Справа № 2-759/ 2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області в
складі:       головуючого - судді - Зємцова В.В.

при секретарі                                                 - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2006 року до
суду звернувся ОСОБА_1
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2001 року. У шлюбі
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені у
вересні 2006 року по тій причині, що мали різні погляди на життя, різні
характери в сім»ї виникали непорозуміння, які привели до втрати почутті любові
та поваги один до одного. Проживають разом, спільного господарства не ведуть.
Просив шлюб розірвати.

За клопотання відповідача сторонам надавався строк на
примирення у чотири місяці.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що
наполягає на розірванні шлюбу, оскільки строк, наданий на примирення нічого не
дав.

Відповідач ОСОБА_2 після наданого строку на примирення,
проти позову не заперечувала. Просила задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали
справи, встановив наступне.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 25
листопада 2001 року,
який є для обох - першим.
Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у вересні 2006 року по тій
причині, що мали різні погляди на життя, різні характери, в сім»ї виникали
непорозуміння, які привели до втрати почуттів любові та поваги. Проживають
сторони разом, але спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ч. 2 ст.112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і
збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1 та
неповнолітньої дитини сторін по справі: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на позивача ОСОБА_1 у вигляді
необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу, відповідача ОСОБА_2 у зв'язку з цим
необхідно звільнити від сплати мита на користь держави.

2

Керуючись ст. ст.
104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 14,
57 -59,208,209,212 - 215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25
листопада 2001р. у Коробчинській сільській раді Новомиргородського району
Кіровоградської області, а/з за №
5 - розірвати.

Стягнути з позивача ОСОБА_1
на користь держави мито у розмірі 17
грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Звільнити від
сплати мита на користь держави відповідача ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.