Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22- 552   / 2007 р.                              Головуючий у 1 інстанції :Кухар
Судця-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 березня 2007 року                                                                                          м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Пільщик Л.В.

Суддів:                 Краснокутської О.М.

Сапун
О.А. При секретарі: Бабенко Ті.

розглянула у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ „Автотранспортне підприємство № 12327" , третя особа
ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди ,
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ВАТ „АТП № 12327" про захист честі, гідності та ділової
репутації, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У. липні 2006 року
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ВАТ „Автотранспортне підприємство № 12327,, , третя особа
ОСОБА_1 про  стягнення моральної шкоди,

У позовній заяві зазначала, що 05.08.2005року на зупинці вул.. Сталеварів в
м. Запоріжжі , вона
сіла в автобус маршруту №
85 , який належить ВАТ «АТП 12327»
для поїздки у Космічний район. Автобусом керував водій ОСОБА_1, якому вона
і пред'явила два посвідчення на пільговий проїзд , але водій відмовив у пільговому проїзді і вона змушена
була оплати . При
виході на зупинці «Малиновського» стала вимагати пояснень щодо необгрунтованої
відмови у пільговому проїзді, однак водій проявив грубість та при її виході
закрив двері, травмувавши її. Посилаючись на те, що неправомірними діями їй
були спричинені

2

моральні
страждання , просила
суд стягнути з АТП №
12327 у відшкодування моральної шкоди 6000 грн.

ОСОБА_1
звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа ВАТ „АТП № 12327" про захист честі, гідності та
ділової репутації,в якій зазначав, що ОСОБА_2 05.08.2005 року не пред'явила документи, які б давали їй право на
пільговий проїзд, а тому оплатила за проїзд . Проте під час поїздки у грубій формі обговорювала його
дії, вимагала пояснень. При виході з автобуса ОСОБА_2 намагалася забрати гроші, які вона
сплатила за проїзд. Щоб затримати її, дійсно закрив перед двері , але її не
травмував. ОСОБА_1, посилаючись на те, що його дії були правомірними, а ОСОБА_2
поведінкою та зверненням зі скаргами, з позовом принизила його честь , гідніть
і ділову репутацію, просив за моральні страждання стягнути з ОСОБА_2 6000 грн..

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2006 року позов
ОСОБА_2. задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «АТП №
12327» на користь ОСОБА_2 4500
грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні
решти частини позову відмовлено.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційне
провадження порушено за скаргою ОСОБА_1.

У скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення, посилаючись на те, що висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи та воно постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права . Просить
постановити нове рішення про задоволення його позову та відому ОСОБА_2 у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення учасників процесу, доводи адвоката , перевіривши
матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Суд обґрунтовано поклав обов'язок з відшкодування моральної шкоди на ВАТ
„Автотранспортне підприємство 12327",
оскільки відповідно до ст..
1172 ЦК України відшкодування шкоди , заподіяної з
вини працівника під час виконання трудових обов'язків, має здійснювати
організація.

Висновки суду про неправомірність дій ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 за викладених у
рішеннях обставинах , ґрунтуються
на зібраних по справі доказах. Факт безпідставної відмови у пільговому проїзді
та нетактовна поведінка водія підтверджена результатами службової перевірки ,
наказом №111 від 06 .09.2005 р. про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності ( а.с. 5,20). Наступне скасування наказу судом обґрунтовано не
прийнято до уваги, оскільки не надано доказів , що  підгрунттям для
цього були об'єктивні причини .

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини, навівши
свій аналіз доказів , які були
предметом розгляду суду першої інстанції Проте колегія суддів виходить з
фактичних обставин справи ,
встановлених судом, оскільки факти встановлені з додержанням вимог
процесуального права, а оцінка доказам дана за правилами ст.212 ЦПК України . Показання
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, на які посилається ОСОБА_1, не містять
даних, які б свідчили про правомірність дій водія щодо відмови ОСОБА_2 у
пільговому проїзді ( а.с. 24 звор.,25) . Посилання
представників відповідача та третьої особи на те, що суд відмовив у приєднанні
до матеріалів справи пояснення цих осіб, а у протоколі

3

неправильно відображений
зміст показань не заслуговують на увагу. Письмові пояснення осіб не є доказами
у розумінні ч.2 ст.57 ЦПК України, тому суд обгрунтовано допитав їх у судовому
засідання в якості свідків. Зауваження на протокол судового засідання не
подавалися.

Доводи ОСОБА_1 про порушення його прав були предметом перевірки і суд
обґрунтовано визнав їх недоведеними .
Апеляційна скарга не містить доводів, які б ставили під сумнів правильність
висновків суду.

Проте
розмір моральної шкоди не обґрунтовано достатньою мірою ні в позовній заяві при
визначенні його в сумі 6000
грн., ні в рішенні при визначені його в сумі 4500 грн. З огляду на встановлені обставини, очевидним є , що ОСОБА_2
зазнала моральної шкоди .
Проте сам факт рішення суду на користь позивачки, визнання його законних
прав вже значною мірою компенсує завдану шкоду. Зваживши на це та виходячи з
засад розумності , виваженості,, справедливості розумною сумою компенсації
моральної шкоди може бути двократний розмір встановленої законом мінімальної
заробітної плати на час, заподіяння шкоди - 620 грн. ( 310x2).

Судом не
вирішено питання про розподіл судових витрат. Керуючись ст. ст. 307,309,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково..

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2006 року змінити в
частині розміру моральної шкоди.

Стягнути з ВАТ „Автотранспортне підприємство № 12327" на користь
ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 620
грн.

Стягнути з ВАТ „Автотранспортне підприємство №12327" у дохід держави судовий збір у сумі
17 грн.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення , проте може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців..