Справа №2-192
РІШЕННЯ

іменем   України

16
квітня 2007
року                                   Токмацький
районний    суд    Запорізької

області

в складі головуючого:                     Селіверстова С.М.

при секретарі:                                  Жмурко
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Токмак цивільну
справу за позовом ТОВ «Токмактепломережа» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за теплову енергію

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка мешкає за адресою АДРЕСА_1 та є споживачем теплової енергії. Відповідачка не проводить розрахунки за
спожиту нею теплову енергію, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі
2708,
19 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені
позовні вимоги та пояснив, що фактично квартира, в якій мешкає відповідачка належить її матері, на яку ї відкрито особовий
рахунок в ТОВ "Токмактепломережа". Відповідачка постійно
мешкає у квартирі своєї матері разом із сином, але відмовляється сплачувати за
фактично спожиту теплову енергію. У зв'язку з чим, просить стягнути з нею всю
суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30
грн.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що
вона не перебуває з позивачем в договірних стосунках, тому як квартира
оформлена на її матір. Разом з тим, вона визнала, що дійсно користується
тепловою енергією, яку їй постачає ТОВ "Токмактепломережа". Крім
того, відповідачка зазначила, що у зв'язку з тим, що в позові просять стягнути
з неї заборгованість за період з 01.11.2003 року по 01.10.2006
року, просить застосувати трирічний строк позовної
давності.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він в теперішній час є
головою житлово-будівельного кооперативу "Магаданський". В кв. АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_1, яка за весь час свого мешкання в будинку жодного разу не
сплачувала за теплову енергію, не дивлячись на неодноразові попередження з
цього приводу.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, свідка та
вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Згідно виписки з особистого рахунку відповідачки, за нею дійсно є
заборгованість в розмірі, яку представник позивача просить стягнути з
відповідачки.

Вказаний розрахунок зроблено згідно
діючих тарифів на теплову енергію, затверджених ТОВ «Токмактепломережа».

В судовому засіданні встановлено, що фактично сторони перебували у
договірних стосунках. Позивач надавав відповідачці теплову енергію, а вона нею
користувалася. Жодних відмов від відповідачки ОСОБА_1 від наданих позивачем
послуг -
не надходило. До того ж, сама відповідачка визнала в
судовому засіданні, що вона споживала теплову енергію, надану позивачем.
Посилання відповідачки ОСОБА_1 на необхідність застосування трирічного строку
позовної давності дає суду змогу зробити висновок, що відповідачка фактично
визнала наявність договірних відносин між нею та позивачем.

Відповідно до ст. 218
ЦК України, недодержання сторонами письмової форми
договору, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність.

Враховуючи вищенаведене, відповідачка повинна сплачувати заборгованість за
спожиту теплову енергію згідно до наведеного розрахунку.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.З ст. 267 ЦК України, за заявою сторони у спорі,
суд застосовує позовну давність, строк якої, відповідно до ст. 257
ЦК України, складає три роки.

Крім того, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та
держмито також підлягає сплаті з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 218,
543, 257, 267 ЦК України, ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.
Позов ТОВ
«Токмактепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію
задовольнити частково.

2.
Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Токмактепломережа» заборгованість за теплову енергію в сумі 1468, 12 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 16,
26 грн., а всього 1484, 38 грн.

3.
Стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави держмито в сумі 27, 64 грн.

Протягом десяти днів з момента проголошення рішення
може бути подана заява про апеляційне оскарження цього рішення, а протягом
двадцяти днів з момента
подання вказаної заяви може бути подана апеляційна скарга
на рішення.