АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М    УКРАЇНИ

9 липня
2007 року                                                                                           м.
Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Луспеника
Д.Д., ШвецовоїЛ.А., Яцини В.Б.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про визнання права власності на частину домоволодіння та визнання
договору дарування частково недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення
апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2004 року, -

встановила:

У
вересні 2003 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про
визнання права власності на частину домоволодіння та визнання договору
дарування частково недійсним. Спосилаючись на те, що з 1956 по 1998 роки вона
знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3., в період шлюбу ОСОБА_3. та його
сестра ОСОБА_4. придбали
на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.1980 року 110 частину
домоволодіння АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був оформлений на ім'я ОСОБА_4. На підставі
рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.10.1998 року за ОСОБА_3. було
визнано право власності на 120 частину спірного домоволодіння. 12.05.1999 року
ОСОБА_3. належну йому частину домоволодіння подарував своїй дружині - ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. номер. Оскільки частина домоволодіння АДРЕСА_1 була
придбана у   період шлюбу, а саме  у 1980 році, ОСОБА_1.    просила

Справа №
385-КС-07

Головуючий у
першій інстанції Жуковський А.Г.

Доповідач Швецова Л,А.

2

визнати за нею
право власності на 140 домоволодіння, визнати частково недійсним договір
дарування частини спірного домоволодіння та поновити строк позовної давності
для звернення з позовом до суду.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 8 вересня 2004 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. про визнання права власності на частину домоволодіння
та визнання договору дарування частково недійсним відмовлено.

Рішенням
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 15 грудня
2004 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 8 вересня 2004 року
скасоване, ухвалене нове рішення, яким поновлено ОСОБА_1 строк позовної
давності. Визнано частково недійсним договір дарування 1/20 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, укладений 12.05.1999 року між ОСОБА_3. та ОСОБА_2.,
завірений приватним нотаріусом Одеського міського округу ОСОБА_5., реєстровий №
4282. Визнано за ОСОБА_1. право власності на 140 частину домоволодіння
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2. право власності на 140 частину домоволодіння
АДРЕСА_1.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської
області , справу направити на новий розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального
права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.,
апеляційний суд виходив з того, що спірну частину домоволодіння АДРЕСА_1
ОСОБА_3. придбав під час знаходження у шлюбі з ОСОБА_1. за спільні кошти
подружжя та при розгляді справи про розлучення та розподіл майна подружжя
вказане майно не було поділено, апеляційний суд правомірно поновив ОСОБА_1.
сірок позовної давності та відповідно до ст. 28 КпШС України ( в ред. 1969 p.)
визнав за позивачкою право власності на 140 частин спірного домоволодіння, як
на майно яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження с неправильне
застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

3

Відповідно
ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені і в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій
частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуальною права, а доводи скарги цих
висновків не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 335, 345 ЦПК України, колегія суддів з касаційною розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області

Ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
відхилити. Рішення     апеляційного
суду Одеської області від   15   грудня
2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.