Головуючий у 1 інстанції-Тимошенко
Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем   України

2007
року липня 17 дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого:                  судді Михайлів Л.В.

суддів:                              Карнаух В.В.,  Братіщевої Л.А.

при
секретарі                  Чубіній А.В.

за
участю : представника Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України м.  Кривому Розі - ОСОБА_1,  позивача- ОСОБА_2 та її представника -ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України м.  Кривому Розі на рішення Жовтневого районного
суду м.  Кривого Рогу від 16 квітня 2007
року за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по щомісячним виплатам
відшкодування втраченого заробітку і компенсації втрати частини сум
відшкодування шкоди через порушення термінів її виплати,  моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

10
березня 2004 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" ,  Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по щомісячним (
страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку і компенсації втрати
частини сум відшкодування шкоди через порушення термінів її виплати,  моральної шкоди.

При
розгляді справи представник позивача уточнив позовні вимоги,  просив стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь позивача
заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за
період з 01.11.1992 року по 01.04.2001 року в сумі 15 418 грн. 71 коп.,  компенсації втрати частини сум відшкодування
шкоди через порушення термінів її виплати в сумі 11308 грн. 11 коп.,  моральну шкоду в сумі 5000 грн.,  просив стягнути з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України м.  Кривому
Розі Дніпропетровської області недоплату по щомісячним виплатам відшкодування
втраченого заробітку за період з 01.04.2001 року по 01.05.2007 року - 27927
грн. 97 коп.,  компенсацію- 7422 грн. 36
коп.,  зобов*язати виплачувати,  починаючи з 01 травня 2007 року щомісячні
страхові виплати відшкодування втраченого заробітку - по 840 грн. 06 коп.,  допустити рішення до негайного виконання в
межах всієї суми.

На
підтвердження позовних вимог посилається на те,
що ОСОБА_2 тривалий час працювала в шкідливих умовах праці і в
результаті нещасного випадку н виробництві отримала трудове каліцтво.

Висновком
МСЕК від 02.09.1982 року їй встановлено 70 % втрати професійної працездатності
та третю групу інвалідності безстроково у зв'язку з трудовим каліцтвом.

Підприємство
призначило позивачу виплачувати щомісячні суми з розрахунку заробітної
сигналіста за січень- квітень 1992 року,
відкоригованого на коефіцієнт підвищення тарифних ставок та
окладів,  -5189 крб.

Спір
виник щодо незастосування або неправильного застосування коефіцієнтів
підвищення заробітної плати з 01.11.1992 року,
що потягло за собою неправильне визначення розміру регресних виплат.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 16 квітня 2007 року за позовом ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто
на її користь з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
недоплату по щомісячним страховим виплатам відшкодування втраченого заробітку
за період з 01.03.2001 року по 10.03.2004 року в сумі 9940 грн. 28 коп.і
зобов*язано Відділення Фонду виплачувати щомісячно,  починаючи з 10.03.2004 року по 482,  48 грн. до зміни обставин,  що тягнуть перерахунок або припинення виплат.

Рішення допущено
до негайного виконання в межах суми місячного платежу.

В задоволенні
позову ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат" про стягнення заборгованості по щомісячним виплатам
відшкодування втраченого заробітку і компенсації втрати частини сум
відшкодування шкоди через порушення термінів її виплати,  моральної шкоди відмовлено .

В
задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області про стягнення компенсації втрати частини сум
відшкодування шкоди через порушення термінів її виплати,  моральної шкоди - відмовлено .

В
апеляційній скарзі відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному
обсязі,  оскільки рішення винесено з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема,  суд стягнув з Відділення фонду заборгованість
за період з 01.03.2001 року з порушенням Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання,  які призвели
до втрати працездатності",  який
набрав чинності з 01.04.2001 року і таким чином,  стягнув суму заборгованості за період ,  за який несе відповідальність
підприємство.Суд не навів розрахунку заборгованості станом на 01.04.2001
року,  не застосовано строк позовної
давності відповідно до  ст.  233 Кодексу законів про працю України
безпідставно притягнув Фонд соціального страхування для участі у справі в
якості відповідача,  а не третьої особи;
незаконно зроблено перерахунок страхових виплат із застосуванням коефіцієнту
підвищення тарифних ставок та окладів 2, 5 з 01.01.1996 року та 1, 3 з
01.01.1998 року,  1, 265 з 01.07.1999
року, 1,  226 з 01.01.2000 року;
неправильно застосував пункт 28 "Правил відшкодування шкоди...",  а також не перевірено розрахунок сум
недоплати на відповідність вимогам п. 28 "Правил..." з змінами,  внесеними Постановою КМУ № 1100 від
03.10.1997 року; не дана правова оцінка економічному обгрунтуванню застосуванню
або незастосуванню коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів за
періоди з червня 1994 року по червень 2001 року.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог,  колегія суддів
вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що ОСОБА_2 працювала з 1968 року по
1979 рік на ш. ім.  Леніна тресту
"Ленінруда" поверхневою мастильницею,

слюсарем    черговим із ремонту обладнання,  з 1976 року і до звільнення за станом
здоров*я - підземним рукоятником- сигналістом 3 розряду.

В
результаті нещасного випадку в на підприємстві в 1976 році ОСОБА_2 втратила 70
% професійної працездатності,  висновком
МСЕК від 02.09.1982 року визнана інвалідом 3-ї групи безстроково.

Підприємством
позивачці були призначені щомісячні виплати втраченого заробітку з розрахунку
заробітної сигналіста за січень- квітень 1992 року,  відкоригованого на коефіцієнт підвищення
тарифних ставок та окладів,  -5189
крб.,  що сторонами не оспорюється.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову,  суд
першої інстанції виходив із того,  що ВАТ
«КЗРК» неправильно розрахував
суму втраченого заробітку,  починаючи з
01.11.1992 року,  що потягло недоплату
відшкодування шкоди,  а з 01.04.2001 року
-страхових виплат Відділенням Фонду .

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
дав вірну оцінку обставинам справи і дійшов правильного висновку про те,  що підприємством було невірно застосовано
коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів при перерахунку
розміру відшкодування шкоди позивача.

Судом
обґрунтовано застосовано до суп відшкодування втраченого заробітку коефіцієнти
збільшення тарифних ставок і посадових окладів до регресних виплат,  оскільки згідно абзацу 5 п. 22 Правил
відшкодування шкоди ...,  діючих на час
виниклих спірних правовідносин,
підвищення тарифних ставок і посадових окладів є підставою для
перерахування розміру відшкодування шкоди.

Доводи апеляційної
скарги відділення Фонду в частині незаконного застосування судом коефіцієнтів
необгрунтовані виходячи із вищезазначеного.

Суд
обгрунтовано дійшов висновку про право позивача вимагати стягнути суму
заборгованості в межах трирічного строку позовної давності відповідно до
роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1991 року
№ 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди з наступними змінами),  згідно яких
загальний строк,  у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про захист свого права,  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадку,  коли вимоги стосуються
перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем ( у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволенні псову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох останніх років,  які передували моменту звернення особи до
суду,  та з оглядом на норми  ст. 71 ЦК
1963 p.
( з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 p.)

Суд
першої інстанції вірно розрахував суму відшкодування шкоди у зв'язку з
ушкодженням здоров'я на 01.04.2001 року у розмірі 297 грн. 01 коп. і наступні
розрахунки з урахуванням коефіцієнтів 1, 193; 1,  182; 1, 152; зростання заробітної плати у
галузях національної економіки зроблені вірно. Оскільки позивач звернувся до
суду 10.03.2004 року,  то підлягає
стягненню з відділення виконавчої дирекції Фонду заборгованості по страхових виплатах
за період з 01.04.2001 року по 10.03.2004 року із наступного розрахунку.

На
квітень 2001 року сума страхових виплат позивачки складає 297, 01 грн. згідно
рішення суду першої інстанції,  а
фактично отримувала по 65 грн. 47 коп. Щомісячна недоплата складає 231грн.54
коп. хіімісяців =2 546, 94 грн. Таким чином,
за період з 01.04.2001 року по 01.03.2002 року недоплата складає 2 546,
94 грн.

В період
з 01.03.2002 року по 01.03.2003 року щомісячні страхові виплати складали - 78
грн. 11 коп.,  повинні виплачувати по 354
грн. 33 коп. і щомісячна недоплата складає 276 грн. 22 коп.,  а всього за вказаний період - 3314 грн. 64
коп.(276 грн. 22 коп. х 12 місяців).

В період
з 01.03.2003 року по 01.03.2004 року щомісячні страхові виплати складали - 92
грн. 33 коп.,  повинні виплачувати- 418
грн. 82 коп. і щомісячна недоплата складає 326 грн. 49 коп.,  а всього за період - 3917 грн. 88 коп. (326
грн. 49 коп. х 12 місяців).

В період
з 01.03.2004 року щомісячні страхові виплати складали -   грн. 36 коп.,  повинні виплачувати- 482 грн. 48 коп. і
щомісячна недоплата складає 376 грн. 12 коп.,
а всього за період з 01.03.2004 року по 10.03.2004 року - 121 грн. 30
коп. ( 376,  12 грн. : 31 днів х 10 днів)
Однак суд допустив помилку при розрахунку суми заборгованості за цей
період,  стягнувши за 10 днів в березні
2004 року заборгованість в розмірі 160 грн. 82 коп.

Стягнувши
суму заборгованості - 9940, 28 грн. суд вказав,
що стягнення проводиться за період з 01.03.2001 року,  однак,
як вбачається з розрахунку,  суд
при цьому припустився помилки,  оскільки
фактично розрахунки зроблено з 01.04.2001 року.

Таким
чином,  за період з 01.04.2001 року по
10.03.2004 року відділення Фонду недоплатило ОСОБА_2 9900 грн. 76 коп.,  які підлягають стягненню на користь
позивачки.

Щомісячно,  починаючи з 10.03.2004 року слід стягнути з
відділення Фонду на користь позивача страхові виплати у розмірі 482 грн. 48
коп. до зміни обставин,  що тягнуть їх
перерахунок або припинення відповідно до Закону.

Ті
доводи,  що суд не перевірив
відповідність сум перерахованих виплат пункту 28 Правил відшкодування шкоди зі
змінами,  внесеними Постановою КМУ №
1100,  згідно якого перерахований або
нарахований розмір страченого заробітку в перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим середньомісячного заробітку відповідного
працівника ( після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом
повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць
роботи,  є безпідставними і
спростовуються висновкам суду.

Колегія
суддів вважає,  що судом правильно і
повно установлені обставини справи,
однак неправильно застосовано норму матеріального права,  а тому рішення суду необхідно змінити в
частині,  яка оскаржується відділенням
Фонду,  з передбачених п.3 ч. 1  ст.
309 ЦПК України підстав про часткове задоволення вимог позивача про
стягнення з відділення Фонду на користь ОСОБА_2 заборгованості по щомісячних
страхових виплатах за період з 01.04.2001 року по 10.03.2004 року у сумі 9900
грн. 76 коп. та щомісячних страхових виплат у розмірі 482 грн. 48 коп.,  починаючи зі 0.03.2004 року.

В іншій частині
позову до відділення Фонду слід відмовити.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303,  307,  п.3 ч.1
ст. 309,  313,  314,
316 ЦПК України,  колегія суддів,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 16 квітня 2007 року змінити і ухвалити нове рішення.

Стягнути
на користь ОСОБА_2 з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі в
Дніпропетровської області заборгованості по

щомісячних
страхових виплатах за період з 01.04.2001 року по 10.03.2004 року у сумі 9900
грн. 76 коп. та щомісячні страхові виплати у розмірі 482 грн. 48 коп.,  починаючи зі0.03.2004 року до зміни обставин,  що тягнуть перерахунок або їх припинення..

В іншій
частині позову до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі в Дніпропетровській
області - відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.