Справа 22ц-733/07                                    Головуючий
у першій інстанції - Орленко
Категорія - 34                                       Доповідач
апеляційної інстанції - Данилова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2007
року                                                                          м.
Миколаїв

Колегія
суддів  судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого   Лисенка
П. П.

суддів                Данилової 0. 0., Кутової Т. З.

при секретарі    Варміш О.
С.

за участю   позивача ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства

УСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006
року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Позивач
зазначав, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 1992 по 2002 рік. Мають двох
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
батьком яких записано його. Посилаючись на те, що протягом сумісного життя у
нього були сумніви щодо свого батьківства, а остаточно він переконався у
неможливості взагалі мати дітей у 2006 році, ОСОБА_1 просив виключити з
актового запису про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свого ім'я як батька дітей.

Відповідачка
ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на безпідставність вимог позивача.

Рішенням
Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2007 року у
задоволенні позову відмовлено.

Перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

При вирішення
спору суд першої інстанції виходив з того, що за часом народження дітей спір
між сторонами щодо оспорювання батьківства має вирішуватися за правилами ст. 56
Кодексу законів про шлюб та сім'ю України, який діяв на час виникнення спірних
правовідносин і втратив чинність з 1 січня 2004 року. За цією нормою особа, яка
записана батьком дитини мала право оспорити проведений запис протягом року з
того часу, коли вона дізналася про проведений запис.

Судом було встановлено,
що на час народження кожного з дітей / 1994 та 2001 роки/ позивач перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, проживали однією сім'єю, і ОСОБА_1 знав
про запис щодо його батьківства з часу вчинення кожної актового запису.

2

За такого суд дійшов обґрунтованого висновку, що
ОСОБА_1, звернувшись до суду з оспорюванням батьківства у жовтні 2006 року,
пропустив передбачений законом строк, а тому у задоволенні його позову
відмовив.

Висновки суду
відповідають обставинам справи та вимогам ст. 56 КпШС України.

Доводи апелянта
про те, що суд безпідставно відмовив у проведенні експертизи щодо встановлення
походження дітей, не мають правового значення, бо пропуск строку на звернення
до суду є окремою підставою для відмови у позові по суті.

Твердження апелянта
про те, що цей строк мав рахуватися з того дня, коли він остаточно дізнався, що
діти походженням не від нього, суперечить диспозиції ст. 56 КпШС України, а
тому також не мають правого значення.

Оскільки
апеляційна скарга не містить доводів, які би спростовували висновки суду   чи
доводили   би   порушення
ним   вимог   сімейного
та   процесуального законодавства,
колегія не вбачає підстав для скасування судового рішення. Керуючись ст. ст.
308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з цього часу
може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України.