Справа №2-2315/07
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м   У К Р А Ї Н И

21
листопаду 2007 року                                                                  місто Сімферополь

Київський
районний суд  міста Сімферополя в складі:

головуючого судді Долгополова А.М.

при секретарі Трошкіной О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за
позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа державний нотаріус третьої
державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту

в с т а н о в и в :

в лютому 2007 року
позивачка звернулась до суду с позовом про визнання недійсним заповіту,
складеного її померлим батьком  січні
2006 року на ім'я відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є  спадкоємицею першої черги і по закону, шляхом
подачі заяви прийняла спадщину після смерті батька, однак їй стало відомо про
те, що в січні 2006 року ї батько склав заповіт
на ім'я відповідачки, котрий на її погляд було засвідчено проти його
волі. Протягом всього життя її батько страждав рядом психічних та фізичних захворювань,
по котрим йому в 2001 році було встановлено інвалідність. На момент складення
заповіту ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарні с 10 по
31.01.2006 року. В указаний період часу у батька була неадекватна поведінка .
На підставі викладеного просила суд визнати недійсним заповіт  ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
складеного на ім'я  ОСОБА_2  20.01.2006 року.

В ході судових засідань
представник позивачки ОСОБА_4 возовні вимоги підтримував в повному обсязі,
наполягав на їх задоволені. В судове засідання 21.11.2007 року, будучі належним
чином сповіщеним про дату слухання справи не з'явився, про причини неявки суду
не повідомив. Суд постановив, оскільки у справі достатньо матеріалів про права
та взаємовідносини сторін, розглянути справу за відсутність представника позивача,
по матеріалах, що є у справі.

Відповідачка в ході
судового засідання пояснила суду, що її чоловік не бажав складати заповіту на
квартиру на позивачку, він бажав заповісти їй лише машину, а позивачка його
обманула і тому він склав цей заповіт. Після того як він зрозумів, що було в
заповіті він склав новий заповіт на її ім'я. Весь цей час він дуже гарно
розумів що робить.

3-я особа,
будучі належним чином сповіщеною про дату слухання справи до судового засідання
не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутність їх представника.
Відповідно до ст.169 ЦПК України справа розглянута за відсутність третьої особи
згідно її заяви про це.

Вислухавши відповідачку,
дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Як встановлено в ході
судового засідання між сторонами виникли правовідносини, витікаючи із спадкових
прав на майно, які регулюються ЦК України.

Згідно свідоцтва про
смерть  ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
(а.с.11)

17.01.2006 року ОСОБА_3
було складено заповіт на користь його дочки ОСОБА_1 про те, що все його рухоме
та нерухоме майно, яке під час його смерті буде йому належить він заповідає їй.
(а.с.46).

Заповітом від 20.01.2006
року №1-306 ОСОБА_3 заповів все своє майно ОСОБА_2 (а.с.91).

Статтями 1233-1235 ЦК
України передбачено, зо заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю ...Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників цивільних відносин...

Згідно висновків акту
амбулаторної, посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 психічними
захворюваннями не страждав, на обліку у психіатра не знаходився. ОСОБА_3
обнаружував психічні розлади особистості в наслідок судинного захворювання
мозгу і соматичних захворювань
(атеросклероз судин головного мозгу, ДЕ II-III, сіндром Паркінсона, рак
предстательної желези, хронічний цистопієлонефріт, ІБС, діффузний
кардіосклероз, НК П А-Б), що не перешкоджало йому зрозуміти значення своїх дій
та керувати ними на момент підписання заповіту 17.01.2006 року та 20.01.2006
року (а.с.100-107)

Відповідно до ст.1254 ЦК
України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Кожний новий
заповіт  скасовує попередній і не
відновлює заповіту , який заповідач склав перед ним.

Відповідно до ст.ст.57-60
ЦПК України позивачем не було приведено доказів того, що спірний заповіт було
складено померлим проти його волевиявлення та в стані в якому він не мав згоди
керувати своїми діями. Оскільки матеріалами справи підтверджується, що заповіт
від 20.01.2006 року було складено ОСОБА_2 з власної волі і він розумів свої дії
підстав для визнання його недійсним у суду не має у зв'язку із чим в задоволені
позовних вимог відмовляється.

Беручі до уваги, що
рішення у справі прийнято необхідність в запобіжних заходах відпала, у зв'язку
із чим ухвала про накладення заборони на виконання певних дій підлягає
скасуванню.

На підставі
ст.ст.1233-1235,1254 ЦК України, керуючись ст.ст.10.11,60,154, 212,213, 214,215
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

відмовити
ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог про визнання заповіту, складеного ОСОБА_3
20.01.2006 року на користь ОСОБА_2 недійсним.

Скасувати
ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя від 01.03.2007 року про
заборону третій державній Сімферопольській нотаріальній конторі видавати
ОСОБА_2, яка мешкає в АДРЕСА_1 свідоцтво про право на спадщину згідно заповіту
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

На
рішення може бути поданий апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної
Республіки Крим протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя