УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.                                                                                                         м.  Ужгород

Колегія
суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого - судді Куштана
Б.П.,

суддів: Власова СО. та Ігнатюка Б.Ю.,

при секретарі
Довбака Т.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 12 червня 2007 р. за позовом ОСОБА_1 до Національної Акціонерної
Страхової Компанії «Оранта» про стягнення страхової суми,  -

встановила:

рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 12
червня 2007 р. у позові
відмовлено.

Апелянт
просить скасувати це рішення та передати справу на новий розгляд. Указує,  що був позбавлений представництва своїх
інтересів прокуратурою,  а суд не відклав
розгляд справи за його клопотанням.

Письмових
заперечень на скаргу відповідач не подав. У судовому засіданні його представник
ОСОБА_2  просить залишити рішення без
змін як законне та обґрунтоване,  а
скаргу відхилити як безпідставну.

Суд
першої інстанції встановив,  що позивач
має право на одержання від Держстраху страхової суми за страховим свідоцтвом по
змішаному страхуванню життя від 30.12.91
р. лише в разі смерті Данканич Г.М.
За іншими двома страховими свідоцтвами (від 23.01.84 р. та від 17.02.84 р.) позивач не
має права на страхові суми.

При
цьому питання збереження,  відновлення
реальної вартості та компенсації знецінених грошових заощаджень громадян,  поміщених до 2 січня 1992
р. в установи Ощадного банку СРСР,
регулюються Законом України "Про державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України" від 21.11.
96 р. № 537/96-ВР
(далі - Закон).

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню,  а рішення - залишенню без
змін,  з таких мотивів.

Згідно з
вимогами  ст.
ст.  6,  7 Закону (з урахуванням Рішення
Конституційного Суду України від 10.10.01
р. № 13-рп/2001
(справа про заощадження громадян) визначають,
що компенсація втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться за
рахунок Державного бюджету України,  а
кошти для цих цілей визначаються в Державному бюджеті окремою статтею,  та передбачають,  що перелік груп вкладників,  черговість і обсяг компенсаційних виплат
встановлюється щорічно Кабінетом Міністрів України. Зазначені кошти до
прийняття державою рішення про їх виплату належать до коштів Державного
казначейства України та не є майном,  яке
належить позивачу й підлягає захисту відповідно до  ст.  41 Конституції
України та  ст.  1
Протоколу N 1 до
Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Передбачений
Законом механізм виплати громадянам компенсації грошових заощаджень поширюється
також на грошові заощадження,  поміщені в
період до 2 січня 1992 року в установи
державного страхування СРСР,  що діяли на
території України.

У
контексті наведеного колегія суддів визнала,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Справа № 22ц - 1368/07                                                                         Номер
рядка статистичного звіту: 17

Головуючий у
першій інстанції: Маргітич О.І. Доповідач: Куштан Б.П.

2

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування чи
зміни судового рішення як неістотні.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307 ч.1 п.1,  308,
313,  314 ч.1 п.1,  315,  317,
319 ЦПК України,  -

ухвалила:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду від від 12 червня 2007 р. залишити без
змін.

3.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.