Справа №22ц-15бб/2007р.                                                 Головуючий у першій
інстанції Єзерський П.О.
Категорія 33                                                                      Доповідач у апеляційній
інстанції Єфімова В.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 грудня 2007 року колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду міста Севастополя в складі: головуючого  - Єфімової В.О.

суддів       - Водяхіної Л.М., Володіної Л.В. при
секретарі - Соменко С.П.

за участю -
ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в  м.Севастополі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого  суду
Ленінського району м. Севастополя від 10 жовтня 2007 року по  цивільній справі за позовом ОСОБА_2
доОСОБА_1,  ОСОБА_4 про визнання
договору  недійсним  та
витребування  майна  з
чужого  незаконного
володіння,  за зустрічними позовами
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_4 про
визнання угоди дійсною,  та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання добросовісним
набувачем та визнання права власності на автомашину, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1

ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу №1824 від

06 червня 2006 року автомобіля ВАЗ-21110,
укладеного між ОСОБА_2

та ОСОБА_4, просив витребувати автомобіль з чужого
незаконного

володіння, а також просив зобов'язати ОСОБА_1 повернути йому

довіреність від 10 лютого 2005 року та стягнути з
нього на його користь

моральну шкоду в розмір - 5000грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 19 лютого 2002 року він видав на  ім'я ОСОБА_1 довіреність на право керування та розпорядження автомобілем ВАЗ-21100 держномер НОМЕР_1 строком на три роки. Після закінчення вказаного строку він видав другу довіреність 10 лютого 2005 року, однак 20 червня 2006 року належним чином -
нотаріально скасував її. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 06 липня 200 6
року продав автомобіль ОСОБА_4 В зв'язку з
чим, вказаний договір є не дійсним.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_4 про визнання вищевказаної угоди договором купівлі-продажу автомобілю, стягнення з ОСОБА_2
на його користь моральної шкоди - 5000грн. Вимоги мотивував тим, що 19 лютого 2002 року між ним та ОСОБА_2 фактично був
укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 спірній
автомобіль, а ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 за нього 4500 доларів США.

ОСОБА_4 також звернувся з зустрічним позовом, в якому просив визнати його добросовісним набувачем спірного автомобілю
та визнати за ним право власності на нього. Свої
вимоги мотивував тим, що на момент купівлі-продажу автомобіля він не знав про
те, що продавець ОСОБА_1 не мав повноважень продавати його і що
доручення скасовано.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 10 жовтня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.
Рішенням суд договору купівлі-продажу №1824 від 06 червня 2006 року
автомобіля

2

ВАЗ-21110   визнаний
недійсним, спірній автомобіль витребуваний у добросовісного набувача
ОСОБА_4 та переданий власнику ОСОБА_2  З
ОСОБА_1  не  користь
ОСОБА_4  стягнута  вартість ,» автомобілю - 23230грн. А
також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнута моральна шкода в розмірі - 500грн.
та витрати позивача пов'язані з зверненням до суду.  У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволені
позову, а його позовні вимоги задовольнити. Вважає, що рішення
суду постановлено з порушенням норм матеріального
права. Вказує, що суд не прийняв до уваги те, що фактично він купив спірний
автомобіль у свого родича ОСОБА_2 за що останній отримав гроші. В
виду споріднених стосунків належним чином вказана угода не була оформлена.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення

учасників
процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи

апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з

таких підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходи з того, що  ОСОБА_1 не мав права продавати 06 липня 2006 року спірний
автомобіль, оскільки доручення від 10 лютого 2005 року на право керування та розпорядження автомобілем, що видано
на його ім' я було скасовано 20 червня 2006 року власником автомобіля -
ОСОБА_2, та ОСОБА_1 отримав
нотаріальне повідомлення про це.

З такими висновками суду
погоджується судова колегія.

З матеріалів
справи та пояснень сторін дійсно вбачається висловлене.

ОСОБА_2 20 червня 2006 року належним чином - нотаріально скасував довіреність від 10 лютого 2005 року (а.с.6), а
тому ОСОБА_1 з цього моменту на мав права
розпоряджатися спірним автомобілем.

При таких обставинах, укладену угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про продаж спірного автомобілю визнати законною не
можна.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що фактично він купив автомобіль ОСОБА_2, у порушення ст. 60 ЦПК України, ним не доведені.
Крім  того, договір купівлі-продажу автомобілю має свої особливості, порядок  укладення та специфіку, що
відрізняються з природою договору доручення.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що рішення суду є законним
та необґрунтованим, постановленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України
підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст.303-304, 307, 308, 314-315 ЦПК України, судова колегія,
-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 10 жовтня 2
007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців із дня набрання законної сили.