Справа № 22 ц- 225307                       Головуючий у 1 інстанції Разумовська О.Г.
39                                           Доповідач
апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2007
року    колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого                                                Славгородської
Н.П

суддів:                                                           Мурлигіної
О.Я.,  Базовкіної Т.М. ,

при
секретарі судового засідання                Бобуйок
І.Ф.,

за участю:

позивачки                                                     ОСОБА_1,

представника
відповідача                            ОСОБА_2,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.  Миколаєві
цивільну справу

за   апеляційною скаргою державної акціонерної
компанії «Чорноморський суднобудівний завод» (далі - ДАХК «ЧСЗ») на рішення
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 17 вересня 2007 року

за позовом
ОСОБА_1 до ДАХК «ЧСЗ» про стягнення процентів за час прострочення виконання
зобов'язання та суми боргу з врахуванням інфляції,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДАХК «ЧСЗ» про стягнення 517
грн. 57 коп.

Вона
зазначала,  що рішенням Заводського
районного суду м.  Миколаєва від 19 липня
2005 року з відповідача на її користь стягнуто 1186 грн. 47 коп. компенсації за
невиданий формений одяг. Однак відповідач протягом двох років не виконує
обов'язку,  покладеного на нього рішенням
суду. Тому останній повинен сплатити згідно з вимогами  ст.
625 ЦК України 73 грн. 24 коп. річних та 444 грн. 33 коп. суми,  на яку знецінені внаслідок інфляції стягнуті
кошти.

Рішенням
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 17 вересня 2007 року позов задоволено.

В
апеляційній скарзі ДАХК «ЧСЗ» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення,  про відмову в задоволенні
позову. На думку апелянта,  висновки суду
суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права.

Позивачка,  заперечуючи проти задоволення апеляційної
скарги,  просить залишити в силі рішення
суду.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
позивачки,  представника
відповідача,  дослідивши матеріали справи
колегія суддів вважає,  що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,  що рішенням Заводського районного суду
м.  Миколаєва від 19 липня 2005 року з
відповідача на користь позивачки стягнуто 1186 грн. 47 коп. компенсації за
невиданий їй формений одяг та взуття,  за
період її роботи в ДАХК «ЧСЗ» з 01 січня 1998 року по 19 квітня 2005 року.

Задовольняючи
позовні вимоги про стягнення 3% річних та суми,
на яку знецінена стягнута за рішенням суду компенсація,  суд виходив з факту невиконання відповідачем
перед позивачкою грошових зобов'язань.

Між тим з такими
висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

2

Як
вбачається з рішення Заводського районного суду м.  Миколаєва від 19 липня 2005 року,  спір між сторонами щодо компенсації ОСОБА_1
витрат за невиданий їй під час роботи в ДАХК «ЧСЗ» спеціальний одяг та взуття
виник внаслідок трудових правовідносин,
а тому вирішений судом на підставі вимог КЗпП України. Після набрання
рішенням законної сили,  воно повинно
виконуватися в порядку,  передбаченому
Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи
з цього,  питання строків та порядок
виплати сум за рішенням суду,  який
поновив трудові права позивачки,  не може
бути врегульовано ЦК України,  і зокрема главою 51 ЦК України,  яка передбачає правові наслідки порушення
зобов'язань та відповідальність за їх порушення,  в тому числі відповідальність за порушення
грошового зобов'язання ( ст.  625).
Оскільки спірні правовідносини виникли не внаслідок цивільно - правових угод,  та не внаслідок зобов'язання по відшкодуванню
не договірної шкоди,  обов'язок виплатити
компенсацію за невиданий позивачці спеціальний одяг та взуття за рішенням суду
не відноситься до предмету грошових зобов'язань.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1
ст.  309 ЦПК України необхідно
скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись  ст. ст. 303,
3098 ,  316 ЦПК України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу  ДАХК «ЧСЗ» задовольнити.

Рішення
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 17 вересня 2007 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДАХК «ЧСЗ» про стягнення процентів за час
прострочення виконання зобов'язання та суми боргу з врахуванням інфляції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України.