Справа №22ц-887/07р.                                   Головуючий у 1-й інстанції
Категорія 15                                                      Доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого        -      Козаченка В.І., суддів: Лівійського
І.В., Довжук Т.С.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за участю
представника відповідача Вовк О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за  апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Первомайського    міськрайонного суду
Миколаївської області від 05
лютого 2007 року
за  позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дружба" (далі - ТОВ „Агрофірма
„Дружба ") про
визнання договору оренди земельної частки (паю) недійсним,

УСТАНОВИЛА:

22 листопада
2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ „Агрофірма „Дружба"
про розірвання договору оренди земельної частки (паю) від З січня 2005 року і
стягнення заборгованості по орендній платі за 2005 рік - 300 кг ячменю чи його
вартість, вартість оранки у сумі 87 грн., вартість одного причепу соломи у сумі
78 грн.

В подальшому
представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати договір оренди
земельної частки (паю) недійсним на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України. В
обґрунтування позову посилався на те, що згідно домовленості сторін орендна
плата повинна виплачуватись тільки в натуральній формі, за 2005 рік відповідач
не додав позивачу 300 кг ячменю, відрахувавши його вартість в рахунок
прибуткового податку, чим порушив умови договору оренди, за яким цей податок
сплачує відповідач із власних доходів. Крім того, укладеним договором оренди не
передбачена відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати, а також не узгоджено
та не підписано додаток до договору, за яким встановлюється розмір платежів за
окремими формами оплати.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник позивача ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог. На     думку

2

апелянта,   суд
неправильно   застосував
норми   матеріального   права
і   неповно з'ясував обставини
справи.

В запереченнях
на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на необґрунтованість її доводів,
просить залишити рішення суду без змін.

Заслухавши
судцю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали
справи і перевіривши зазначені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої
інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно з'ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам, які були надані сторонами, і дійшов правильного висновку
про те, що розірвання договору оренди земельної ділянки можливе лише з підстав,
передбачених ст. 141 ЗК
України та Законом України «Про оренду землі». Визнання же такого правочину
недійсним можливе лише з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України. Тому
суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Так, судом
встановлено, що позивачу на підставі сертифікату МК № 0164617, виданого 30 грудня 1996 року, належить
право на земельну частку (пай) розміром 6,4
в умовних кадастрових гектарах (а.с.9). За договором оренди земельної
частки (паю), укладеним між сторонами 3 січня 2005 року строком на 5 років,
відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу орендну плату щорічно у грошовому
виразі 740 грн. або у натуральній формі, а саме, 1000 кг пшениці, 800 кг
ячменю, 150 кг соняшника, 30 кг цукру, у відробітковій формі - оранка 0,35 га,
1 причіп соломи. Цей договір підписаний сторонами та зареєстрований у
Первомайському районному відділі земельних ресурсів (а.с.7-8). За 2005 рік позивач
отримав в рахунок орендної плати: 1000
кг пшениці, 400 кг
ячменю, 150 кг
насіння соняшника, 30 кг цукру
і 100 кг жита
на загальну суму 650 грн.
Відповідачем також сплачено прибутковий податок у сумі 96 грн. 20 коп., що
складає 13 відсотків від 740 грн. орендної плати і відповідає вартості 300 кг
ячменю (а.с.31).

За такого, суд
прийшов до правильного висновку, що договір оренди містить всі суттєві умови,
укладений у встановленій формі, у відповідача відсутня перед позивачем
заборгованість по орендній платі за 2005
p., а тому
відсутні підстави для визнання договору оренди недійсним.

Доводи
апеляційної скарги про те, що прибутковий податок відповідач зобов'язаний
сплатити за рахунок власних коштів на підставі умов договору, є
необґрунтованими.

У відповідності
до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі - Закон)
отримуваний позивачем дохід від надання в оренду земельної ділянки
сільськогосподарського призначення підлягає оподаткуванню. Підпунктами 8.1.1 п. 8.1 ст. 8; 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 вказаного Закону
на орендаря покладено обов'язок нараховувати, утримувати та сплачувати цей
податок, виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, за
рахунок орендодавця, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних
пунктах ст. 7 цього
Закону.

Згідно довідки
Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції від 26 грудня 2006 року у
відповідача відсутня заборгованість по платежах до бюджетів всіх рівнів
(а.с.34).

Посилання в
апеляційній скарзі на нечіткість зазначення в договорі оренди про форму оплати
орендної плати - грошову
чи натуральну є необґрунтованими.

В примітці до
п.2.2. договору оренди передбачено, що при наявності вільних грошових коштів,
за домовленістю сторін агрофірма може виплатити орендодавцю гроші замість
сільгосппродукції. З цього слідує, що відповідач може виплатити орендну плату у
грошовій формі тільки за згодою позивача. Відповідачем як за 2005 рік, так і за 2006 рік виплата
позивачу орендної плати проводилася у натуральній формі.

3

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним й обґрунтованим і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 05 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня
набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України.