АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
_____________________ у м.
Феодосії________________________________
Справа
№22-ц-710-Ф/07     Головуючий суду першої
інстанції Муратова Ж.А.
Суддя-доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого  -
Притуленко О.В.,

суддів               - Полянської В.О.,

Соболюка М.М..,
при секретарі -  Брежнєвій O.K.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4про визнання недійсними рішення виконкому, свідоцтва про право власності
на житло, договору дарування квартири, про вселення в квартиру і виселення з
квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_4до ОСОБА_1про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4- ОСОБА_5на
рішення Керченського міського суду Автономної Республіці Крим від 13 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і просить визнати недійсними
рішення Керченського міськвиконкому №
543 від 11 червня 2004 року в частині
приватизації відповідачем ОСОБА_3. квартири АДРЕСА_1, свідоцтво про право власності на вказану квартиру від
11 червня 2004 року на ім'я ОСОБА_3., договір дарування спірної квартири від 30
липня 2004 року, укладений між відповідачами ОСОБА_3. та ОСОБА_4., вселити його
- ОСОБА_1 в спірну квартиру і виселити з квартири відповідачку ОСОБА_4.

Свої вимоги
мотивує тим, що він в спірній квартирі проживав з 1971 року і по 2002 рік, доки
ОСОБА_2.- колишня дружина його сина не стала чинити перешкоди у користуванні
квартирою. На підставі рішення Керченського міського суду від 03 лютого 2004 року, яким його
було визнано особою, що втратила право користування жилою площею, позивач був
виписаний з квартири. Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 08 вересня 2004 року вищевказане
рішення суду першої інстанції було скасовано та справа направлена на новий
розгляд. Ухвалою Керченського міського суду від 16 грудня 2004
року позов ОСОБА_2. про визнання ОСОБА_1особою, що втратила право
користування жилою площею був залишений без розгляду. Проте, за цей час
ОСОБА_2. зареєструвала шлюб з ОСОБА_3., із спірної квартири виписалася,  а ОСОБА_3
приватизував  на своє  ім'я
квартиру  і  подарував її

відповідачці ОСОБА_4. Оскільки
рішення Керченського міського суду від 03
лютого 2004 року,
яким позивача було визнано особою, що втратила право користування жилою площею
було скасовано, він був відновлений в прописці, і вважає, що має право на
проживання в спірній квартирі.ОСОБА_1, також, вважає, що дії по відчуженню
квартири відповідачами є незаконними, яки порушили його право на приватизацію
житла.

ОСОБА_4.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні спірним житлом
шляхом примусової виписки його з вказаної квартири.

Позов
мотивований тим, що ОСОБА_4. за договором дарування стала власницею квартири АДРЕСА_1, але її права,
як власниці порушені тим, щоОСОБА_1, який не мешкає у квартирі, зареєстрований
в ній, що перешкоджає їй користуватися своєю власністю.

Рішенням
Керченського міського суду АР Крим від 13
листопада 2006 року
позовні вимогиОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Додатковим
рішенням Керченського міського суду АР Крим від 06 березня 2007
року в задоволенні позову ОСОБА_4до ОСОБА_1про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник ОСОБА_4. -
ОСОБА_5 просить скасувати рішення Керченського міського суду і ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимогОСОБА_1, оскільки вважає, що
рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт вказує
на те, що судом не повністю з'ясовані всі обставини по справі, не надана
належна оцінка наданим доказам, тому ухвалено неправомірне рішення.

Крім того,
апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги, що ухвалою Апеляційного
Суду АР Крим у м. Феодосії від 30 січня 2007 року скасована ухвала Керченського
міського суду від 16 грудня 2004 року про залишення позовної заяви ОСОБА_2. про
визнання ОСОБА_1особою, що втратила право користування жилою площею. Справа
направлена на новий розгляд і на цей час розглядається судом першої інстанції.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.
1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направлення справи на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали
участі у справі.

Вирішуючи спір,
суд першої інстанції дійшов висновку про те, що приватизація спірного житла
ОСОБА_3, свідоцтво про право власності на квартиру, а також договір дарування
спірної квартири, укладений 30
липня 2004 року між
ОСОБА_3 і ОСОБА_4. є недійсним у зв'язку з тим, що за позивачемОСОБА_1
збережено право користування цією квартирою та він прописаний на спірній
житловій площі.

Відповідно до
вимог ст. 215 ЦПК
України в мотивувальній частині рішення повинне бути зазначене: мотивів, з яких
суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази,
застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Постановляючи
зазначене рішення, суд виходив з того, що рішення Керченського міського суду
від 03 березня 2004 року,
якимОСОБА_1 був визнаний таким, що

втратив право користування жилою
площею ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 08 вересня 2004
року було скасовано, а згодом ухвалою Керченського міського суду від 16 грудня 2004 року позов
ОСОБА_2. до ОСОБА_1та ОСОБА_3. про визнання такими, що втратили право
користування жилим приміщенням був залишений без розгляду.

Ухвалюючи
рішення стосовно визнання недійсним рішення Керченського міськвиконкому № 543 від 11 червня 2004 року в частині
приватизації ОСОБА_3 спірної квартири, свідоцтва про право власності на
квартиру та договору дарування квартири ОСОБА_4., суд не обгрунтував свої
висновки та не зазначив з яких підстав вони визнаються недійсними, на підставі
якої матеріальної норми закону; не входив в обговорювання правових наслідків
недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

Не визначив
також матеріальну норму закону, на підставі якої ОСОБА_4. повинна бути виселена
зі спірної квартири, а ОСОБА_1в неї вселений.

Поза увагою
суду, також, той факт, що вимоги ОСОБА_4. по зустрічному позову до
ОСОБА_1зводяться до питання про зняття з реєстрації по квартирі АДРЕСА_1ОСОБА_1..

Проте, питання
про притягнення до участі у справи відділення у справах громадянства,
імміграції і реєстрації фізичних осіб Керченського міського відділу ГУ МВС
України в АР Крим суд першої інстанції не обговорював.

Вирішення
питання про права та обов'язки осіб, які не були притягнути до участі у справі
є безумовною підставою для скасування рішення і передачі справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, п.5 ст. 307, п. 4. ч. 1 ст. 311, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_4-
ОСОБА_5на задовольнити частково.

Рішення
Керченського міського суду Автономної Республіці Крим від 13 листопада 2006 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може
бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня її проголошення.