АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-948                                                     Головуючий
2007р.                                                                         Мовчан
Суддя-доповідач Савченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007р.                                                                      м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончара О.С., Мануйлова Ю.С.

при секретарі:
Бабенко Т.І.

за участю
адвокатів: ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3на рішення
Василівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_4,
співвідповідача ОСОБА_5,
3 особа: Харківська обласна дирекція ВАТ „Національна страхова компанія
„Оранта", про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006
року ОСОБА_3. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4. про відшкодування
матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У позові зазначав, що 11 липня 2005
року на 316 км
автодороги Харків-Сімферополь-Севастополь з вини відповідача
ОСОБА_4., який керував автомобілем „Хонда-Акорд", державний номер НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_4., сталося зіткнення з належним йому автомобілем ЗАЗ „Деу
Ланос", державний номер НОМЕР_2.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль
позивача отримав технічні ушкодження: були деформовані задній бампер та задня
кришка багажника. Відповідно до акту автотоварознавчого дослідження від 10.08.2005 року, розмір
спричиненої шкоди становить 4880
гр. 67 коп.,
витрати на проведення вказаного дослідження становили 200 гр.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути
з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 5080 гр. 67 коп. та 51 гр. судових
витрат, пов"язаних з оплатою державного мита.

Встановивши, що учасником дорожньо-транспортної пригоди,
що сталася 11 липня 2005 року, був також
ОСОБА_5 який, керуючи автомобілем „Джип Лексус", зіткнувся з автомобілем „Хонда Акорд",
яким керував ОСОБА_4., суд ухвалою від 25
квітня 2006 року у
порядку ст. 33 ЦПК
України залучив до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_5.

2

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області
під 21 грудня 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_3. -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3., посилаючись на порушення судом норм
матеріалі.ного та процесуального права, просить рішення скасувати та направити
справу па повнії розгляд.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не
довів, що ДТП, унаслідок
якої одержав технічні ушкодження його автомобіль, сталася з вини відповідача
ОСОБА_4., зважаючи, що постановою судді Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 19 вересня 2005 року провадження
в адміністративній справі по ст. 124
КпАП стосовно ОСОБА_4. було закрито у зв"язку із закінченням строку
накладання адмінстягнення.

З вказаним рішенням погодитися не можна, оскільки суд неповно
зв"ясував обставини, що мають значення для справи, припустив порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 1166,
1187, 1188 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної
особи.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи видно, що 11
липня 2005 року у
ході ДПТ задню частину належного позивачу автомобіля ЗАЗ „Деу Ланос"
вдарив автомобіль „Хонда
Акорд" під керуванням ОСОБА_4.,
а автомобіль останнього отримав пошкодження задньої частини від удару
автомобіля „Джип Лексус", яким керував ОСОБА_5.

Прийнявши до уваги тільки доводи ОСОБА_4. про відсутність
його виші у пошкодженні автомобіля позивача, оскільки зіткнення сталося
внаслідок того, що його автомобіль вдарила машина ОСОБА_5., а тому саме
останній с винним у
спричиненні шкоди обом машинам, позовні вимоги ОСОБА_3. стосовно залученого по
справі в якості співвідповідача ОСОБА_5. суд при цьому взагалі не розглянув.
Даних про те, що ОСОБА_5. належним чином, відповідно до вимог ЦПК України,
повідомлявся про судові засідання, в матеріалах справи також немає. Враховуючи
положення п.п.3,5 ч.1 ст. 311
ЦПК України, вказані порушення є безумовними підставами для скасування
рішення і передачі справи на новий розгляд.

Крім того, заперечення ОСОБА_4. щодо відсутності його
вини у спричиненні шкоди суд також належним чином не перевірив, результати
розгляду адміністративної справи по ст. 124
КпАП стосовно ОСОБА_5., яка була направлена у суд м. Ялта(а.с.42), не
з"ясував.

Відповідно до постанови судді Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 19.09.2005
року(а.с.П), провадження у справі про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_4. закрито у зв"язку зі збігом строку притягнення
до адміністративної відповідальносте п.7 ст. 247 КпАП), а не з передбачених п.1 ст. 247 КпАП підстав,
отже не у зв"язу відсутністю складу адміністративного правопорушення. На
вказані обставини суд уваги не звернув і при розгляді справи вимоги ч.4 ст. 61 ЦПК України не
врахував.

Таким чином, обставини справи потребують додаткової
перевірки та оцінки суду першої інстанції, а постановлене ним з порушеннями
норм матеріального та процесуального права рішення , - скасуванню з
передачею справи на новий розгляд.

3

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_3. -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3., посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та направити
справу на новий розгляд.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не довів, що ДТП,
унаслідок якої одержав технічні ушкодження його автомобіль, сталася з вини
відповідача ОСОБА_4., зважаючи,
що постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2005 року провадження
в адміністративній справі по ст. 124
КпАП стосовно ОСОБА_4. було закрито у зв"язку із закінченням строку
накладання адмінстягнення.

З вказаним рішенням погодитися не можна, оскільки суд неповно
зв"ясував обставини, що мають значення для справи, припустив порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 1166,
1187, 1188 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної
особи.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи видно, що 11
липня 2005 року у
ході ДПТ задню частину належного позивачу автомобіля ЗАЗ „Деу Ланос"
вдарив автомобіль „Хонда
Акорд" під керуванням ОСОБА_4., а автомобіль останнього отримав
пошкодження задньої частини від удару автомобіля „Джип Лексус", яким
керував ОСОБА_5.

Прийнявши до уваги тільки доводи ОСОБА_4. про відсутність його вини у
пошкодженні автомобіля позивача, оскільки зіткнення сталося внаслідок того, що
його автомобіль вдарила машина ОСОБА_5., а тому саме останній є винним у
спричиненні шкоди обом машинам, позовні вимоги ОСОБА_3. стосовно залученого по
справі в якості співвідповідача ОСОБА_5. суд при цьому взагалі не розглянув.
Даних про те, що ОСОБА_5. належним чином, відповідно до вимог ЦПК України,
повідомлявся про судові засідання, в матеріалах справи також немає. Враховуючи
положення п.п.3,5 ч.1 ст. 311
ЦПК України, вказані порушення є безумовними підставами для скасування
рішення і передачі справи на новий розгляд.

Крім того, заперечення ОСОБА_4. щодо відсутності його
вини у спричиненні шкоди суд також належним чином не перевірив, результати
розгляду адміністративної справи по ст. 124
КпАП стосовно ОСОБА_5., яка була направлена у суд м. Ялта(а.с.42), не
з"ясував.

Відповідно до постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова
від 19.09.2005 року(а.с.11),
провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_4. закрито у зв"язку зі збігом строку притягнення до
адміністративної відповідальносте п.7 ст. 247
КпАП), а не з передбачених п.1 ст. 247
КпАП підстав, отже не у зв"язу відсутністю складу адміністративного
правопорушення. На вказані обставини суд уваги не звернув і при розгляді справи
вимоги ч.4 ст. 61 ЦПК
України не врахував.

Таким чином, обставини справи потребують додаткової
перевірки та оцінки суду першої інстанції, а постановлене ним з порушеннями
норм матеріального та процесуального права рішення , - скасуванню з
передачею справи на новий розгляд.

4

Керуючись
ст.ст. 307, 311, 314,
317 ЦПК України, колегія судців "
У X

В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3-
задовольнити, рішення Василівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2006 року по даній
справі, -скасувати,
справу направити на новий розгляд до того ж суду у іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.