Справа- 22ц- 1046/2007           Головуючий в 1 інстанції - Коцюрба М.П.
11,12                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня    2007 року колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Київської області

в складі:
головуючого-Воробйової Н.С.

суддів - Оношко
Г.М., Поліщука М.А.

при секретарі -
Данчук Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду від 12 січня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу будинку та переведення прав та обов»язків покупця,-

встановила:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернулась до суду з названим позовом.

Посилалась
на те, що вона є власником 1/3 частини будинку поАДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 17.08.2004 року, посвідченого Першою Київською обласною державною
нотаріальною конторою.

Співвласниками
іншої частини будинку є ОСОБА_4.
та ОСОБА_2. по 1/3 частині кожний.

На
початку 2006 року позивачка дізналася про те, що ОСОБА_2. продав свою частину будинку ОСОБА_3.

Про
відчуження своєї частини будинку ОСОБА_5. до
відома її не поставив.

Оскільки
порушене її переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності,
просила визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/3 частини спірного будинку,
укладений 05.07.2005 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. та перевести права та
обов»язки покупця на позивача на умовах, зазначених в даному договорі.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 12 січня 2007 року в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка просить скасувати дане рішення як
необгрунтоване   та   постановлене   з
порушенням   норм   матеріального   і

процесуального
права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивачки.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка
отримала в дар від матері ОСОБА_6. 1/3 частини будинку по АДРЕСА_1 в с.Стоянка
Києво-Святошинського району на підставі договору дарування від 17.08.2004 року,
посвідченого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою (а.с.9).

Співвласниками   іншої
частини   будинку   були
ОСОБА_6.   та ОСОБА_2. по 1/3 частині
кожний.

Право   власності
на   1/3   частину
даного   будинку   ОСОБА_1. зареєструвала в
Києво-Святошинському БТІ 05.08.2005 року ( а.с.10).

05.07.2005
року ОСОБА_2. продав
належну йому 1/3 частину будинку ОСОБА_3. ( а.с.42).

Згідно
ч.3, ч.4 ст.334 ЦК України
право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо
договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у
набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Ст. 182 ЦК України
зазначає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження
цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна
реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною,
здійснюється відповідним органом, який зобов»язаний надати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно
до ст.362 ЦК України
у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

У разі
продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного
права купівлі співласник може пред»явити до суду позов про переведення на нього
прав та обов»язків покупця. Одночасно позивач зобов»язаний внести на депозитний
рахунок суду горошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

До таких вимог
застосовується позовна давність в один рік.

З
матеріалів справи встановлено, що право власності на 1/3 частину даного будинку
ОСОБА_1. зареєструвала в Києво-Святошинському БТІ 05.08.2005 року (а.с.10).

Із
витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно Києво-Святошинського
БТІ, видно , що на час укладання договору купівлі-продажу частини будинку між
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. (05.07.2005

p.p.) право власності
на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано на ОСОБА_2.-1/3 частина та ОСОБА_6.- 2/3
частини. Про дарування  1/3 частини
будинку  17.08. 2004 року своїй дочці
ОСОБА_1. ОСОБА_6. іншого співвласника не повідомляла.

Про
придбання ОСОБА_3. частини будинку у ОСОБА_2. ОСОБА_6. було відомо.

В заяві
на ім»я приватного нотаріуса Києво-Святошинського району нотаріального округу
Київської області від 05.07.2005 року остання повідомила, що їй відомо про своє
привілейоване право на купівлю 1/3 частини будинку, що належить ОСОБА_2. і вона
відмовляється від придбання вказаної частини будинку (а.с. 48).

Після
оформлення договору купівлі-продажу частини будинку, ОСОБА_3. ( липень 2005
року) провів відповідні роботи як в будинку, так і біля нього: відремонтував
дах усього будинку, реставрував свердловину, з горища будинку та з придбаної
частини будинку і гаража вивіз сміття, через подвір»я ОСОБА_6. проклав
телефонний кабель, проводив будівельні роботи в належній йому частині будинку.

Ні
ОСОБА_6., ні її дочка ОСОБА_1. проти даних робіт, які проводив ОСОБА_3.
протягом 2005 -2006 року не заперечували.

Посилання
апелянта на те, що їй стало відомо лише на початку 2006 року про придбання
ОСОБА_3. 1/3 частини будинку, яка належала співвласнику будинку ОСОБА_2. - є
безпідставними.

Дані
твердження апелянта спростовуються також поясненнями представника апелянта в
апеляційній інстанції.

З
наданих пояснень вбачається, що він і його дружина ОСОБА_1. регулярно в
2005-2006 p.p. навідували
ОСОБА_6., бачили роботи, які здійснював по будівництву частини будинку
ОСОБА_3., у вересні 2005 року разом з ним та ОСОБА_1. неодноразово їздили до м.
Ірпінь та до сільської ради с.Гореничи з метою оформлення документів для
приватизації земельних ділянок біля будинку.

Вирішуючи
спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по
справі та надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для
визнання договору купівлі - продажу 1/3 частини будинку між ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. недійсним.

Доводи
апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення суду
відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила
:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області
від 12 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.