УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня місяця 23 дня колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного, суду Автономної Республіки Крим у
складі;

головуючого,
судді:    Яковенко Л.Г.

суддів: Синельщікової О.В., Летягіної О.В. з участю секретаря:
Гребеннікової Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства „Племзавод „Кримський" про визнання незаконним звільнення і
поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Голови правління ВАТ „Племзавод „Кримський" на
рішення Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 23
листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Звернувшись до суду з зазначеним позовом, ОСОБА_1 мотивував його тим, що на
ВАТ „Племзавод „Кримський" він працює з 1973 року. До 1996 року працював
шофером, з 1996 року трактористом по день звільнення. Наказом директора ВАТ
„Племзавод ,ДСримський"№76-к від 03.12.2005 року позивача звільнено з
посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатів.
Вважає, що його звільнення безпідставно, оскільки він має переважне право на
залишення на роботі з тих підстав, що має безперервний стаж роботи на одному
підприємстві більш ніж 30 років, інших працездатних членів сім'ї не має, до
пенсії залишилося 3 роки, в той час як вказаний строк інших працівників менш
тривалий.

Рішенням Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 23
листопада 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на
посаді тракториста-машиніста 1 класу ВАТ „Племзавод „Кримський".

Стягнено з ВАТ „Племзавод „Кримський" на користь ОСОБА_1 заробітну плату
за час вимушеного прогулу в сумі 4490 гривень 40 копійок, компенсацію за
моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, на відшкодування витрат по сплаті за
судово-економічну експертизу №820 від 13.06.2006 року в сумі 697 гривень 60
копійок, а всього 8188 гривень.

Стягнено з ВАТ „Племзавод „Кримський" на користь Кримського науково-дослідного
інституту судових експертиз витрати по проведенню додаткової судово-економічної
експертизи №2114 від 24.10.2006 року в сумі 348, 80 гривень, а також на користь
держави судовий збір в розмірі 51 гривні за майнову шкоду, 8, 50 гривень за
моральну шкоду, 30 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення
процесу.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
тракториста-машиніста 1 класу допущено до негайного виконання. В задоволенні
решти позову - відмовлено.

Справа №
22-ц-1212/2007 р.                      Головуючий

в першій
інстанції Бондарев Р.В.

Доповідач                Яковенко Л.Г.

В апеляційній
скарзі Голова правління ВАТ „Племзавод „Кримський" просить вказане рішення
скасувати в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, стягнення на його користь
8188 гривень та на користь Кримського науково-дослідного інституту судових
експертиз 348, 80 гривень. Вважає, що висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи, рішення незаконно та необгрунтовано, ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з фактичних обставин
справи, вимог закону.

Колегія суддів
не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом зроблено
необґрунтований висновок про те, що при звільненні позивача було допущено
порушення норм трудового законодавства.

Висновки суду являються обґрунтованими.

Так, згідно з
частиною 1 статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне
право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці. Відповідно до пункту 2 статті 42 КЗпП
України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в
залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи
на даному підприємстві, в установі, організації.

Судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працює з 1973 року, згідно з записами у
трудовій книжці позивача за період трудової діяльності в товаристві він 17
разів отримував нагороди за високі показники в роботі (а.с.9). Встановлено, що
ОСОБА_1 - механізатор ВАТ ,Дяемзаводу Кримський", був визнаний „Людиною
труда 2001 року". Це підтверджується дипломом, виданим позивачу головою
Сакської районної ради та головою райдержадміністрації від 02.03.2002 року.
Жодного разу позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Проаналізувавши
докази, а саме - протокол спільного засідання правління і профкому ВАТ
„Племзавод Кримський" від 26.09.2005 року (а.с.26), на якому вирішено
звільнити 20 працівників товариства, у тому числі - позивача, суд дійшов
висновку, що будь-яких обговорень питання щодо переважного права на залишення
на роботі у зв'язку з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці на
засіданні не було. Крім того, встановлено, що позивач був відсутній на
засіданні 26.09.2005 року і 21.11.2005 року (а.с.27), а тому був позбавлений
можливості апелювати до правління, надавати свої докази про переважне право
залишення на роботі.

Таким чином,
аналізуючи вказані вище обставини, суд дійшов обгрунтованого висновку про те,
що позивач має високу кваліфікацію і достатню продуктивність праці, які разом з
фактом наявності дуже значного неперервного стажу роботи на одному підприємстві
(більш ніж 32 роки), дають йому переважне право перед іншими працівниками на
залишення на роботі. Зазначені обставини правління товариства не перевіряло
належним чином, не досліджувало питання кваліфікації працівників,
продуктивність їхньої праці, а тому прийняло необгрунтоване рішення про
звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Вірно з
посиланням на частину 2 статті 235 КЗпП України судом зроблено розрахунок
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Справа № 22- ц-1212/2007 р.                      Головуючий

гршій інстанції Бондарев
Р.В.

товідач   Яковенко Л.Г.

Зменшуючи розмір моральної шкоди з 20000 гривень, які просив стягнути
позивач, до 3000 гривень, суд виходив з принципів розумності, виваженості,
справедливості.

Рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 40, 42, 233, 235, 237-1 КЗпП
України, ст. ст. 10-11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, підстав для його
скасування не вбачається.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Голови правління ВАТ „Племзавод „Кримський" відхилити. Рішення
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 23 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців.