Справа №2-2724/2007
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 квітня 2007
року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої -
судді Крупінської С.С.,

при секретарі - Давидович А.А.,

з участю
позивача - ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2,

представника відповідача
- ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луцької міської ради, ОСОБА_2
про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності
на спадкове  майно ,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів про визначення
часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове
майно . Свої вимоги мотивує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 ,
який був її чоловіком та батьком відповідача ОСОБА_2, відкрилась спадщина на
належну йому на праві спільної сумісної власності частину квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4
Відповідач ОСОБА_2 подав в нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини
за законом. Позивач ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право власності на
спадкове майно, а саме на належну спадкодавцю частину вище зазначеної квартири,
оскільки формально не визначені частки в праві спільної сумісної власності на
квартиру.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право
власності на спадкове майно .

Позивач ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні уточнила позовні вимоги ,
просила визначити, що частки кожного з співвласників квартири АДРЕСА_1
становлять по 1/2 частині кожного.

Представник відповідача ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги визнала, не
заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх
задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 13.04.1993 року (а.с.9) ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 , даний факт вбачається з
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.10). Після його смерті в порядку ст.
1220 ЦК України
відкрилась спадщина на належну йому на праві спільної сумісної власності
частину квартири АДРЕСА_1.

З пояснень сторін , матеріалів справи, вбачається, що позивач ОСОБА_1 як
спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 має право на спадкове
майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину, тобто на належну
спадкодавцю частину вище зазначеної квартири, не може, оскільки формально не
визначені частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК
України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом
або рішенням суду.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" не
визначено умов, за яких один із членів сім'ї може отримати більшу або меншу
частку в приватизованому житлі. А тому в житловому приміщенні в кожного члена
сім'ї, яким передається у власність займана квартира, частки є рівними .

Враховуючи вище викладене та те, що між співвласниками вище зазначеної
квартири не встановлено домовленості щодо визначення розміру часток у праві
спільної сумісної власності, суд прийшов до висновку, що позов слід
задовольнити та встановити, що кожному із співвласників належить по 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.
ст. 10,11,60,212,215,223 ЦПК України, на підставі ст. 328,370ч.2 ЦК України,

суд,-

вирішив :

Позов
задовольнити.

Встановити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по 1/2 частині кожного.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.