Справа № 22-ц-5707/07 р.                            Головуючий
1-ї інст. - Штих Т.В.
- договірні                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05.12.07 р.      Судова колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Харківської області в складі: Головуючого - Крилової
Т.Г. Суддів - Маміної О.В. - Цвірюка В.О. При секретарі - Дмитренко A.M.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова
від 27 вересня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
частково недійсним попереднього договору та стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми.

Позивачка
посилалася на те, що 14.07.06 року між нею та відповідачем було укладено
попередній договір, відповідно до якого вона зобов'язалася продати, а ОСОБА_1
купити нежитлові будівлі літ. Э-l, загальною площею
525, 5 кв.м., літ. Я-1, загальною площею 445, 5 кв.м., що розташовані по
вул.  Ревкомівській, 62 м.Харкова, за
645000 гр. або еквівалент 100000 Є. Договір слід було укласти до 18-00 год. 21.09.06 року.
Відповідач ухилився від виконання цього договору, пославшись на те, що він
згоден купити приміщення за нижчою ціною. Вона отримала від ОСОБА_1 завдаток у
розмірі 129000 гр. Відповідно до п. 7 попереднього договору сторона, винна у
порушенні зобов'язання за цим договором, має відшкодувати другій стороні збитки
в сумі, на яку вони перевищують розмір завдатку. Сума збитків за період з
21.09.06 року до 31.03.07 року складає 506074, 21 гр. Просила визнати
зобов'язання за попереднім договором такими, що припинилися; стягнути з
відповідача на свою користь 506074, 21 гр. у відшкодування майнової шкоди з
урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних - 7074, 08 гр., моральну шкоду
у розмірі 1650 гр.

У червні 2007
року ОСОБА_2 надала до суду уточнену позовну заяву. Посилалася на те, що в п. 1
попереднього договору не вказано які саме: добудовані, прийняті в експлуатацію
чи недобудовані нежитлові будівлі плануються до продажі. У п. 2 цього договору
уточнюється, що ці будівлі є недобудованими. Міститься її зобов'язання
здійснити реєстрацію права власності на введені в експлуатацію вищевказані
будівлі в установленому законом порядку та одержати свідоцтво про право
власності на ці нежитлові будівлі. Такі значення слів як: « введені в
експлуатацію», « та одержати свідоцтво про право власності на вищезазначені
нежитлові будівлі»,

«правовстановлюючий
документ на введені в експлуатацію зазначені нежитлові будівлі» є помилковими,
оскільки якщо б сторони мали на увазі купівлю-продаж саме введених в
експлуатацію нежитлових будівель, то про це було б зазначено як про окрему дію
позивача. Воля сторін була направлена на укладення договору купівлі-продажу
недобудованих і не введених в експлуатацію будівель. Текст попереднього
договору готувався нотаріусом ОСОБА_3, яка не в повній мірі з'ясувала
спрямованість волі

сторін та не
правильно відобразила правочини, які повинен вчинити позивач у виконання умов попереднього
договору. Тому, зазначені частини правочину просила визнати недійсними та
стягнути з відповідача на її користь вказані грошові суми.

У
судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали у повному
обсязі.

Представник
відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що договір
купівлі-продажу не був укладений з вини позивачки.

Рішенням
Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 вересня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним попередній договір в частині
положень п. 2, без визнання недійсним цього договору в цілому, а саме:
«здійснити реєстрацію права власності на введені в експлуатацію вищевказані
будівлі», «одержати свідоцтво про право власності на вищезазначені нежитлові будівлі»,
«правовстановлюючий документ на введені в експлуатацію зазначені нежитлові
будівлі». Визнано зобов'язання сторін за попереднім договором такими, що
припинилися. Визнано право ОСОБА_2 на відшкодування збитків. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь позивачки 506074, 21 гр. у відшкодування матеріальної шкоди, 3%
річних - 7074, 08 гр. В задоволенні позовних вимог у іншій частині -
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Апелянт
посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його доводи і
пояснення по справі, тому рішення суду є незаконним.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню у зв'язку із
невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення,
яким в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

З
позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просила визнати недійсними такі значення
слів попереднього договору як: « введені в експлуатацію», « та одержати
свідоцтво про право власності на вищезазначені нежитлові будівлі»,
«правовстановлюючий документ на введені в експлуатацію зазначені нежитлові
будівлі» та стягнути кошти з відповідача на свою користь у відшкодування
збитків.

Відповідно
до вимог ст. 635 ЦК України,
попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку / у
певний термін / укласти договір в майбутньому / основний договір / на умовах,
встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку / у
термін /, встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Таким
чином, значення слів, які позивачка просить визнати недійсними є істотними
умовами, які встановлені попереднім договором. Законодавством не передбачено
визнання недійсними істотних умов договору.

Крім
того, оскільки основний договір у строк до 21.09.06 року укладено не було,
зобов'язання, встановлене попереднім договором припинилося з вказаної дати, на
підставі вимог ст.635 ЦК
України.

Тому,
ОСОБА_2 не була позбавлена можливості розпорядитися своїм майном за своїм
розсудом після 21.09.06 року.

Матеріали
справи не містять свідчень про те, що відповідачем завдано збитків ОСОБА_2 у
зв'язку з тим, що основний договір між сторонами не було укладено. Крім того,
сума грошів, яку просить стягнути позивачка з відповідача, не відноситься до
збитків, які можуть бути стягнуті за законом.

Матеріали справи
не містять свідчень також і про те, що винними діями ОСОБА_1 спричинено ОСОБА_2
моральну шкоду. Крім того, відшкодування моральної шкоди попереднім договором
не передбачено.

Враховуючи
викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, ч.1 п. 2 ст. 307, ч. 1 п. 3 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 вересня 2007 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_1 про визнання частково недійсним попереднього договору та стягнення
суми.

Рішення
апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня його проголошення.