Справа № 2-3082007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в
складі: головуючої судді - Серебрякової Т.В.,

при секретарі
судового засідання - Погорєлової К.М.,

за участю
позивачки- ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну
справу   за  позовом
ОСОБА_1      до      ОСОБА_2
про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2  про стягнення суми боргу.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 01 грудня 2006 року
вона позичила відповідачу ОСОБА_2 гроші в розмірі 200 доларів США (що в
еквіваленті по курсу НБУ станом на 01 грудня 2006 р. становить 1010 грн. 00
коп), про що була складена розписка від 01 грудня 2006 р. Посилаючись на те, що
відповідач ухиляється від свого обов'язку повернути гроші, позивачка просила
позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_2
суму боргу та судові витрати.

В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в
повному обсязі та просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу в
розмірі 1010 грн. 00 коп., а також судові витрати по справі, які складаються з
витрат на правову допомогу в розмірі 55 грн. 00 коп., судового збору в розмірі
51 грн. 00 коп. і витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду
справи в сумі ЗО грн. 00 коп.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не
заперечував проти того, що брав у позивачки в борг гроші та дійсно існує
зобов'язання перед позивачкою про повернення 1010 грн. 00 коп., яке виникло на
підставі написаної ним розписки. Проте, на даний час повернути позикодавцеві
грошові кошти не може через їх відсутність.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені
наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з підстав,
передбачених законодавством, зокрема з дій та вчинків осіб.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 01 грудня 2006 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 200 доларів США
(що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 01 грудня 2006 р. становить 1010
грн. 00 коп.). На підтвердження укладення цієї угоди та її умов до матеріалів
справи позивачкою доданий оригінал розписки від 01 грудня 2006 року, зі змісту
якого, вбачається, що 01 грудня 2006 р. ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в
розмірі 200 доларів СІЛА та зобов'язався їх повернути до 01 січня 2007 р. Однак
у зазначений термін відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти   позивачці не повернув.

У відповідності до ч.І ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або

інші речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно положень ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві предмет позики у
строк та в порядку, встановлені договором.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами по
справі фактично виникли правовідносини позики, оскільки це підтверджується
розпискою ОСОБА_2 від 01 грудня 2006 року, яка посвідчує передачу позичальнику
грошової суми, а знаходження розписки у позикодавця свідчить згідно ст. 1047 ЦК
України про невиконання зобов'язання боржником у повному обсязі.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що між сторонами
мали місце договірні зобов'язання, які відповідач порушив, а саме не повернув
позивачці обумовлену суму, а тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та
на підставі ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню сплачені останньою судові витрати, які складаються з
судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп., витрат на інформаціно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп. та витрат на правову
допомогу в розмірі 55 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.
10,11, 130, 174, 209,212, 213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 1010 (одна
тисяча десять) грн. 00 коп. суми боргу, а також сплачені позивачем судові
витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 55 (п'ятдесят
п'ять) грн. 00 коп., судового збору в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп.,
витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.
00 коп., а всього   1 146 (одна тисяча
сто сорок шість) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів після проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України