у першій інстанції Надворна Є.С.                         Справа
№ 33ц-476/07
Комаровська Н.В.                                                      Категорія
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня
2007 року                                                                                        м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Кемеровської
Н.В.,  Короткова В.Д.,  Суворова
В.О.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання права
власності на домоволодіння,  витребування
інвентарних документів ,  стягнення
майнової і моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання права власності на домоволодіння,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від 10.12.2004 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 07.04.2005 року,

встановила:

16.03.2004
року ОСОБА_1  звернувся з позовом до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання права
власності на домоволодіння,  витребування
інвентарних документів та стягнення майнової і моральної шкоди.

В
обґрунтування своїх вимог зазначив,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.  Новогуполовка,  Вільнянського району,
Запорізької області помер ОСОБА_4,
1915 року народження,  який
заповітом від 20.05.1995 року,
посвідченим державною нотаріальною конторою Вільнянського району,  заповів все своє спадкове майно відповідачкам
в рівних частках,  але останні не
прийняли своєчасно спадкове майно за заповітом,
а ОСОБА_5.,  хоча і не зверталась
до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна,  однак своїми фактичними діями (мешканням в
спадковому будинку) прийняла спадщину у вигляді домоволодіння в цілому.

Оскільки,  на момент смерті разом з ним в його
домоволодінні АДРЕСА_1 проживала його непрацездатна дружина ОСОБА_5,  яка є спадкоємцем обов'язкової частки
спадщини після смерті чоловіка,  тому
відповідачки мали успадкувати 7/9 частин домоволодіння,  а ОСОБА_5 - 2/9 частки.

Оскільки
заповітом, посвідченим 07.02.2002 року головою Новогупалівської сільради
Запорізької області ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_1,  ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у рівних частках,  однак ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від своїх часток
відмовились на користь ОСОБА_1,  позивач
просив визнати за ним право власності на все домоволодіння АДРЕСА_1,  а також зобов'язати відповідачів передати
йому документи на спірне домоволодіння.

2

Відповідачки
позов не визнали,  звернулись до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1.  про визнання за ними права власності на
спірне домоволодіння по ½ частині
за кожною,  оскільки вони прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом володіння зберкнижкою батька та
документами на житловий будинок,  в той
час,  як ОСОБА_5,
маючи право на обов'язкову частку у спадщині,  не прийняла її жодним із встановленим законом
шляхів.

Вважають,  що вони прийняли спадщину вдвох по ½ частині, після
смерті ОСОБА_5 належна частина будинку не ввійшла до кола спадкового
майна,  в зв'язку з чим позовні вимоги
ОСОБА_1  необґрунтовані.

Рішенням
Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.12.2004 року позови ОСОБА_1  та ОСОБА_2 і ОСОБА_3,  задоволені частково.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 07.04.2005 року апеляційна скарга
ОСОБА_1.  відхилена,  рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 10.12.2004 року залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати судові рішення,  ухвалити нове,  яким їх позовні вимоги задовільнити в повному
обсязі,  посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
частково позови ОСОБА_1  та ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 районний суд виходив з того,  що
після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно,
спадкоємцями якого за заповітом є відповідачки по ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
рівних частках,  які протягом
шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини прийняли її у відповідності до
закону.

Також
спадкоємцем померлого є дружина спадкодавця - ОСОБА_5,  яка на підставі  ст. 535 ЦК України (ред. 1963 року) має право
на обов'язкову частку у спадковому майні і яка прийняла спадщину шляхом
фактичного мешкання у спадковому будинку.

Після
смерті ОСОБА_5 в коло спадкового майна ввійшли тільки належні їй 2/9 частки
домоволодіння,  тому на підставі заповіту
ОСОБА_1  успадкував тільки такий розмір
частки у спірному домоволодінні.

Апеляційний
суд погодився з висновком суду першої інстанції та залишив рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст. ст. 332,
336 ЦПК України,  колегія суддів
апеляційного суду Одеської області , -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області
від 10.12.2004 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від
07.04.2005 року,  залишити без змін.

3

Ухвала оскарженню не підлягає.