передбачений Договором термін шафа-купе виготовлена і поставлена ОСОБА_1не
була. Ніяких попереджень про затримку строку виконання роботи Покупець від
Постачальника не отримувала.

Доводи
відповідача про те, що ОСОБА_1не укладала договір із Приватним підприємцем
ОСОБА_2., а уклала його із особою, яка діяла від імені Приватного підприємця
ОСОБА_2та на момент укладання договору незаконно скористалася печаткою, яка
йому належить, не підтверджуються наявними у справі доказами.

Довідка
Начальника ЦСВМ Києво - Святошинського РВ ГУМВС України у Київській області від
02.03.2007 p., де зазначається,
що 28.02.2007 р.
ОСОБА_2звернувся до ЦСВМ Києво - Святошинського РВ ГУМВС України у Київській
області із заявою щодо дій громадянина ОСОБА_3., 1976 р.н., який
незаконно використав у жовтні 2006
р. печатку приватного підприємця, що належить ОСОБА_2. не підтверджує того
факту, що Договір від 16.10.2006
р. не було укладено між ОСОБА_1та Приватним підприємцем ОСОБА_2.

В матеріалах
справи відсутні докази, що підтверджували б той факт, що Приватний підприємець
ОСОБА_2намагався розірвати договір, який, як він стверджує, було укладено
особою, яка викрала його печатку.

Суд приходить до
висновку, що наявний у матеріалах справи гарантійний лист від 12.12.2006 р. підтверджує
те, що Приватним підприємцем ОСОБА_2. визнано факт укладення договору між ним
та ОСОБА_116.10.2006 р. та
зобов'язання повернути ОСОБА_16
000 грн. у зв'язку із неможливістю виконати роботи за Договором (а. с. 9). Даних обставин
ОСОБА_2не заперечував в ході судового розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке
порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні
договору.

Відповідно до ч.
2 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
р. , споживач
має право відмовитися від виконання договору по виконання робіт (надання
послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не
приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так
повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Судом встановлено, що Приватним підприємцем ОСОБА_2було істотно
порушено договір, не було виконано роботи по виготовленню меблів у строки, передбачені
договором, не було доставлено меблі замовнику - ОСОБА_1., внаслідок чого остання була позбавлена
можливості отримати замовлені меблі у строки, передбачені сторонами у договорі.

На підставі
викладеного, суд приходить до висновку про можливість розірвання договору між
Приватним підприємцем ОСОБА_2та ОСОБА_1., зобов'язавши при цьому Приватного
підприємця повернути сплачені кошти в розмірі 6 000 грн. ОСОБА_1.

Що стосується
вимоги ОСОБА_1стягнути із Приватного підприємця ОСОБА_2на її користь моральну шкоду
у розмірі 10 000 грн., то суд приходить до висновку про можливість часткового
задоволення апеляційної скарги в цій частині.

Відповідно до
ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
р. , захист
прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При
задоволенні вимог позивача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п.
9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. №
4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням
наведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із Приватного
підприємця ОСОБА_2на користь ОСОБА_1500
грн. у відшкодування моральної шкоди.

За таких
обставин є підстави для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 314,
316, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Солом'янського районного суду міста Києва від 18 травня 2007
року скасувати.

Ухвалити нове
рішення суду.

Позов ОСОБА_1до
Приватного підприємця ОСОБА_2про розірвання договору про виконання робіт,
стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати
договір від 16 жовтня 2006 року про
виконання робіт між ОСОБА_1 та Приватним підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути із
Приватного підприємця ОСОБА_2на користь ОСОБА_16 000 гривень відшкодування
матеріальної шкоди та 500 гривень відшкодування моральної шкоди, а всього 6 500
гривень.

Стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_268 грн. 50 коп. судових
витрат в дохід держави.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.