АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого - судді                      Ломанової Л.О.,

суддів:                                     Притуленко О.В.,

Полянської В. В.,

при секретарі                                                Петриченко О.В.,

за
участю:ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 (треті
особи: ЖКВ „ОПТА ОСОБА_3)
про визнання особи такою, що втратила право користувань жилим приміщенням,
зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, ОСОБА_3(третя особа - ЖКВ „ОПТА") про змін
договору найма жилого
приміщення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Феодосійського міського
суду АР Крим від 05 березня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА: У
січні 2007 року
ОСОБА_4звернулась в суд із позовом доОСОБА_2 про визнання таким, що втратив
право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1на підставі ст.71 ЖК України. Вимоги мотивовані тим, що
відповідач, забравши всі свої речі, з жовтня 2003 року у квартирі не проживає без поважних причин, не
виконує обов'язків з утримання жилого приміщення та оплати комунальних послуг.

У лютому 2007 року ОСОБА_2.
звернувся із зустрічним позовом доОСОБА_1. таОСОБА_3. про зміну договору найма жилого
приміщення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з жовтня 2003 року він з
позивачкою, з якою відбував у шлюбних відносинах, проживав на дачі, залишив у
квартирі сина - ОСОБА_3.
У 2006 роціОСОБА_1.
повернулася проживати до квартири, але створює йому перешкоди у проживанні на
цій жилий площі. Посилаючись на те, що він також має право на проживання у
квартирі, просив суд усунути перешкоди у користуванні квартирою, зобов'язав
відповідачів не перешкоджати йому в користування жилим приміщенням, виділити
йому у користування кімнату площею 12,1
кв.м. та зобов'язати ЖКВ „ОПТА"
укласти з ним окремий договір найму цього приміщення.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 05
березня 2007 року у
задоволенні позовуОСОБА_1. відмовлено. У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2. доОСОБА_1., ОСОБА_3. про зміну договору найма жилого приміщення також відмовлено. Додатковим рішенням
від 30.05.2007 року суд зобов'язавОСОБА_1., ОСОБА_3. усунути перешкоди у
користуванні квартирою ОСОБА_2.

В апеляційній
скарзіОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Справа № 22-ц-1167-ф/2007                                                            Головуючий
в першій інстанції

суддя Самойлова О.В.

суддя-доповідач     Притуленко
О.В.

На думку апелянта суд надав
неправильну правову оцінку зібраним у справі доказам та дійшов необгрунтованого
висновку про відсутність підстав для задоволення її позову.

ОСОБА_2. подав
заперечення на скаргу, в яких посилаючись на неспроможність доводів апелянта,
просить рішення суду залишити без змін.

Обговоривши наведені у скарзі
доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
статей 71, 72 ЖК
наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без
поважних причин понад шість місяців.

Як встановлено
судом,ОСОБА_1. та ОСОБА_2. з листопаду 1982
року до листопаду 2006
року відбували у зареєстровану шлюбі; з 1990 року вони та їх син ОСОБА_3. є наймачами спірної
двокімнатної квартири АДРЕСА_1

Перевіряючи
доводиОСОБА_1. про те, що ОСОБА_2. не живе у спірній квартирі з 2003 року, суд дійшов
правильного висновку, що вони не підтверджуються безспірними доказами.

Як вбачається з
поясненьОСОБА_1., наданих у суді першої інстанції (та підтверджених у суді
апеляційної інстанції) у грудні 2003
року вона з ОСОБА_2. переїхала проживати на дачу, розташовану у АДРЕСА_2. Після сварки,
яка відбулася між ними, 01
квітня 2006 року
вона повернулася проживати у спірну квартиру, а відповідач залишився проживати
на дачі, де проживає і досі.

Також з
поясненьОСОБА_1. випливає, що на вхідних дверях квартири був встановлений новий
замок (як пояснила позивачка суду апеляційної інстанції це відбулося у
листопаді 2006 року),
ключ від якого ОСОБА_2. не надавався.

Аналогічні
пояснення дав також ОСОБА_3., який крім того пояснив, що в період коли батьки
проживали на дачі, він з жінкою залишився проживати у квартирі. З пояснень
свідка ОСОБА_5 випливає, що саме вона проживала у спірній квартирі з ОСОБА_3. з
2002 року, а ОСОБА_2. таОСОБА_1. проживали на дачі; з кінця березня-початку
квітня 2006 року остання мешкає у квартирі.

В якості доказів
непроживання відповідача у спірній квартирі позивачкою був представлений суду
акт, складений 11.01.2007
року ОСОБА_6.,ОСОБА_7. та ОСОБА_8., зі змісту якого випливає , що ОСОБА_2.
не мешкає у спірній квартирі з 10.09.2003 року. Проте, допитана у судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_6. не підтвердила визначену у акті дату
непроживання відповідача, а інші особи, визначені в акті, пояснень суду не
надавали.

Аналіз фактичних обставин та
зібраних у справі доказів, зокрема: довідки ЖКВ „Опта'" про те, що 19.10.2006 року ОСОБА_2.
звертався до житлово-експлуатаційної організації з приводу неполадок квартирної
електропроводки, пояснень представника зазначеної організації, дозволили суду
першої інстанції дійти правильного висновку про відсутність підстав для
визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням
згідно вимог ст.71 ЖК
України.

З доводами
апелянта про те, що суд не дав оцінки поясненням свідків та іншим наданим нею
доказам, погодитися не можна, оскільки оцінка доказам дана у відповідності до
ст.212 ЦПК
України.

Не можна визнати
підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апелянта про те,
що відповідач фактично мешкає, у іншому жилому будинку, а саме - на дачі,
оскільки позовні вимоги про визнання відповідача втратившим право користування
жилим приміщенням ґрунтуються на вимогах ст.ст.71,72 ЖК України. Крім того, з пояснень сторін випливає, що
дача є їх сумісною власністю, якою вони спільно користуються.

З урахуванням
наведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить правових
підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-314 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах.-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Феодосійського міського суду АР
Крим від 05 березня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців після набрання

законної
сили.