Справа №
22ц-1759                                                        Головуючий в 1 інстанції-Заруцька Г.М.
Категорія-23                                                                                    Доповідач-
УХВАЛА
іменем України

13 березня 2007 року
Апеляційний суд Донецької області в складі: головуючого- судді Пономарьової О.М.

суддів- Бабенка П.М.
,Бондаренко Л.І. при секретарі - Лисенко
Л.О.

за участю позивача ОСОБА_1.,
відповідача ОСОБА_2.,
представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2. на рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2006 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006
року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, обґрунтовую­чи позовні
вимоги тим, що 4 травня 1998 року з вини відповідача сталася
дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого пошкоджено належний йому
автомобіль З АЗ- 1102 Йому завдано
матеріальної шкоди на 4211,95 грн. та моральна шкода. Просив с тягнути вказану суму на відшкодування матеріальної
шкоди ,та на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2006 року
позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на
відшкодування матеріальної шкоди 3811,05 грн., компенсації моральної шкоди-
5000 грн., витрати позивача на експертизу та на надання юридичної допомоги
адвокатом 600 грн., судового збору 59,50 грн. на користь держави а також
витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи -30 грн. В решті позову
відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився відповідач, приніс апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд,
посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначив,
що суд першої інстанції надав неналежну оцінку доказам у справі. Суд

необгрунтовано
прийняв до уваги як доказ його вини у спричиненні шкоди позивачеві

постанову
Красноармійського міськрайонного суду від 25.04.05 року про закриття щодо

нього кримінальної справи за вказаним ДТП у зв'язку із спливом          строку притягнення його до кримінальної
відповідальності, яким не встановлена його вина у ДТП. Також суд не врахував, що висновок
додаткової автотехнічної експертизи від 02.03.05 року, яким встановлена його вина в ДТП, надано приватним
експертом, а не експертною установою. Також суд відмовив йому у призначенні
судово- трасологічної експертизи, за допомогою якої було б підтверджено, що не
він, а позивач скоїв ДТП.

В судовому
засіданні відповідач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивач просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, пославшись на те,
що це рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

2

Вислухавши
доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та
кримінальної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає за необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без
змін  за таких підстав:

Згідно із
ст..ст.1166, 1167, 1187 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі ( право власності, інше речове право ,договір підряду, оренди
тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст..23 ЦК України та п.3
Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайново'ї) шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних
чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір грошового
відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх реалізації, а також інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
справедливості та розумності.

Судом першої
інстанції встановлено, що 4 травня 1998 року о 18.10 год. відповідачОСОБА_2., керуючи автомобілем Урал - 375 , державний номерний знак
НОМЕР_1, належним йому на праві власності,рухаючись по вул.Леніна в
м.Родинське у лівому за напрямком руху рядку проїжджій частині дороги, на
порушення вимог п.п. 10.4 Правил дорожнього руху, не переконавшись у
безпечності маневру, став повертати направо, в результаті чого його автомобіль
зіткнувся з автомобілем ЗАЗ-1102 державний номерний знак НОМЕР_2 позивача, який
рухався у правій смузі, в результаті чого останній автомобіль отримав механічні
пошкодження,.

Позивачеві
спричинено матеріальну шкоду в сумі 4211,95 грн.,яка складає з вартості відновлення автомобіля в сумі 3811,95 грн. та
його витрат на експертизу в сумі 300 грн.,а також моральна шкода.

Вказані
обставини підтверджені поясненнями позивача, частково поясненнями відповідача,
свідків , висновком спеціаліста щодо розміру вартості ремонту автомобіля
позивача матеріалами дослідженої в судовому засіданні кримінальної справи
,порушеної щодо відповідача за ст..215 ч.1 КК України , провадження у справі
було закрито у зв'язку із спливом строку притягнення відповідача до
кримінальної відповідальності.

Доводи відповідача ,викладені в апеляційній скарзі, про те ,що була
відсутня його вина у скоєнні ДТП,
спростовуються вказаними доказами, в тому числі протоколом огляду місця ДТП, висновком
судово-автотехнічної експертизи ,який міститься у кримінальній справі ,постановою слідчого про направлення кримінальної
справи до суду для вирішення питання про звільнення його від
кримінальної відповідальності за фактом скоєння ДТП, та постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2005 року , якою його звільнено
від кримінальної відповідальності, де зазначено,що ДТП скоєно з вини
відповідача.

З матеріалів
кримінальної справи убачається, що відповідач одразу після скоєння ДТП визнав свою вину
у його скоєнні , дав свою згоду на закриття кримінальної справи з
нереабілітуючих підстав.

( крим. справа №
42-17541, а.с. 3-8, 10, ,11,12, 54-57 ,106, 114 ).

3

При розгляді справи та ухваленні рішення судом повно встановлені обставини
справи та відповідні їм правовідносини,
надана належна оцінка усім доказам, які є у справі, суд дійшов до правильного
висновку про те, що з вини відповідача позивачеві спричинена матеріальна шкода у
вказаному розмірі та моральної шкода.

Проте , визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд не врахував
вимог матеріального закону та вказаної вище Постанови
Пленуму Верховного Суду України, не звернув уваги
на те, що позивачем не надано доказів на те, що з вини відповідача було порушено уклад його життя, що йому необхідно було
додавати додаткових зусиль для організації свого побуту та життя
та яких саме. При визначенні розміру відшкодування суд не врахував вимог
справедливості та розумності.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідним рішення в цій
частині змінити, зменшити розмір відшкодування
моральної шкоди до 500 грн., оскільки такий розмір компенсації моральної шкоди є справедливою сатисфакцією для позивача.

В решті рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги його не
спростовують, тому в цій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303 ,п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 , ст.313-315 , ЦПК України,
апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2. задовольнити частково.

Рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2006
року змінити.

Зменшити
розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1компенсації моральної шкоди з 5000 грн. до 500 (п'ятисот)
грн.

В решті це рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути
оскаржене в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України протягом двох
місяців з дня

набрання ним
законної сили.