Справа-22-2739-2007 р.                                                   Головуючий
у 1 інстанції :Шальєва В.А.
Категорія : 44                                                                                Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16
березня 2007 року                         Апеляційний
суд Донецької області

в складі:
головуючого - судді            Новодворської
О.І.

суддів                                   Кіянової СВ., Сукманової Н.В.

при
секретарі                       Писаревій
Ю.Г.

за
участю позивача             ОСОБА_1

представника
позивача      ОСОБА_2

та представника відповідача ХановичК.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою директора
Донецького колективного спеціалізованого управління "Укренергочормет"
на рішення Київського районного суду м.Донецька від 26 грудня 2006 року за
позовом ОСОБА_1до Донецького колективного спеціалізованого управління
"Укренергочормет", третя особа - Управління Пенсійного Фонду України
в Калінінському районі м.Донецька про забов"язання надання довідки для
підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії на пільгових
умовах та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м.Донецька від 26.12.2006 р. вказаний
позов задоволено частково, забов"язано відповідача надати позивачу довідку
встановленого зразка для підтвердження спеціального трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 за час його роботи з 16
липня 1984 року до 25 травня 1998 року в Донецькому спеціалізованому управлінні
АП "Укренергочормет", Донецькому спеціалізованому управлінні
"Колективне підприємство "Укренергочормет", Донецькому
колективному спеціалізованому управлінні "Укренергочормет" та
стягнуто у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. і судові витрати 16 грн. При
цьому суд виходив з того, що позивача наказом від 12.07.1984 року було прийнято
на роботу електрогазозварником 4 розряду в Донецьке спецуправління АП
"Укренергочормет", наказом від 29.11.1988 року його було переведено
електрогазозварником ручної дугової зварки на цьому ж підприємстві, 13.05.1999
року позивача було звільнено за власним бажанням. Згідно запису у трудовій
книжці підприємство декілька разів змінювало свою назву, але позивач вказаний
час працював на вказаній професії повний робочий день. У травні-листопаді 1994
року на підприємстві було проведено атестацію робочих місць, але наказом від
25.05.1998 року на підставі результатів перевірки по Донецькому колективному
спецуправлінню скасовано наказ про пільгове пенсійне забезпечення до проведення
нової атестації в 1999 році. При таких обставинах суд вважав, що оскільки
наказом від 25.05.1998 року скасовано результати атестації робочих місць, тому
до пільгового стажу позивача слід зарахувати період його праці з 16.07.1984
року до 25.05.1998 року, тобто до часу скасування атестації. Моральна шкода
позивачу спричинена тим, що він на протязі року маючи право на пільгову пенсію
не може її отримати.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане
судове рішення і закрити провадження у вказаній справі, оскільки судом першої
інстанції при ухваленні його були порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано, що в період роботи позивача діяв список №2,
затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за яким
професія позивача не входила до зазначеного списку, тому і первинних документів
про роботу позивача на підприємстві нема, атестація робочих місць, яка була
проведена у травні 1994 року не відповідала вимогам закону, тому її результати
були скасовані, тобто право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено,
У пільговий стаж зараховувалися лише періоди роботи на підприємстві зі
шкідливими умовами до 21.08.1992 року включно, але до цього часу професія
позивача не входила до списку №2 (в редакції 1956 року), тому він не мав право
на пільгову

2

пенсію,
не враховано, що надати довідку до Пенсійного Фонду про атестацію робочих місць
відповідач також не має можливості, оскільки результати атестації скасовано
наказом по підприємству від 25.05.1998 року, тобто підтвердити спеціальний
трудовий стаж позивачу для призначення пенсії на пільгових умовах неможливо.
Крім того, діями підприємства позивачу не було заподіяно моральну шкоду,
оскільки відповідач діяв в межах законодавства, яке регулює вказаний спір.

В судовому засіданні апеляційного суду представник
відповідача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Позивач та його представник заперечували проти доводів
апеляційної скарги і просили рішення суду залишити без змін.

Представник зацікавленої особи, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не
з"явився, надав клопотання з проханням розглянути справу у його
відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити
частково, а рішення суду скасувати і направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції з наступних підстав.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції
встановив, що заявниця є піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3, 1988 року
народження, тому вона має право звернення до суду з вказаним позовом.

Але при цьому суд першої інстанції не врахував, що згідно
свідоцтва про народження ОСОБА_3розглянув лише позовні вимоги позивача ОСОБА_1
до Донецького колективного спеціалізованого управління "Укренергочормет
про забов"язання надання довідки для підтвердження спеціального трудового
стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та відшкодування моральної
шкоди, але при цьому не звернув увагу на те, що Донецьким колективним
спеціалізованим управлінням "Укренергочормет" заявлялися позовні
вимоги до ОСОБА_1 про визнання запису у трудовій книжці недійсним (а.с.59-60).

В порушення вимог закону суд першої інстанції не дослідив цю обставину, не
зробив висновків з цього приводу, що стало можливим в зв"язку з прийняттям
до провадження заяви не оформленої належним чином відповідно до вимог
ст.ст.119, 120 ЦПК України

При цьому такий недолік не може бути усунуто ухваленням додаткового
рішення, оскільки стосовно таких позовних вимог сторони не давали пояснення і
не подавали докази, позивачу взагалі не було вручено копії зазначеної позовної
заяви, так як відсутня відмітка з цього приводу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції..

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п.5, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу директора Донецького колективного спеціалізованого
управління "Укренергочормет" задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Донецька від 26 грудня 2006 року
скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому
складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.