УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року         м. Ужгород

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області  у складі:

головуючого -
судді Леска В.В.

суддів -
Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.

при
секретарі - Шпонтак В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 7 серпня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до відділу земельних ресурсів Рухівської РДА,
виконкому Ясінянської селищної ради, третьої особи ОСОБА_1 про виготовлення та
видачу Державного акту на право приватної власності на землю та за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ясінянської селищної ради, відділу земельних ресурсів
Рухівської РДА про скасування рішень органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИЛА:

7 травня
2007 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відділу земельних ресурсів
Рахівської РДА, виконкому Ясінянської селищної ради, третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог ОСОБА_1 про виготовлення та видачу державного
акту на право приватної власності на земельну ділянку.

ОСОБА_2
зазначав, що рішенням VIII-Ї сесії V-гo скликання
Ясінянської селищної ради від 26 квітня 2007 року № 362 йому надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 для передачі у
власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд,
межі земельної ділянки площею 1020 кв.
м. встановлено у натурі. На земельній ділянці знаходиться господарська споруда
- гноєсховище, яке згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно
належить позивачеві на праві особистої власності. Земельна ділянка розташована
на місцевості таким чином, що із західної, східної та південної сторони
частково межує із земельною ділянкою ОСОБА_1, яка через неприязні відносини з
позивачем відмовляється підписати акт про встановлення меж у натурі. По цій
причині відділ земельних ресурсів Рахівської РДА та Ясінянська селищна рада не
вирішують питання про виготовлення та видачу Державного акту на право приватної
власності на землю.

8 червня
2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2,

Ясінянської
селищної ради, відділу земельних ресурсів Рахівської РДА про скасування рішень

органу
місцевого самоврядування та скасування свідоцтва про право власності. Позовні
вимоги

обґрунтували
тим, що посадовими особами органу місцевого самоврядування порушено норми

земельного
законодавства України та перевищено свої повноваження в галузі регулювання

земельних
відносин, чим порушено її права та інтереси як землекористувача.

Рішенням
виконкому Ясінянської селищної ради № 66 від 4 серпня 1992 року «Про надання
громадянам селища в тимчасове користування земельних ділянок для ведення
особистого підсобного господарства» позивачці було надано земельну ділянку
розміром 0, 40 га в АДРЕСА_1 для сінокосіння, в яку входить і земельна ділянка,
на якій розміщено гноєсховище та на яку претендує ОСОБА_2

На
підставі цього рішення 5 серпня 1992 року між позивачкою та Ясінянською
селищною радою укладено договір на право тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах

Справа №
22ц-1580/07

Головуючий у
першій Інстанції: Тулик І.І.

Суддя -
доповідач : Леско В.В.

оренди), згідно
якого земельна ділянка розміром 0, 40 га в уАДРЕСА_1 надана позивачці на умовах
довгострокового користування строком на 25 років. Договір зареєстровано в книзі
записів договорів на право тимчасового користування землею 06.08.1992 року за №
102. Будь-яких обмежень чи земельного сервітуту не встановлено.

При
вирішенні питання про передачу гноєсховища у власність ОСОБА_2 не ставилось та
не вирішувалось питання про вилучення від позивачки земельної ділянки під
гноєсховищем.

Посилаючись
на вказані обставини позивачка просила задовольнити заявлені нею позовні
вимоги.

Ухвалою
суду від 2 липня 2007 року справи об'єднано в одне позовне провадження.

Рішенням
суду позов ОСОБА_2 задоволено, а в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушила питання про скасування рішення суду як
незаконного та необгрунтованого і закриття провадження в справі.

Межі
оскарження - апелянт вважає, що суд першої інстанції не вправі посилатися на
виписку з протоколу № 3 загальних зборів СГК «Гірський» від 14 липня 2000 року
про надання ОСОБА_2 в постійне користування земельної ділянки площею 0, 09 га
для обслуговування гноєсховища, оскільки згідно ст. 12 Земельного кодексу
України це питання належить до компетенції сільської ради. Рішення і свідоцтво
щодо передачі гноєсховища у власність ОСОБА_2 прийнято та видано з перевищення
повноважень посадових осіб виконкому. Згідно довідки Рахівського БТІ інвентарна
справа на гноєсховище відсутня і таке не зареєстровано. Відповідно до п. 1 ст.
17 КАС України зазначений спір повинен розглядатися в порядку адміністративного
судочинства.

ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_3
підтримали апеляційну скаргу і пояснили, що гноєсховище представляє собою
яму без будь-яких споруд. Земельна ділянка під гноєсховищем входить у розміри
земельної ділянки, яка згідно договору надана ОСОБА_1 у довгострокове
користування.

ОСОБА_4, який по дорученню
представляє інтереси позивача, просить відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Заслухавши
доповідача, пояснення з'явившихся осіб, перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що земельна ділянка, яка
розташована в АДРЕСА_1 виділена йому на законних підставах без порушення прав
та інтересів ОСОБА_1, якій в позові слід відмовити.

Судова
колегія вважає, що справа була розглянута з порушенням норм процесуального та
матеріального права, які є безумовною підставою для скасування рішення суду з
направленням справи на новий розгляд.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується, що
рішенням VIII-ї сесії V-гo скликання
Ясінянської селищної ради від 26 квітня 2007 року № 362 йому надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 для передачі у
власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд,
межі земельної ділянки площею 1020 кв. м. встановлено у натурі.

ОСОБА_1
відмовилася підписати акт про встановлення меж земельної ділянки у натурі (на
місцевості) мотивуючи тим, що рішенням виконкому Ясінянської селищної ради № 66
від 4 серпня 1992 року «Про надання громадянам селища в тимчасове користування
земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства» їй було
надано земельну ділянку розміром 0, 40 га в АДРЕСА_1 для сінокосіння, в яку
входить і земельна ділянка, на якій розміщено гноєсховище та на яку претендує
ОСОБА_2

На
підставі цього рішення 5 серпня 1992 року між позивачкою та Ясінянською
селищною радою укладено договір на право тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди), згідно якого земельна ділянка розміром 0, 40 га в уАДРЕСА_1 надана
позивачці на умовах довгострокового користування строком на 25 років. Договір
зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування
землею 06.08.1992 року за № 102. Будь-яких обмежень чи земельного сервітуту не
встановлено.

Відповідно до
ст. 213 ЦПК України  рішення суду повинно
бути  законним   і обргунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,

вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються на  підставу своїх вимог вимог ї заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На
порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України суд не зазначив в рішенні яка
правова норма підлягає застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин.

Суд
зобов'язав відділ земельних ресурсів Рахівської РДА і Ясінянську селищну раду
виготовити та видати ОСОБА_2 Державний акт на право приватної власності на
земельну ділянку розміром 1020 кв. м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 без
погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_1 При
цьому суд не з'ясував хто на даний час є належним користувачем земельної
ділянки у відповідності до вимог ст. 125 та ст. 126 Земельного кодексу України.

Крім
того, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання незаконним та
скасування рішення загальних зборів кооперативу «Гірський» від 14 липня 2000
року в частині виділення в постійне користування ОСОБА_2 земельної ділянки
розміром 0, 9 га для обслуговування гноєсховища, визнання незаконним та
скасування рішення загальних зборів пайовиків сільськогосподарського
кооперативу «Гірський» від 26 лютого 2002 року в частині виділення в натурі
ОСОБА_2 майнового паю на правах спільної власності, визнання незаконним та
скасування рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради № 88 від 25
жовтня 2005 року «Про оформлення права власності на майново-пайовий об'єкт
«гноєсховище» в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, визнання незаконним та скасування рішення
№ 495 18-ї 4-го скликання Ясінянської селищної ради від 11 травня 2004 року
«Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яка розміщена по вул.  Годор, смт. Ясіня та скасування п. 1.23
рішення № 362 8-ї сесії 5-го скликання Ясінянської селищної ради від 26 квітня
2007 року «Про внесення змін у рішення 2-ї сесії 5-го скликання № 13 від 16
травня 2006 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних
ділянок для передачі у власність групі громадян» суд не застосував норми права
та не мотивував свій висновок.

Також
суд не вирішив заявлених позовних вимог про скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 25 травня 2004 року, виданого на ім'я ОСОБА_2,
що згідно з п. 5 ст. 311 ЦПК України тягне за собою скасування рішення суду з
направленням на новий розгляд. Цей недолік не міг бути усунутий ухваленням
додаткового рішення, оскільки з приводу цієї вимоги ОСОБА_1 не давала
пояснення, що вбачається з протоколу судового засідання.

Правових
підстав для закриття провадження у цивільній справі судова колегія не вбачає,
оскільки спір з приводу земельних правовідносин є майновим і тому підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства.

При
новому розгляді справи суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити
спір у відповідності з вимогами закону.

Керуючись ст.
ст. 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Рахівського районного суду від 7 серпня 2007 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.