Справа
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 травня 2007 року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в складі головуючого
судді - Середа  А.В.

при секретарі -  Музера  В.Б., розглянувши у відкритому судовому   засіданні
в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Кременчуцького
центру  зайнятості, Полтавського
обласного центру зайнятості       до
ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 року до суду звернувся Кременчуцький
центр зайнятості, Полтавський обласний центр зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання.

Вказували, що
ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького ЦЗ, Полтавського обласного центру зайнятості як така, що шукає роботу. Відповідно до
ч.З ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» за особистою заявою ОСОБА_1 було
присвоєно статус безробітного. ОСОБА_1 виказала намір перенавчатися іншій
професії. Їй було запропоновано навчання в ЗАТ Кременчуцька ВТФ «Кретекс» за професією швачка. Між Кременчуцьким центром
зайнятості та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір від 11.05.2006 року щодо її професійного навчання. За цим договором ОСОБА_1 зобов»язалася приступити у визначені строки до
занять, пройти повний курс навчання, оволодіти
професійними знаннями та навиками, скласти кваліфікаційні іспити чи інші форми контролю знань, Кременчуцький центр зайнятості
зобов»язувався виплачувати щомісячно згідно з чинним законодавством матеріальну
допомогу в період професійної підготовки,
перепідготовки та підвищення кваліфікації, а також у разі проїзду до
навчального закладу і у зворотньому напрямку, добові під час перебування у
дорозі, а також проживання. Згідно договору
Полтавський обласний центр зайнятості сплачував вартість навчання групи
слухачів у навчальному закладі. ОСОБА_1 приступила до занять 11.05.2006 року. Наказом № 164 ОСОБА_1 відраховано , в зв»язку з пропуском занять без поважних причин.

Відповідно до п. З ст. 36 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне соціальне страхування
на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки
або підвищення кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості без поважних причин із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення кваліфікації. За період
навчання ОСОБА_1 Полтавським обласним центром зайнятості згідно з розрахунку витрачено на навчання 126 грн. 75 коп., просив стягнути з ОСОБА_1
заборгованість в сумі 126 грн. 75 коп. та кошти на оплату витрат інформаційно-технічне забезпечення.

В судовому засіданні представник позивача Касьянов С.М. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на підстави та  обставини, викладені в позовній  заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася вдруге без поважних
причин. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,
а також повідомлялася через засоби масової інформації, а
саме через газету «Зоря Полтавщини» № 66 від 08.05.207 року.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

26.04.2006 року відповідач звернулася до Кременчуцького центру
зайнятості, як така, що шукає роботу. Відповідно до ч.З ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» за особистою заявою ОСОБА_1 було присвоєно статус безробітного.
Відповідач ОСОБА_1 виказала намір перенавчатися іншій професії. Їй
було запропоновано навчання в ЗАТ Кременчуцька ВТФ «Кремтекс» за професією швачки. Між Кременчуцьким центром зайнятості та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір від 11.05.2006 року щодо її професійного навчання. За цим договором ОСОБА_1 зобов»язалася приступити у визначені строки до занять, пройти
повний курс навчання, оволодіти професійними знаннями та навиками, скласти
кваліфікаційні іспити чи інші форми контролю
знань, Кременчуцький центр зайнятості зобов»язувався виплачувати щомісячно
згідно з чинним законодавством матеріальну допомогу в період професійної
підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації, а також у
разі проїзду до навчального закладу і у зворотньому напрямку, добові під час
перебування у дорозі, а також проживання. Згідно договору Полтавський обласний центр зайнятості сплачував вартість навчання групи
слухачів у навчальному закладі. Відповідач ОСОБА_1 приступила до занять 11.05.2006 року. Наказом № 164 відповідача ОСОБА_1 відраховано як таку, що не
з»явилася на кваліфікаційний іспит.

Відповідно до п.
З ст. 36 Закону
України «Про загальнообов»язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за
направленням державної служби зайнятості без поважних причин із застрахованих осіб стягується сума витрат на
професійну підготовку, перепідготовку
або підвищення кваліфікації. За період навчання ОСОБА_1 Полтавським обласним
центром зайнятості згідно з розрахунку витрачено на навчання 126 грн. 75 коп. Тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути суму, яка
була виплачена відповідачу на випадок безробіття в сумі 126, 75 грн. та оплату витрат на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30
грн..

Керуючись ст. 36, 39 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне соціальне страхування на
випадок безробіття»,  ст. ст. 10, 208,
209,212, 213,  215,224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Кременчуцького центру зайнятості, Полтавського обласного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення витрат на
навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в Фонд загальнообов»язкового державного соціального
страхування України на випадок безробіття суму витрат на навчання в розмірі 126 грн. 75 коп., з них на користь Полтавського обласного центру зайнятості суму 126 грн. 75 коп. (Р/р 3202 в ГУДК України в Полтавській області, ЗКПО 3491234 МФО
831019 ).

Стягнути з ОСОБА_1 51 грн. держмито в прибуток держави та
оплату витрат на інформаційно технічне забезпечення в сумі 30 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою   заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.