УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

7
листопада 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Григор'євої Л.І.,-

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про зобов'язання видати дублікат договору, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16
листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від
31 травня 2007 року,

встановила:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним
позовом, мотивуючи його тим, що згідно нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 25 грудня 2002 року він є власником нежитлових приміщень,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Зазначав, що в червні 2006 року він звернувся до
приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з
письмовою заявою про видачу дублікату вказаного договору купівлі-продажу,
оскільки і оригінал і дублікат, отриманий 30 вересня 2003 року були втрачені,
однак нотаріус винесла постанову про відмову у видачі дублікату.

Рішенням Красногвардійського районного суд м.
Дніпропетровська від 16 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2007 року, позов
задоволено. Зобов'язано приватного нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 видати позивачу дублікат договору купівлі-продажу
№101/А, укладеного 25 грудня 2002 року між комітетом комунальної власності
Дніпропетровської міської ради (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем).

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_2, просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 16 листопада 2006 року, ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 травня 2007 року та ухвалити нове рішення,
посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська
від 16 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І.
Григор'єва