Справа № 9 кв -126 / 2007р.                                                             Головуючий по 1 інстанція
Категорія : 26                                                                                  Шершак М.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Рибалка В.Г. Доповідач в касаційній
інстанції Бородійчук В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 23 » травня
2007р.                                                                               м. Черкаси

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у
складі суддів:

Вініченко Б.Б.
Адаменко Л.В. Бородійчук В.Г.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Сумської області
від 15 листопада 2004 р. по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про
визнання права власності, визнання недійсним договору купівлі - продажу
квартири та вселення

встановила:

В серпні 2001 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вказаними вимогами. При цьому
посилався на те, що 24 січня 1985 року вони зареєстрували шлюб з ОСОБА_2., під
час знаходження у шлюбі виплатили вартість кооперативної квартири АДРЕСА_1.
Просив визнати за ним право власності на 1/2
частину вказаної квартири та вселити його туди, оскільки відповідачка цьому
перешкоджає.

14 вересня 1989
року шлюб було розірвано з метою вступу до іншого кооперативу та викупу
квартири АДРЕСА_2. Вони проживали однією сім'єю і виплачували кошти за цю
квартиру з сімейного бюджету. В 1999 році вони припинили шлюбні відносини.
Таким чином він вважав, що мав право також і на 1/2 частину зазначеної
квартири.

Враховуючи, що 9 листопада 2001 року ОСОБА_2продала цю квартиру ОСОБА_3.,
просив визнати договір купівлі - продажу недійсним.

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2004 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1. право власності на 1А частину в кожній із
вказаних квартир, його вселено до квартири по АДРЕСА_1. Договір купівлі
-продажу квартири по вул. Прокоф'єва визнано недійсним, і також визнано
частково недійсним свідоцтва про право
власності на цю квартиру виданого 3 листопада 1999 року на ім'я ОСОБА_2.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 15 листопада 2004 року

2

рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2004 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_1. задоволено
частково. Визнано за ним право власності на 38/100
частини квартири № АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2. на 62/100 частини
вказаної квартири. Вселено ОСОБА_1. у зазначену квартиру.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю заявлених вимог.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. повернення державного мита
30,40 грн.

В касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду Сумської області від 15 листопада 2004 року і
залишити в силі рішення Зарічного районного суду м. суми від 14 липня 2004 року.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або ( та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені
в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність того чи Іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального
та процесуального права і доводи скарги його висновків не спростовують.

Відсутні і передбачені ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 323, 332, 336, 337 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій
України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ» № 697 - V від 22.02.2007 року, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення
апеляційного суду Сумської області від
15 листопада 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.