РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007
року липня місяця 30 дня                                        Колегія
суддів судової палати у

цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого
- судді        Курської А.Г., суддів
-        Горбань В.В.,

Шаповалової
О.А., при секретарі -
Гребенніковій Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі апеляційну скар­гу ОСОБА_1 на рішення
Алуштинського міського суду АР Крим від 14 листопада 2006 року по цивільній
справі за позойом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про
визнання права власності на частку квар­тири та грошові внески в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

13.06.2006 р.
ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання
права вла­сності на частку квартири та грошові внески в порядку спадкування за
законом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який був
батьком її колишнього чоловіка ОСОБА_6. Той, в
свою чергу, був батьком її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 На мо­мент смерті
спадкодавця ОСОБА_5 його син
ОСОБА_6 проживав
і був прописаний з ним в одній квартирі. Спадкове майно ОСОБА_5 складало: 1А час­тки
квартири АДРЕСА_1 та грошовий
вклад. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5
були його дружина, син (колишній чоло­вік позивачки) та дочка померлого,
які є відповідачами по справі. ІНФОРМАЦІЯ_2 по­мер ОСОБА_6, який був
спадкоємцем 1/6 частки після смерті ОСОБА_5 Після його смерті спадкоємцями на
1/6 частину квартири є його дочка ОСОБА_3 і його мати ОСОБА_4 У травні 2006 р.
вона звернулась в інтересах донь­ки ОСОБА_3 до держнотконтори із заявою про
прийняття спадщини, проте її повідомили, що в спадковій справі немає відомостей
про смерть її колишнього чоло­віка, крім того, у неї немає свідоцтва про
приватизацію квартири, яке їй не дають відповідачі у справі.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить визнати за ОСОБА_6 право власності
на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1
та на 1/6 частину грошових внесків в по­рядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5 Визнати
за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку вищезгаданої квартири і право
власності на 1/6 частину грошових внесків в порядку спадкування за законом.

Справа № 22-Ц-2073/2007 р.

Рішенням Алуш
ганського міського суду АР Крим від 14.11.2006 року зазначе­ний позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_6
право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спа­дкування
згідно з законом після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на 1/6 частку грошових внесків. Визнано за
ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 і право
власності на 1/6 частку грошових внесків в порядку спадкування згідно з зако­ном.

На вказане
рішення суду ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій про­сить змінити його в резолютивній частині відносно
ОСОБА_3 та викласти та­ким чином: „ Визнати за ОСОБА_3 право власності на
половину від 1/6 частки квартири АДРЕСА_1,
та право власності на половину від 1/6 частки грошових внесків згідно по­рядку
спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6". Доводи апелянта зводяться до того, що суд не
правильно застосував норми матеріального та процесуального права, не прийняв до
уваги, що спадщину після смерті ОСОБА_6
прийняла його мати - ОСОБА_4, а тому
спадкове майно підлягає розділу між нею та ОСОБА_3 у рівних частках.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1, пе­ревіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду визнає таким, що підлягає скасуванню з ухваленням
нового, з наступних підстав.

Згідно з ч. З
ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне за­стосування норм
матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.

Задовольняючи
вимоги позивачки, суд виходив з того, що ОСОБА_3
та ОСОБА_4 як
спадкоємці за законом після смерті свого батька та сина ОСОБА_6 мають право на
прийняття спадщини, яка складається з 1/6 частки спірної квар­тири та 1/6
частини грошових внесків. При цьому суд визначив право власності на вказане
спадкове майно тільки за ОСОБА_3

З таким
висновком не погоджується колегія суддів, оскільки він зроблений без урахування
усіх обставин справи.

Відповідно до
ст. 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.
1276 ЦК України,
якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і
не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім
права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, пе­реходить до його
спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку
здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишив­ся. Якщо строк,
що залишився, менш як три місяці, він продовжується до трьох мі­сяців.

Як убачається з
копії спадкової справи № 192/06, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5. Право на
спадкування після його смерті виникло у його дружини - ОСОБА_4, доньки -
ОСОБА_1 та сина - ОСОБА_6 20 квітня 2006 року із заявами про прийняття спадщини
за законом після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори звернулися його донька
та дружина. 18 квітня 2006 року з відповідною заявою також звернулася ОСОБА_3 -
донька спадко­ємця ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто, після відкриття
спад­щини після смерті ОСОБА_5 (а.с.22-29).

Відповідно до спадкової справи №
236, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 його донька ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4
відповідно 19 травня

2006
року та 13 липня 2006 року звернулися із заявами про прийняття спадщини за
законом (а.с. 31-38).

Таким чином, спадкоємці як після смерті ОСОБА_5, так і ОСОБА_6 із
заявами про прийняття спадщини звернулися до нотаріальної контори у строки,
встановлені ст. 1270 та ст. 1276 ЦК
України.

При цьому позивачка в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 звер­нулась
до суду за захистом права доньки, яке, на її думку, було порушено при спад­куванні
після смерті ОСОБА_6, вже 13
червня 2007 року, тобто, до спливу строків для прийняття спадщини.

Отже, визнання судом першої інстанції права власності на спадкове майно піс­ля
смерті ОСОБА_6 за
ОСОБА_3 було передчасним, оскільки нею була прийняття спадщина у порядку,
встановленому цивільним законодавством, шляхом звернення до нотаріальної
контори; доказів про порушення її прав на стадії оформ­лення права на спадщину
не надано, що фактично вказує на відсутність спору між сторонами та перешкод на
отримання відповідного свідоцтва про спадщину у нота­ріальній конторі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановле­ному
цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з безпідставності заявленого позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, судова колегія
вважає за необхідне у його задоволені відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 325 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Алуштинського міського суду АР Крим від 14 листопада 2006 року
-скасувати.

Відмовити ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3, у
задоволені позову до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання
права власності на част­ку квартири та грошові внески в порядку спадкування за
законом.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може бу­ти оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.