Справа № 2-2829/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

«2» березня 2007
року

Малиновський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого              - судді Погрібного CO.,

за
секретаря                           - Абергард І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання  дитини, -

встановив:

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на
утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у розмірі 1/4 частини
від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вказуючи, що
відповідач у справі, ОСОБА_2, не бажає надавати їй матеріальну допомогу на
утримання неповнолітнього сина, який перебуває на її утриманні, у зв'язку з чим
позивачка змушена звернутися до суду з цією заявою.

Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги позивачки визнав,
погодився зі стягненням з нього на утримання його сина аліментів у розмірі 1/4 частини
його доходів щомісячно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання із задоволенням позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Під час судового розгляду судом встановлено що сторони перебували у
фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім'єю з листопада 2001 року. Від цих
відносин народилась дитина -
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження,
виданого 14 жовтня 2004 року Другим
відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління
юстиції м. Одеси, актовий запис №
37, вказаний відповідач у цій справі -
ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.

Судом встановлено, що сторони з липня 2006
року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, неповнолітня дитина
проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні. Спору між сторонами про
визначення місця проживання дитини між сторонами судом не встановлено. Після
припинення сторонами спільного проживання однією сім'єю відповідач неналежним
чином виконує свої обов'язки щодо надання утримання дитині, а також щодо
виконання обов'язків з її виховання.

Виходячи з пояснень сторін, враховуючи визнання позову відповідачем, на
утримання дитини щомісяця необхідно утримання, яке має дорівнювати 1/4 частині
доходів відповідача щомісячно.

При постановленні рішення судом враховані матеріальне становище позивачки,
зайнятої доглядом неповнолітньої дитини, стан здоров'я і матеріальне становище
дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Суд
має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й
обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої
дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України
„Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,
духовного і соціального розвитку.

Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання
дитині, оскільки згідно ч. 1
ст. 141 Сімейного
кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. При цьому згідно ст. 182 Сімейного
кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини
здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є
обмеженими.

Згідно ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Згідно ст. 181
Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. З ст. 88
ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від
сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У відповідності до ч. 2
ст. 182 СК
України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

2

Суд роз'яснює сторонам,
що відповідно до ч. 1
ст. 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю
між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 10,
60, 62, 88, ч. 4
ст. 130, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання його неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на
відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 15.01.2007 року й до
досягнення повноліття сином, ОСОБА_3, тобто до 2 травня 2021
року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 51,0
гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави витрати на
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 7,50 гривень,
перерахувавши ці кошти за такими реквізитами: отримувач: Територіальне
управління державної судової адміністрації в Одеській області; ; розрахунковий
рахунок №
0123; назва фінансової установи: Управління Державного
Казначейства у Одеській області; МФО
банку отримувача: 828011;
призначення платежу „Інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи у Малиновському районному суді м. Одеси".

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному
суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ:          CO. Погрібний