АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17
травня 2007 року                                                      м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі: Лісової В.І.,

Новосядлої В.М.,
Жданової B.C.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною . скаргою
ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2004 року
і на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 5 листопада 2004 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Кабельних Мереж АК «Київенерго», третя особа заступник
генерального директора ОСОБА_2 про визнання наказів незаконними, про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення
премій, річної винагороди, відшкодування коштів на чергування та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

14
травня 2003 року позивач звернувся до суду з позовом до філіалу кабельних мереж
АК «Київенерго» про поновлення «на роботі і стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в липні 2002 року
керівництво АК «Київенерго» запропонувало йому звільнитись за власним бажанням,
а в випадку відмови від цього, він буде звільнений з роботи.

На
порушення вимог чинного законодавства до нього застосовувались дисциплінарні
стягнення.

Просив
поновити його на роботі і стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

29
вересня 2003 року позивач доповнив свої позовні вимоги, посилаючись на
незаконність застосування до нього дисциплінарних стягнень за наказами №342 від
31 липня

2002
року, №462 від 30 жовтня 2002 року, №481 від 8 листопада
2002 року, №19 від 17 січня

2003
року і наказ про звільнення №243-к від 3 березня 2003
року, а також  просив стягнути з
відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень.

18
травня 2004 року позивачем були знову доповнені позовні вимоги: просив визнати
незаконними всі накази, видані в період з 2002 по 2003 року щодо позбавлення
його премій і стягнути на його користь невиплачені премії, невиплачену річну винагороду
за 2002 рік, заробітну плату за два дні чергування 13 жовтня 2002 року і 7
січня 2003 року.

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2004 року, залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5 листопада 2004 року, у
задоволенні позову було відмовлено.

Справа №
33ц-533кс07                                    Категорія
2 ЦП:

АПП:

Головуючий у
першій інстанції Борисова
О.В.,

Доповідач
Новосядла B.M.

2

Відмовляючи
у задоволенні позову про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив із
того, що з боку позивача мало місце систематичне невиконання без поважних
причин трудових обов'язків при застосуванні до нього раніше заходів
дисциплінарного стягнення. Підставою для звільнення позивача з роботи за
наказом від 14 квітня 2003 року № 412-к були грубі порушення правил організації
технічного обслуговування і ремонту обладнання (НКД 34.20.20.661-95) та інших
нормативних актів, виявлені у результаті перевірки, яка мала місце з 17 по 20
грудня 2002 року за вказівкою АК «Київенерго» № Т-180 від 16 грудня 2002 року.
У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено через пропуск строку
звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення і направити справу
на новий судовий розгляд через порушення судом першої інстанції норм
процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскаржувані
рішення постановлені із додержанням норм процесуального і матеріального права,
доводи скарги не спростовують висновків судів.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Довід
касаційної скарги щодо відсутності дисциплінарного проступку з боку позивача
для звільнення його з роботи спростовуються матеріалами справи, з яких
вбачається, що позивач був звільнений за грубі порушення правил організації
технічного обслуговування і ремонту обладнання (НКД 34.20.20.661-95) та інших
нормативних актів, виявлені у результаті перевірки, яка мала місце з 17 по 20
грудня 2002 року за вказівкою АК «Київенерго» № Т-180 від 16 грудня 2002 року.

Не
заслуговує на увагу довід касаційної скарги про те, що при звільненні позивача
з роботи, відповідачем був порушений строк для застосування дисциплінарного
стягнення, встановлений статтею 148 КЗпП України, оскільки виявлення проступку
означає не тільки виявлення факту, але і встановлення характеру порушення,
шкідливих наслідків порушень трудових обов'язків, причинного зв'язку між цими
порушеннями і шкідливими наслідками, вини працівника.

З
матеріалів цивільної справи вбачається, що повне з'ясування обставин щодо
виявлених порушень трудових обов'язків позивачем за результатами перевірки
закінчилось 28 лютого 2003 року.

З
березня 2003 року відповідачем був виданий наказ про звільнення позивача за
пунктом 3 статті 40 КЗпП України з 4 березня 2003 року. Через хворобу позивача
пункт 1 наказу про звільнення був скасований і вирішення питання щодо
звільнення позивача відкладено до його одужання. Після одужання - 14 квітня
2003 року позивач був звільнений з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Таким
чином звільнення позивача було проведено в межах строків, встановлених статтею
148 КЗпП України.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2004 року і ухвалу
Апеляційного суду м. Києва 5 листопада 2004 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Кабельних Мереж АК «Київенерго», третя особа заступник генерального директора
ОСОБА_2 про визнання наказів незаконними, про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення премій, річної
винагороди, відшкодування коштів на чергування та відшкодування моральної шкоди
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.