УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26
червня 2007 року.                                                                             г.
Харків.

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Трішкової
І.Ю.,  Хребтова В.П.,
Кокоші В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

визнання таким,  що втратив право
користування жилим приміщенням та

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні
жилим приміщенням та

вселення,                                                                      ,

встановила:

У квітні
1999 року ОСОБА_1   звернулася до суду із
вказаним позовом.

В
обґрунтування своїх вимог зазначала,  що
відповідач ОСОБА_2   зареєстрований в
квартирі АДРЕСА_1 з липня 1987 року.

Проживши
в ній деякий час,  ОСОБА_2   забрав свої речі і не проживав в квартирі
протягом 10 років без поважних причин.

У лютому
1998 року він з'явився та побажав вселитися до квартири,  однак вона його на жилу площу квартири не
пустила.

Посилаючись
на вказані обставини,  ОСОБА_1   просила суд визнати ОСОБА_3 таким,  що втратив
право  користування  жилим

Справа № 783 -
кс - 07 Категорія:  житлові

Головуючий 1
ін  ст.
: Лозун О.Ю.

Суддя доповідач:
Кокоша В.В.

приміщенням.

У травня
1999 року ОСОБА_2  звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2 ,  в якому
просив усунути перешкоди в користування жилим приміщенням квартири та вселити
його в спірну квартиру,  посилаючись на
те,  що ОСОБА_2  чинить йому перешкоди у користуванні житлом.

Рішенням
Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 12 травня 2004 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 29 березня 2005 року,
у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено,  а зустрічний позов
ОСОБА_2  задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ,  просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановите нове рішення про
задоволення її позову,  посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає,  виходячи з
наступного. Відповідно до ч.  2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи
скарги не дають підстав для висновку,  що
судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права,  які
передбачені  ст.   ст.
338 - 341 ЦПК України,  як
підстави для скасування рішення.

Згідно
із ч. 1  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими,  а тому доводи апеляційної скарги в цій
частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення Білгород-Дністровського
міського суду Одеської області від 12 травня 2004 року,  та ухвалу апеляційного суду Одеської області
від 29 березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.