Справа-22ц-8343-2007 р.
Головуючий у 1 інстанції: Зайченко С. В.
Доповідач: Кіянова С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
грудня 2007 року  Судова палата у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в
складі: головуючого - судді                      Ювченко
Л.П.

суддів                                                            Кіянової
С. В.,  Єлгазіної Л.П.

при
секретарі                                                Тума
О.В.

за участю
особи,  яка не приймала участі у справі
ОСОБА_2

та її
представника                                        ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою особи,  яка не приймала участі у
справі ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 30
липня 2007 року за позовом АКБ
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет
іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 30.07.2007 року задоволено
позов АКБ "Укрсоцбанк"
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,  звернуто дострокове стягнення на предмет
іпотеки за договором від 26.05.2006 року у вигляді житлового будинку з надвірними
спорудами та земельну ділянку в АДРЕСА_1,
які є забезпеченням кредитних обов'язків ОСОБА_1 згідно кредитного
договору від 26.05.2006 року на суму 30000 дол. США шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною
179275 грн.,  з відповідача стягнуто на
користь держави судовий збір і на користь позивача витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі особа,  яка не
приймала участи у справі ОСОБА_2,
просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції,  оскільки судом
першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права,  не враховано,
що постановою ЛВС у Центрально-Міському районі м. Горлівки від
21.06.2006 року з метою забезпечення стягнення боргу за виконавчим написом
нотаріуса 20.06.2006 року на договорі позики від 2, 6.05.2006 року,  який було укладено між нею та
відповідачкою,  було накладено арешт та
заборону на відчуження саме зазначеного предмету іпотеки. Сума боргу
відповідачки на її користь більше ніж на користь банку,  не враховано,
що договір позики та договори кредиту та іпотеки укладено одного
дня,  а саме 26.05.2006 року,  однак,
виконавчий напис нотаріуса на її договорі позики було зроблено
20.06.2006 року,  а вимоги позивача по
справі лише у червні 2007 року,  не
враховано,  що при визначені початкової
ціни предмету іпотеки,  суд зазначив
вартість майна згідно договору купівлі-продажу,
тоді як його вартість значно вище,
в зв"язку з таким рішенням суду вона позбавлена реальної можливості
стягнути з відповідачки суму боргу за договором позики.

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник підтримали
доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Сторони
в судове засідання не з"явилися,
будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_2 та її
представника,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційну скаргу ОСОБА_2
слід відхилити,  а рішення суду залишити
без змін з наступних підстав.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини,  що склалися
між сторонами і визначив закон,  який їх
регулює.

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив,
що між сторонами 26.05.2006 року було укладено договір кредиту на суму
30000 дол. США зі сплатою
12, 5% річних терміном повернення основної
заборгованості до 25.05.2021 року. У забезпечення виконання договірних

забов"язань 26
травня 2006 року між сторонами було укладено договір іпотеки,  за яким ОСОБА_1 передала житловий будинок з
надвірними спорудами та земельну ділянку в АДРЕСА_1,  які належать їй на праві власності позивачу в
особі АКБ
"УКРСОЦБАНК". З боку позивача умови кредитного договору були
виконані,  але,  відповідач останній раз в листопаді 2006 року
сплатив 300 дол. США та від
подальшого виконання забо"язання відмовився. Згідно п.4.5 Кредитного
договору у разі невиконання відповідачем обов"язків протягом більш ніж 60
календарних днів,  строк користування
кредитом вбажається таким,  що сплив та
відповідно відповідач повинен погасити кредит у повному обсязі,  сплатити проценти за фактичний час
використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Станом на 13.03.2007 року
заборгованість за кредитом складає 29065, 4 дол. США,  відсотки
604, 76 дол. США,  прострочені відсотки 273, 11 дол. США та пеня 16, 25 дол. США,  а всього 29959, 52 дол.США,  що за курсом НБУ складає 151295, 57 грн.

При
таких обставинах,  суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що позивач має право вимагати стягнення на предмет іпотеки на підставі  ст.
ст. 525,  526 ЦК України,  ч.1
ст. 33,   ст. 39 Закону України
"Про іпотеку" з наступними змінами та доповненнями.

Так,  згідно п.1.1 - 1.2. Кредитного договору від
26.05.2006 року,  укладеного між ОСОБА_1
та АКБ "УКРСОЦБАНК"
кредитор передав позичальнику 30000 дол.
США за сплатою 12, 2 % річних строком до 25.05.2021 року для
придбання нерухомого майна у вигляді будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 13-17).

На
забезпечення виконання вказаного забов"язання 26.05.2006 року між тими ж
сторонами було укладено Іпотечний договір (а.с.
18-22),  згідно якого ОСОБА_1
передала в іпотеку АКБ "УКРСОЦБАНКУ"
нерухоме майно,  яке належить їй на праві
власності,  а саме : земельну ділянку
площею 0, 0628 га,  яка надана для будівництва
та обслуговування жилого будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 та сам
зазначений житловий будинок з господарськими спорудами.

Відповідно
до п.1.3 Іпотечного договору вартість предмету іпотеки за згодою сторін
становить 179275 грн.

Згідно
графіку погашення кредиту (а.с.  13-14)
встановлено,  що до останнього дня місяця
ОСОБА_1 повинна рівними частками кожен місяць сплачувати суму основного боргу.

Відповідно
до  ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від забов"язання або одностороння зміна його умов не
допускається,  якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно
до  ст. 526 ЦК України
забов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору
та вимог цього Кодексу,  інших актів
цивільного законодавства,  а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
іншіх вимог,  що звичайно ставляться.

Згідно
п.4.5 Кредитного договору у разі невиконання боржником обов'язків протягом
більш ніж 60 календарних днів,  строк
користування кредитом вважається таким,
що сплив та відповідно боржник повинен погасити кредит у повному
обсязі,  сплатити проценти за фактичний
час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Згідно
витягу з Державного реєстру право чинів (а.с. 25) ОСОБА_1 є власником житлового
будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 (а.с. 25),  крім того,
вона є і власником земельної ділянки за вказаною адресою площею 0, 0628
га (а.с. 57).

Таким
чином,  відповідачем порушені умови
Кредитного договору,  протягом більш ніж
60 календарних днів не внесено платежів,
тому листом від 18.10.2006 року (а.с. 26) боржника ОСОБА_1 було
попереджено позивачем про можливість застосування примусового стягнення суми
кредиту і погашення існуючої кредитної заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки відповідно до ч.1
ст. 35 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно
до ч.1  ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного
забов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним
забов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вартість
нерухомого майна,  яке є предметом
іпотеки встановлено в розмірі 179275 грн. (а.с.
18-22),  станом на 13.03.2007 року
сума заборгованості за кредитом складає 29065, 4 дол. США,  прострочені відсотки та пеня,  а в загальному розмірі 29959, 52 дол.
США,  що в еквіваленті за офіційним
курсом НБУ складає 151295, 57 грн.

Відповідно
до  ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" суд визначив початкову предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

При таких обставинах
рішення суду першої інстанції відповідає вимогами матеріального та
процесуального права і підстав для його скасування не має.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2 про те,  що
між нею та відповідачкою ОСОБА_1 теж 26.05.2006 року було укладено договір
позики на суму 153000, 00 грн. і 20.06.2006 року нотаріусом було вчинено
виконавчий напис про стягнення з відповідачки на користь ОСОБА_2 суми боргу зі
штрафними санкціями не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом,  оскільки вони не впливають йа правильність
висновків суду першої і6нстанції,
оскільки виконавчий напис нотаріуса зроблено пізніше ніж укладено
Іпотечний договір з АКБ "УКРСОЦБАНК".

Інші
доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 також не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань..

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.1 п.1,  308,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 30 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.