16 листопада 2007 року Семенівський
районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого - судді Халявки В.І.
При секретарі - Козулі Н.П.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Семенівка справу за позовом ОСОБА_1до редакції районної газети
«Семенівський вісник» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
до районного суду з позовом до редакції районної газети «Семенівський вісник»
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
та стягнення моральної шкоди. Позивачка вказувала, що 20 квітня 2007 року на
підставі рішення Семенівського районного суду вона була поновлена на роботі на
посаді оператора комп'ютерного набору районної газети «Семенівський вісник» і в
цей же день була звільнена з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із
скороченням штату працівників.
своє звільнення незаконним через порушення вимог ст. 49-2 КЗпП України про
завчасне попередження при вивільненні та у зв'язку з тим, що зміни до штатного
розпису редакції були внесені лише одним із співзасновників газети -
Семенівською райдержадміністрацією, ОСОБА_1. просила поновити її на посаді
оператора комп'ютерного набору, стягти з відповідача 928,37 грн. заробітної
плати за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 1000 гривень.
судовому засіданні ОСОБА_1.. підтримала свої позовні вимоги. В частині
стягнення заробітної плати позовні вимоги збільшила, вказуючи, що на день
розгляду справи вона перебувала у вимушеному прогулі 150 робочих днів і тому
втрачена заробітна плата складає 3238,5 грн. Позивачка також просить поновити
їй строк для звернення до суду, оскільки вона тільки в червні 2007 року подала
позовну заяву про поновлення на роботі. При цьому вказує, що в той же день з
тих же підстав з роботи  були звільнені
заступник редактора ОСОБА_2та завідуюча відділом газети ОСОБА_3. Відразу ж
після звільнення з роботи ОСОБА_2. подала до суду адміністративний позов про
визнання незаконним штатного розпису, на підставі якого вони всі троє були
звільнені з роботи. Вони втрьох чекали вирішення цього спору в
адміністративному порядку і тому не подавали до суду позов про поновлення на
роботі. Позивачка вважає, що строк для звернення до суду з позовом про
поновлення на роботі вона пропустила з поважної причини.
відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду
справи був повідомлений завчасно і належним чином. Заяви про відкладення
розгляду справи не надійшло.
до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача редактор
Рябчун І.Ю. в судове засідання не з'явилась. Була повідомлена завчасно і
та її представник погодилися на заочний розгляд справи.
пояснення позивачки, її представника, дослідивши докази, суд вважає, що
пропущений позивачкою строк для звернення до суду слід поновити, а позовні
вимоги задовільнити в повному обсязі.
судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1. 29 грудня 2006 року була
незаконно звільнена з роботи з посади оператора комп'ютерного набору, а
рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2007
року поновлена на цій же посаді.

На
підставі вказаного судового рішення позивачка 20 квітня 2007 року була
поновлена на роботі і приступила до виконання своїх обов'язків.

В
цей же день ОСОБА_1. було вручено повідомлення про скорочення її посади та про
її звільнення з роботи з 20,04,2007 року по п.1 ст.40 КЗпП України. В цей же
день їй вручили витяг з наказу № 17 від 20,04,2007 року та трудову книжку з
відповідним записом.

У
наказі №17 йдеться, що ОСОБА_1. звільнена з роботи у зв'язку з реорганізацією
редакції районної газети, що супроводжується скороченням штату працівників на
2007 рік.

Встановлено,
що  позивачку звільнено з роботи на
підставі штатного розпису редакції газети «Семенівський вісник» від 24 січня
2007 року. На підставі цього штатного розпису було звільнено ще двох
працівників редакції - заступника редактора ОСОБА_2та завідуючу відділом газети
ОСОБА_3.

ОСОБА_2.  звернулася 24 квітня 2007 року до районного
суду з адміністративним позовом до Семенівської райдержадміністрації про
визнання незаконним та скасування штатного розпису.

Постановою
Хорольського районного суду Полтавської області від 4 жовтня 2007 року визнано
незаконним та скасовано штатний розпис редакції Семенівської районної газети
«Семенівський вісник» від 24 січня 2007 року. В постанові суду вказано, що
штатний розпис визнано незаконним через ту обставину, що рішення про його зміну
прийнято лише одним із трьох співзасновників редакції газети, а саме
Семенівської райдержадміністрацією.

Суд
вважає оскільки штатний розпис, на підставі якого позивачка була звільнена з
роботи визнаний судом незаконним, то і звільнення її з роботи з підстав
скорочення штату працівників слід визнати незаконним.

Окрім
того судом встановлено, що при звільненні позивачки з роботи по п.1 ст.40 КЗпП
України порушені вимоги ст.49-2 КЗпП України про завчасне за 2 місяці
попередження про наступне вивільнення. Встановлено, що позивачка таке
попередження отримала в день звільнення з роботи, тобто 20 квітня 2007 року,
що  також є підставою для визнання
звільнення незаконним.

При
попередньому розгляді справи в судовому засіданні представником відповідача
надано документ, який називається «Протокол засідання ради співзасновників
редакції районної газети «Семенівський вісник» від 12 березня 2007 року». Із
протоколу вбачається, що на засіданні ради співзасновників редакції
вирішувалось питання фінансування редакції та скорочення штату працівників. По
останньому питанню прийнято рішення про скорочення посад заступника редактора,
завідуючого відділом та оператора комп'ютерного набору.

Позивачка
ОСОБА_1.. та її представник заявили в судовому засіданні, що на даному зібранні
рішення про скорочення штату працівників редакції не приймалося, хоч таке
питання обговорювалось. На думку позивачки та її представника вказаний протокол
є ні чим іншим, як фальсифікацією.

Суд,
вислухавши пояснення позивачки, її представника, покази свідків, дослідивши
докази, вважає, що викладене в протоколі засідання ради співзасновників
редакції від 12 березня 2007 року в частині скорочення штату працівників не
відповідає дійсності.

Так
допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник  загального відділу Семенівської
райдержадміністрації ОСОБА_5показав, що він 12 березня 2007 року був присутній
на засіданні ради засновників редакції і вів протокол цього засідання. На
зібранні були присутні голова Семенівської РДА, голова Семенівської районної
ради, начальник відділу внутрішньої політики апарату РДА та редактор газети
«Семенівський вісник». На засідання дійсно обговорювалось питання фінансування
редакції. Обговорювалось також питання скорочення штату працівників редакції,
але рішення з даного питання не приймалося.

Свідком
надано суду ксерокопію протоколу від 12 березня 2007 року, який він вів
власноручно. Із даного протоколу вбачається, що рішення про скорочення штату
працівників редакції не приймалося.

Допитана
як свідок ОСОБА_4показала, що вона працює на посаді начальника фінансового
управління Семенівської райдержадміністрації і 12 березня 2007 року вона була
також присутня на засіданні ради засновників газети і на цьому зібранні дійсно
обговорювалося питання фінансування газети, але рішення про скорочення штату
працівників редакції не голосувалося і не приймалося. Свідок показала, що у
фінансовому управлінні РДА є тільки один штатний розпис редакції від січня 2007
року. Інших штатних розписів по редакції газети «Семенівський вісник» не
надходило. Про це вона письмово повідомляла голові Семенівської районної ради.

Таким
чином судом встановлено, що підставою для звільнення ОСОБА_1. з роботи
послугував штатний розпис від 24 січня 2007 року, який визнаний судом
незаконним.  З огляду на це суд вважає,
що звільнення ОСОБА_1. з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України є незаконним.

Відповідно
до ч.1 та ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає
трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік.

Судом
встановлено, що з дня звільнення позивачки з роботи по день розгляду справи
вона перебувала у вимушеному прогулі 150 робочих днів. При середньому денному
заробітку в розмірі 21 грн 59 коп. (рішення суду від 13 квітня 2007 року)
втрачений заробіток за час вимушеного прогулу складає 21,59 грн. х 150= 3238,5
грн.

Саме
ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Відповідно
до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд
вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди
підлягають задоволенню в повному об'ємі у розмірі 1000 гривень.

Відповідно
до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного суду, в тому числі у справах про
звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з
дня видачі трудової книжки.

Відповідно
до ст.234 КЗпП України у разі пропуску строку з поважної причини суд може
поновити цей строк.

Встановлено,
що позивачка була звільнена з роботи 20 квітня 2007 року і в цей же день
одержала трудову книжку, а в суд з позовом про поновлення на роботі звернулась
тільки 14 червня 2007 року.

Прохаючи
про поновлення строку для звернення до суду позивачка вказувала, що в один і
той же день з роботи були звільнені з тих же
підстав, що і вона, заступник редактора ОСОБА_2та завідуюча відділом
редакції ОСОБА_3. Буквально через кілька днів ОСОБА_2. подала до суду
адміністративний позов про визнання незаконним та скасування штатного розпису,
на підставі якого вони всі троє були звільнені з роботи.

Тому
вона разом з ОСОБА_3. чекала коли суд розгляне адміністративну справу, а коли
побачила, що розгляд цієї справи затягується вирішила подати цей позов про
поновлення на роботі.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2., яка була звільнена разом з позивачкою уже 24 квітня
2007 року звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним
штатного розпису редакції, а позивачка, сподіваючись на позитивний і для
вирішення свого спору результат вчасно не звернулась до районного суду з
позовом про поновлення на роботі.

За таких обставин суд вважає
можливим відповідно до ст.234 КЗпП України поновити позивачці строк для
звернення до суду з цим позовом.

На
підставі наведеного, керуючись ст.40,49-2,221,232-236,237-1 КЗпП України,

РІШИВ:

Поновити ОСОБА_1строк для звернення до суду.

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовільнити повністю.

Поновити
ОСОБА_1на посаді оператору комп'ютерного набору редакції районної газети
«Семенівський вісник».

Стягти
з редакції районної газети «Семенівський вісник» на користь ОСОБА_1заробітну
плату за час вимушеного прогулу у розмірі 3238 грн.50 коп.

Стягти
з редакції районної газети «Семенівський вісник» на користь ОСОБА_11000 гривень
моральної шкоди, завданої незаконним звільненням з роботи.

Стягти
з редакції районної газети «Семенівський вісник» 51 грн. державного мита та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в розмірі
місячного платежу 455,32 грн. виконати негайно.

Рішення
може бути переглянуте за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з часу
одержання його копії.

Головуючий - підпис

ВІРНО

Голова Семенівського райсуду

Полтавської області                                                                                                        В.О.Любицький