АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22-ц-1564 - 2007 р.                             Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007
року липня місяця 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:                    Чернова С. І.

Суддів:      Дряниці Ю.В.,  Прядкіної О.В. при секретарі -   Ткаченко Т.І. з участю адвоката
-позивача-  ОСОБА_1 представника позивача
-відповідачів  -      ОСОБА_2
представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення місцевого Гадяцького районного суду Полтавської
області від 28 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третьої
особи органу опіки і піклування при Гадяцькій райдержадміністрації про
відібрання дитини,  визначення місця її
проживання та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
місцевого Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2007 року
позовні вимоги задоволені. Постановлено залишити проживати малолітнього сина
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження з
матір'ю ОСОБА_1 за місцем її постійного проживання. Зобов'язано ОСОБА_2  без згоди матері не змінювати місце
проживання дитини. Визначено час спілкування батька

ОСОБА_2  з сином ОСОБА_4: три дні на тиждень,  а саме у дні відвідування секції боксу в
позашкільний час до 19 години; щонеділі з 15 до 19 години; під час шкільних
канікул,  за попередньою домовленістю з
матір'ю ОСОБА_1,  проводити із ним
спільний відпочинок. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по оплаті державного мита та
судового збору в сумі 24 грн. 50 коп.,
витрати пов'язані з оплатою допомоги адвоката в сумі 500 грн. та
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить
рішення скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального
і процесуального права та ухвалити нове рішення,  яким визначити час спілкування із сином по
три доби щонеділі,  в дні тренувань сина
в секції боксу та зобов'язати позивачку ОСОБА_1 в дні шкільних канікул не
перешкоджати у поїздках йому із сином до місця лікування та відпочинку. У
відшкодуванні моральної шкоди та витрат на правову допомогу   позивачці ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах приходить до висновку,  що скаргу
слід задовольнити частково.

Згідно
п.1 ч.1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
змінити   рішення.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим (ч.1
ст.  213 ЦПК України).

Суд
першої інстанції,  постановляючи рішення
про задоволення позову,  зазначив,  що місце проживання неповнолітнього сина  ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
фактично визначено з матір'ю - ОСОБА_1 рішенням Гадяцького районного суду
Полтавської області від 01 серпня 2005 року,
яке набрало законної сили(а.с.  13
).

З такими
висновками суду колегія суддів судової палати погодитися не може за таких
підстав.

В 2005 році
позивач ОСОБА_2  звернувся в суд з
позовом про розірвання шлюбу,  укладеного
між ним і відповідачкою ОСОБА_1 Пред'являючи позов про розірвання шлюбу,  відповідач ОСОБА_2  не заперечував проти місця проживання сина
ОСОБА_4 з матір'ю,  однак вимог про
визначення місце проживання неповнолітньої дитини відповідач  ОСОБА_2
не заявляв.

Більше
того,  ОСОБА_1 при розгляді справи про
розірвання шлюбу в судове засідання не з'явилася і пояснень суду не давала.
Колегія суддів вважає,  що вирішуючи
питання про місце проживання дитини в судовому засіданні 01 серпня 2005 року
суд вийшов за межі позовних вимог,  а
тому зазначене рішення суду в частині визначення місця проживання дитини не
може мати преюдиціальність в іншій справі.

Посилаючись
на вимоги ч.2  ст.  162 СК України суд прийшов до висновку про
часткове задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди.
Рішення суду в цій частині є невірним і таким,
що не ґрунтується на законі.

Відповідно
до ч.1  ст.  162 СК України,  якщо один з батьків або інша особа
самочинно,  без згоди другого з батьків
чи інших осіб,  з якими на підставі
закону або рішення суду проживала малолітня дитина,  змінить її місце проживання,  у тому числі способом її викрадення,  суд за позовом заінтересованої особи має
право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її тому,  з ким вона проживала.

Оскільки
місце проживання малолітньої дитини не було визначено судовим рішенням,  а відповідач ОСОБА_2  має рівні права та обов'язки щодо дитини і
між батьками існує спір,  то немає й
підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди з
відповідача.

Позивачка
ОСОБА_1 не надала суду достовірних доказів про її перевагу на визначення місця
проживання дитини з нею,  однак сторони
досягли домовленості про це і суд першої інстанції вірно прийшов до висновку
про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з матір'ю -
позивачкою по справі ОСОБА_1

Разом з тим,  колегія суддів не погоджується з визначенням
часу спілкування відповідача ОСОБА_2  з
сином ОСОБА_4.

Згідно
ч.2  ст.
159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні побачення,
можливість спільного відпочинку,
відвідування дитиною місця його проживання тощо),  місце та час їхнього спілкування,  з урахуванням віку,  стану здоров'я дитини,  поведінки батьків,  а також інших обставин,  що мають істотне значення.

Відповідач
ОСОБА_2  надав суду висновок органу опіки
та піклування Гадяцької райдержадмшістрації від 25 квітня 2007 року про
те,  що для малолітнього ОСОБА_4 створені
всі умови для проживання і виховання в обох батьків(а.с.  122).

За
місцем проживання відповідач ОСОБА_2
характеризується виключно позитивно,
до адміністративної відповідальності не притягувався(а.с.  103,
104).

Згідно
акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2  від 18 серпня 2006 року дитина забезпечена
усім необхідним; створені умови для проживання малолітнього ОСОБА_4; батько
займається вихованням і доглядом за своїм малолітнім сином(а. с.  105).

Таким
чином,  в судовому засіданні з
достовірністю встановлено,  що є підстави
визначити способи участі батька ОСОБА_2
у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4,
у тому числі періодичні побачення його з сином,  можливість спільного відпочинку із
відвідуванням дитиною місця проживання батька.

За таких
обставин слід визначити час спілкування батька ОСОБА_2  із сином ОСОБА_4 таким чином:

·
кожну середу з 15 до 19 години;

·
кожну п'ятницю з 15 години до 9 години ранку неділі;

під час літніх канікул для оздоровлення дитини з 01 серпня по 24 серпня.

Керуючись  ст.  ст.
307,  309,  316,
317,  319 ЦПК України колегія
суддів судової палати у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення місцевого Галицького районного суду Полтавської області від  28 квітня
2007 року - змінити.

Визначити час спілкування батька ОСОБА_2 з сином - ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження таким чином:

·
кожну середу з 15 до 19 години;

·
кожну п'ятницю з 15 години до 9 години ранку неділі;

·    під час
літніх канікул для оздоровлення дитини з 01 серпня по 24 серпня.

Рішення
місцевого Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2007 року
в частині стягнення 1000 грн. моральної шкоди скасувати і в цій частині позову
- відмовити.

В решті
рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2007 року -
залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На
рішення Апеляційного суду Полтавської області може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.