Справа № 33-ц-787 2007 р.
Головуючий у 1 інстанції : Мужик І.І.
Доповідач : Гордійчук С.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 грудня 2007
року
м. Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області  у складі:

головуючого:  Собіни І.М.

суддів:  Буцяка З.І., Хилевича С.В.,
Гордійчук С.О., Григоренка М.П.,

розглянувши в порядку касаційного провадження у судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського
районного суду від 26 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської
області від 14 березня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Надвірнянського відділу громадянства, еміграції та
реєстрації фізичних осіб Надвірнянського РВ УМВС в Івано-Франківській області
про визнання незаконною прописки та виселення без надання іншого жилого
приміщення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні
майном, стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2004
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, та з позовом
до ОСОБА_3, Надвірнянського відділу громадянства, еміграції та реєстрації
фізичних осіб Надвірнянського РВ УМВС в Івано-Франківській області про визнання
незаконною прописки та виселення без надання іншого жилого приміщення та
зобов'язання не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні майном,
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди.

Рішенням
Надвірнянського районного суду
від 26 грудня 2005 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не
чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні, розпорядженні житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 в м. Надвірна, Івано-Франківської області.

В решті позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду Івано-Франківського суду від 14 березня 2006 року рішення Надвірнянського районного суду від 26 грудня 2005 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Надвірнянського районного суду від 26 грудня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2006 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог,
посилаючись на  неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та процесуального права.

Суд апеляційної
інстанції не врахував, що при відсутності згоди ОСОБА_1 та без договору найму
житлового приміщення ОСОБА_3 самовільно вселилась в спірне помешкання, яке
22.12.1998 року було куплено у ОСОБА_2 ОСОБА_1. Крім того, на момент укладення
договору купівлі-продажу житла всі члени сім'ї ОСОБА_2 були виписані.

Позивач вказує, що
спільними діями ОСОБА_3, ОСОБА_2 та Надвірнянського відділу громадянства,
еміграції та реєстрації фізичних осіб внаслідок незаконного вселення та
прописки (реєстрації) їй була заподіяна майнова шкода. Також, суд не врахував,
що незаконна прописка ОСОБА_3 та вчинення перешкод в доступі до спірної
квартири заподіяло позивачу моральну шкоду.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимог цивільного
судочинства, вирішив справи згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного та всебічного
з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Районний суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання
незаконною прописки та виселення ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення,
а апеляційний суд, відхиляючи скаргу позивача, виходили з положень ч.4 ст. 334
ЦК України (2004 року), оскільки право власності на спірну квартиру
ОСОБА_1  набула лише 23.10.2003 року
після реєстрації в органах БТІ, а тому її згоду на прописку та вселення ОСОБА_3
потрібно не було.

Проте такий висновок суперечить нормі матеріального права - ст. 128
Цивільного Кодексу (в редакції 1963 року), яка була чинна на час виникнення
спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від
22.12.1998 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 належну йому квартируАДРЕСА_1. 12 лютого
2000 року ОСОБА_3 вселилась та прописалась у спірну квартиру за згодою свого
батька ОСОБА_2, який виписався з неї 12.02.1999 року.

Відповідно до ч.1 ст. 128
Цивільного Кодексу (1963 року), яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна
за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом
або договором.

Крім того, посилання апеляційного
суду, що ОСОБА_3 у 2000 році прописалася та вселилася в квартиру законно і вона
може бути виселена лише з підстав передбачених законом є помилковим, оскільки
ст. 48 Закону України ''Про власність'' передбачає, що власник має право
вимагати усунення будь-яких порушень свого права, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння. Таким чином, зазначена норма передбачає
усунення будь-яких перешкод права власності, зокрема і виселення.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув,
на порушення вимог ст. 303, 315 ЦПК України належно не перевірив доводів
апеляційної скарги, в ухвалі не навів конкретних обставин і фактів, що
спростовують такі доводи і залишив рішення суду першої інстанції без зміни.

За таких обставин ухвалені судові рішення
підлягають скасуванню в частині відмови у визнанні незаконною прописки та
виселення ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, ч.2 ст.338 ЦПК України,
Законом України ''Про внесення змін до Закону України ''Про судоустрій
України'' щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ'' від
22.02.2004 року №697-V колегія суддів апеляційного суду Рівненської області,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського
районного суду від 26 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської
області від 14 березня 2006 року в частині відмови у визнанні незаконною прописки та
виселення ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті рішення судів
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                 І.М.
Собіна

Судді:                                                                              З.І. Буцяк

С.В. Хилевич

С.О. Гордійчук

М.П. Григоренко