Справа № 22-5881/2007 p.
інстанції -Борисик Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого  -
Заришняк Г.М.

Суддів       -
ОсипенкаМ. І.,  Шиманського В.Й.

При секретарі
-  Ліліцькому Р.В.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Святошинського
районного суду м.  Києва від 25 квітня
2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,  ОСОБА_2 про розподіл майна; та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення долі в спірній квартирі; та за
позовом третьої особи з самостійними вимогами -ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_1 про виділ частки із спільного майна в
натурі та звернення її на виконання, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
в кінці грудня 2 003 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4про поділ
майна,  в якому просила поділити
майно,  придбане в шлюбі,  а саме: 1/2 ізольованої двокімнатної
квартири,  вартістю 7 550грн.
Зазначала,  що в шлюбі з відповідачем
перебувала з 25 листопада 2000 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час
шлюбу вони придбали 1/2 ізольованої двокімнатної квартири кв.АДРЕСА_1,  вартістю 7550грн.,  яка за договором купівлі-продажу від 21
квітня 2001 року оформлена на відповідача. Враховуючи інтереси неповнолітньої
дитини просила виділити їй 1/2 частину спірної квартири,  вона згодна компенсувати відповідачу його
частку грошима в розмірі 37 7 5грн.

ОСОБА_2 звернулася до
суду з зустрічним позовом про визначення долі в спільній квартирі,  посилаючись на те,  що 21 квітня 2001 року вона та її зять
ОСОБА_4 купили спірну квартиру,  проте в
договорі купівлі-продажу нотаріусом помилково не вказала долі кожного з
покупців,  тому просила визначити частки
у рівних долях за нею та ОСОБА_4

В
подальшому ОСОБА_2. змінила
позовні вимоги,  просила визнати за нею
право власності на 95% спірної квартири,
а за відповідачем на 5%,
посилаючись на те,  що
зазначена   квартира фактично була
куплена за її особисті кошти.

ОСОБА_4 (третя особа з
самостійними вимогами)звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про виділ
частки із спільного майна в натурі та звернення стягнення на виділену часку в натурі в розмірі
96 000грн. Зазначав,  що ОСОБА_4
20.11.2003 року позичив у нього 95 000грн.,
які повинен був повернути 22.11.2003 року,  однак умови договору не виконав,  тому 05.12.2003 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального округу був виданий виконавчий напис про
примусове стягнення з останнього боргу в розмірі 96000грн.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 25 квітня 2007 року позови задоволено частково. Розділено частки в рівних
долях. Визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1. Розділено майно між ОСОБА_4
та    ОСОБА_1

2

Стягнуто   з   ОСОБА_4   на
користь ОСОБА_1    грошову
компенсацію за майно,  придбане в шлюбі в
сумі 136035 грн. 37 коп.
В позові ОСОБА_3 відмовлено.
Разом з тим із позовної заяви   ОСОБА_1
вбачається,  що нею також ставилося
питання про виділення їй 1/2 спірної ізольованої двокімнатної квартири.

Проте
розділивши майно подружжя та стягнувши з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за майно,  придбане в шлюбі,  суд першої інстанції не прийняв рішення щодо
виділення у власність цього спірного майна -1/2 частини квартири АДРЕСА_1,  хоча сторони відносно вказаної позовної
вимоги подавали докази і давали пояснення.

За таких
обставин,  коли рішення районного суду
неповно відображає результати розгляду заявлених по справі позовних вимог,  справа підлягає поверненню до районного суду
для постановления додаткового
рішення у відповідності з вимогами  ст.
220 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  220,  297 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Справу повернути до Святошинського районного суду м. Києва для ухвалення

додаткового рішення,  запропонувавши
районному суду в строк до 10.01.2008 р. виправити

даний
недолік.