Справа № 22ц-3 94/07                                             Головуючий в 1 інстанцій: Закопайло В.А.
Категорія: 36                                                           Доповідач: Фарятьєв C.O,
УХВАЛА ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

7   лютого
2007 року Судова колегія судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Луганської області у складі:

головуючого: Фарятьєва C.O.;

суддів: Медведева A.M., Карайван Т.Д.

при секретарі:
Харитоновій О.Г. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Попаснянського районного суду
Луганської області від 1 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 1 грудня 2006 року постановлено позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина Сергія, 6 липня 1988 року
народження, у розмірі 150 грн. щомісяця, починаючи з 16
листопада 2006 року та до закінчення сином навчання-до 1 березня 2011 року, але не пізніше досягнення ним 23-річного
віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у
вигляді держмита у розмірі 51 грн. та
витрат на. інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
у розмірі 7 грн. 50 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного
виконання.

8   апеляційній
скарзі відповідач, яку уточнив на засіданні судової колегії

апеляційного суду, просить рішення суду скасувати
та постановити нове рішення

яким у задоволенні позовних вимог позивачці
відмовити, оскільки він не має

можливості надавати матеріальну допомогу сину.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду та обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно з вимогами ст.303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
і обгрунтованість

2

рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявленних в
суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Судом встановлено, що сторони раніше перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину-сина Сергія, 6
липня 1988 року народження.

На теперішній час син сторін досяг повноліття і навчається на 1-му курсі заочного відділення Луганського інституту праці та
соціальних технологій.

Згідно зі ст.199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання
і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Крім того,
згідно з висновком Луганської МСЕК син сторін, починаючи з 25 липня 2006 року був повторно визнаний інвалідом
дитинства 2-ї групи і його життєдіяльність обмежена.

Мешкає він зараз з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину
ОСОБА_3, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи.

За таких обставин суд обгрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у сумі 150
грн. щомісячно з урахуванням при цьому матеріального
та сімейного стану обох сторін.

Рішення суду відповідає вимогам
ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону, яке призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування рішення не
має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ст. 314, ст.ст.
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити, а рішення Попаснянсько районного суду Луганської області від 1
грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена у касаційному „    порядку  до
Верховного    Суду  України
протягом   2-х   місяців
після   її проголошення.