Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Берднік І.С., Костенка А.В.,
Лященко Н.П., Шабуніна В.М.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області  про стягнення суми компенсації за
продовольчий пайок та речове майно за касаційною скаргою Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області  на рішення Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 2 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області  від 30 жовтня
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.
що він проходив дійсну військову службу в період з 12 серпня 1992 року по 29
вересня 2005 року на різних командних
посадах у військовій частині Д 0140 у м. Верхівцево Дніпропетровської
Посилаючись на те, що з 11 березня 2000
року по 15 вересня 2005 року продовольчий пайок та речове майно або грошова
компенсація замість них, згідно Постанови КМ України від 22 липня 1998 року №
1135 «Про забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України речовим майном у мирний час»,  «Тимчасового положення  про проходження військової служби офіцерами,
прапорщиками та мічманами» та Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей»,
не видавались, позивач просив стягнути з відповідача цю суму
заборгованості в розмірі 19 642 грн. 46 коп.
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 2 березня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області
від 30 жовтня 2006 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача
грошову компенсацію за неотримане речове майно у сумі 3 398 грн. 18 грн. та грошову
компенсацію за неотриманий продовольчий пайок в сумі 16 244 грн. 28 коп.,
стягнуто з відповідача на користь держави 196 грн. 42 коп. судового збору.

У касаційній скарзі Головне управління Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав
чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України),
який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ
адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів  і порядок здійснення адміністративного
судочинства.

Частиною 2 статті 4  цього Кодексу визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 КАС
України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб¢єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб¢єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3
цього Кодексу, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший суб¢єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно п. 2 ч 1 ст. 17 КАС
України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної
служби.

Публічною службою, згідно п.
15 ч. 1 ст. 3 КАС України, є діяльність на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Адміністративні справи, у
яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування,
посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, як це
передбачено  пунктом 1 частини 1 ст. 18
КАС України, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам (п. 2
ч. 1 ст. 3 КАС України).

Одже спір, що виник між
сторонами, є публічно-правовим і відноситься до адміністративної юрисдикції, а
тому його розгляд, як судом першої, так і судом апеляційної інстанції повинен
був здійснюватися за нормами КАС України.

Втім суди розглянули справу
після 1 вересня 2005 року (після набрання чинності КАС України), за правилами,
встановленими Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Таким чином, суди дійшли
помилкового висновку про наявність цивільно-правового спору і помилково
розглянули вимоги ОСОБА_1за правилами ЦПК України.

Враховуючи, що порушення норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, допустили
як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, для розгляду в
порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 333, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області
задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 2 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області  від 30 жовтня
2006 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду
в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Патрюк М.В.

Судді:

Берднік І.С.  Костенко А.В.  Лященко Н.П.  Шабунін В. М.