УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді
Панкова М. В. Суддів    Белинчук
Т.Г. Руснак А.П. при секретарі
Білоусовій О.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення порядку користування домоволодінням та
земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення
перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою,  за апеляційною скаргою ОСОБА_3,  яка діє в інтересах ОСОБА_2на рішення
Центрального районного суду М. Сімферополя АР Крим від 14.08.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування
домоволодінням і земельною АДРЕСА_1,
який склався між сторонами з того часу,
як вони придбали будинок по 12 частки кожному,  яким вони користуються на праві сумісної
власності. Позивач вказує,  що порядок
користування будинком і земельною ділянкою площею 450 кв.м склався згідно з
ідеальними частками,  які належать
сторонам і між ними не виникало суперечок щодо цього впродовж 35 років. У 1978
році відповідач на земельній ділянці загального користування побудував гараж
літ. "Д" і в 1979 році здав його в експлуатацію. Для врегулювання
виниклого конфлікту сторони прийшли до загальної угоди,  згідно якої відповідач у свою чергу дозволив
позивачеві побудувати гараж на земельній ділянці,  що знаходиться в його користуванні. Вказаний
гараж позивачка побудувала в 1984-1985 роках і до теперішнього часу
користується ним.  На даний час виникла
необхідність здачі його в експлуатацію,
але відділ архітектури не може прийняти його в експлуатацію,  оскільки він не відповідає будівельним нормам
і правилам.  На будівництво позивачем
капітального гаража відповідач не дає згоди і між ними з цього приводу виник
конфлікт,  який можливо вирішити тільки в
судовому порядку.

ОСОБА_2
в зустрічному позові просив зобов'язати відповідачку ОСОБА_1 знести самовільно
зведені будови,  відповідачку припинити
самовільне будівництво на місці користування,
зобов'язати відповідачку припинити самовільне будівництво,  зобов'язати відповідачку відновити стан
земельної ділянки,  який був до
порушення,  мотивуючи тим,  що на підставі договору купівлі-продажу
№3-666 від 08 жовтня 1970 року і договору купівлі-продажу №3-860 від 06 вересня
1976 року,  позивачу і відповідачу,  на праві загальної пайової власності
кожному,  належить 1/2 частка жилого
будинку,  з відповідною часткою
господарських споруд,  розташованих по
АДРЕСА_1

У 1985 році ОСОБА_1 самовільно побудувала гараж,  який створює перешкоди позивачеві в
користуванні будинком і землею,  у
зв'язку з тим,  що він був зведений дуже
близько до стіни житлового будинку (на відстані 40 см),  що не дає

Справа №22-ц-6618/2007 року            Головуючий
першої

Інстанції                          Гулевич Ю.Г.

Доповідач                        Панков М. В.

позивачу
можливість вести роботи по його належному обслуговуванню: здійснювати
поточний,  косметичний ремонт. До того
ж,  гараж побудований таким чином,  що атмосферні опади не стікають на
землю,  а застоюються між будинком і
гаражем,  внаслідок чого утворилася
вогкість стін житлової кімнати,
вважає,  що відповідно до вимог
чинного законодавства у сфері будівництва,
воно повинне,  здійснюватися з
дотриманням будівельних,
санітарних,  протипожежних,  екологічних і інших норм.

На
території земельної ділянки,  виділеної
під будівництво,  знаходяться і інші
самовільно збудовані відповідачкою будови-це прибудована до житлового будинку
літня кухня і споруди типу убиральня (пл.15 кв.м. ),  які також зведені без згоди позивача. Діями
відповідачки,  була зруйнована убиральня
(літ.У),  призначена для
користування,  і на її місці ведеться
самовільне будівництво. Все це ущемляє права позивача як співвласника житлового
будинку і землекористувача загальної земельної ділянки.

Посилаючись
на вказані обставини,  ОСОБА_2 просить
задовольнити його вимоги,  які стосуються
знесення самовільних будівель.

Рішенням
Центрального районного суду М. Сімферополя АР Крим від 14.08.2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено. Виділено ОСОБА_1 на 1/2 частку АДРЕСА_1наступні приміщення:
у літ.А: 2-2 кухню,  площею 7, 7
кв.м,  вартістю 5536 грн.; 2-3 житлову
кімнату,  площею 14, 1 кв.м,  вартістю 10137; у тамбурі літ а : 2-1 передпокій,  площею 8, 6 кв.м. ,  вартістю 3269 грн.; крильце,  вартістю 223 грн.; підвал 2-1,  вартістю 1760 грн.; частина сараю літ.Б з
розмірами 2, 65 х 3, 65,  вартістю 1333
грн.; тамбур літ 61,  вартістю 4133 грн.
Тамбур літ. 61,  вартістю 4133 грн. А всього
на суму 26391 грн. складає 46/100 долі від всього домоволодіння.

Виділено
ОСОБА_2 на 1/2 частку АДРЕСА_1наступні приміщення: у літ.А: 1-2 житлову
кімнату,  площею 7.9 кв.м. ,  вартістю 5679 грн; 1-3 житлову кімнату,  площею 14.4,
вартістю 10 352 грн.; у тамбурі літ.а: 1-1 передпокій,  площею 5, 1 кв.м.  вартістю 1938 грн.; 1-14 кухню,  площею 3, 2 кв.м,  вартістю 1236 грн.,  підвал 1-1,
вартістю 2347 грн.,  частина сараю
літ.Б,  розмірами 3, 25 х2, 65,  вартістю 1181 грн.; тамбур літ.б,  вартістю 2135 грн.; тамбур літ.б.2,  вартістю 1072 грн.; гараж літ.Д.,  вартістю 4958 грн.,  а всього на суму 31 101 грн.,  що складе 54/100 долі від всього
домоволодіння. Порядок користування земельною ділянкою між сторонами суд
визначив згідно з перши варіантом експертизи від 30.01.2006 року,  таким чином: в загальне користування
співвласників домоволодіння суд виділив земельну ділянку №1,  площею 46 кв.м.  Визначив в користування ОСОБА_1 на 12
земельну ділянку №2,  площею 188 кв.м
№3,  площею 14, 2 кв.м №4,  площею 13, 8 кв.м,  а всього 216 кв.м. ,  що більше покладеного на частку на 5
кв.м.  Визначив в користування ОСОБА_2 на
12 частки земельну ділянку №5,  площею
95 кв.м.  №6,  площею 28, 6 кв.м №7,  площею 87, 4 кв.м,  а всього 211 кв.м,  що менше покладеного на частку на 5 кв.м.

Позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим будинком та
земельною ділянкою залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3,  яка діє
інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши позивачку
та представників сторін,  колегія
вважає,  що рішення підлягає
скасуванню,  з направленням справи на
новий розгляд.

Судом
встановлено що,  рішенням
Сімферопольського міськвиконкому №19 від 07.07.1959 року вказана земельна ділянка
виділена ОСОБА_4 і ОСОБА_5для будівництва житлового будинку та відповідно
договору від 23.11.1959 року передана їм в безстрокове користування. ОСОБА_1
стала власником 1/2 частини будівлі згідно з договором купівлі-продажу в 1970
році,  а ОСОБА_2. також згідно з
договором купівлі-продажу,  став
власником 1/2 частини тієї ж будівлі в 1976 році.

Розділ
земельної ділянки і порядок користування нею і домоволодінням між
співвласниками не проводився. Між сторонами була здійснена домовленість про
користування домоволодінням та земельною ділянкою згідно тому порядку,  який був встановлений між братами ОСОБА_5і
сторони користувалися домоволодінням та земельною ділянкою у порядку,  що склався раніше.

Житловий
будинок фактично був поділений в натурі,
на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.1976 року,  коли ОСОБА_2 придбав конкретні житлові
приміщення і господарські споруди.

Суд
розділив домоволодіння та визначив в користування земельну ділянку відповідно
до першого варіанту розділу земельної ділянки згідно висновку експертизи №848
від 30.01.2006 року,  оскільки він
відповідає користуванню домоволодінням та земельною ділянкою згідно тому
порядку,  який був встановлений між
братами ОСОБА_5

Суд не
знайшов підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про знесення самовільно
побудованих споруд на земельній ділянці,
оскільки їм не представлені докази того,
що належний ОСОБА_1 гараж і інші господарські споруди перешкоджають йому
у здійснені права власності.

Посилання
ОСОБА_2 на те,  що гараж ОСОБА_1 порушує
його права користування земельною ділянкою,
суд визнав необгрунтованими,
оскільки відсутній державний акт на спірну земельну ділянку і його право
на постійне користування вказаною земельною ділянкою цим не посвідчується.

Колегія
не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розділу будівлі,  встановлення порядку користування земельною
ділянкою і відмовою в позові про знесення самовільних споруд.

При
заявлених вимогах про порядок користування спільною частковою власністю
майна,  суд першої інстанції вийшов за межі
заявлених вимог і виділив у натурі частки із майна спільної часткової власності
сторін.

Встановивши
порядок користування земельною ділянкою між сторонами,  суд виходив з того,  що користування земельною ділянкою сторони
визначили своєю угодою і цей порядок користування не змінювався на протязі 35
років.

Але
згідно з законом,  суд може не визнати
угоду про порядок користування земельною ділянкою,  якщо така угода явно ущемляє законні права
когось зі співвласників,  позбавляє його
можливості належно користуватися своєю частиною будинку,  суперечить архітектурно-будівельним,  санітарним чи пожежним правилам.

Як
вбачається зі справи,  гараж позивачки є
тимчасовою спорудою,  тому конфлікту не
існувало,  доки вона не вирішила
побудувати капітальний гараж на ділянці,
яка по своєї площі не дає можливості розташувати будівлю для зберігання
автомобіля не порушуючи права відповідача. Гараж позивачки перешкоджає
відповідачу користуватися житловим будинком та здійснювати його належне
обслуговування. Задня стіна гаража знаходиться у 50 см від стіни житлового
будинку,  що належить ОСОБА_2,  що призводить в дощові погодні умови к застою
води,  не дає можливості провести
належний косметичний ремонт будинку і суперечить протипожежним нормам.  Згідно договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки №11073 цільове призначення цієї земельної
ділянки -сад,  п.а договору передбачає
відстань 1 м від сусідньої межі ділянки для обслуговування житлового будинку.
Порушення позивачем будівельних та протипожежних правил підтверджується
висновком експерта з первинної та повторної будівельно-технічної експертизи.

При
розгляді зустрічної позовної заяви про усунення перешкод у користуванні
житловим будинком та земельною ділянкою,
судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог „оскільки ОСОБА_2 не
представлені докази того,  що належний
ОСОБА_1 гараж та інші господарські споруди перешкоджають йому у,  здійснені права власності і крім того,  ОСОБА_2 не є належним позивачем по
справі,  тому що не має державного акту
на право власності на земельну ділянку.

З такими
висновками колегія не може погодитися оскільки вони суперечать матеріалам
справи і ОСОБА_2 є належним власником житлового будинку і земельної ділянки/яка
була виділена попереднім співвласникам.

Таким
чином,  колегія вважає,  що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
суд в повній мірі не дослідив і не розглянув вимоги сторін і ці недоліки
не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Керуючись
ст.
ст.  303,  311,
315 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3,  яка діє в інтересах
ОСОБА_2задовольнити.

Рішення
Центрального районного суду М. Сімферополя АР Крим від 14.08.2007 року
скасувати,  справу передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду України

протягом двох місяців.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили моменту її проголошення.