Справа №
Головуючий в першій інстанції суддя Українець Л.І.
суддя-доповідач Притуленко О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м.  Феодосії
у складі:

головуючого
- судді                                Притуленко
О.В.,

суддів:                                                       Полянської
В.О.,  Мудрової В.В.,

при
секретарі                                           Петриченко О.В.,

за участю:
позивача
ОСОБА_1,

представника
відповідача                      ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківського ВАТ „Теплоенергомонтаж" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану відпустку,
витрат на відрядження,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  за апеляційною скаргою Харківського ВАТ
„Теплоенергомонтаж" на рішення Ленінського районного суду АР Крим від 16
липня 2003 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні
1998 року ОСОБА_1звернувся в суд із позовом до Харківського ВАТ
„Теплоенергомонтаж" про стягнення заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану відпустку,
витрат на відрядження,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  посилаючись на те,  що на підставі контракту з відповідачем його
було направлено в закордонне відрядження в Іран,  де він працював з 20.04.1994 року до
11.02.1996 року.

Згідно з
умовами контракту йому повинні були виплатити 60% заробітної плати в
карбованцях України,  виходячи із
середньомісячного заробітку,  який він
отримував перед відрядженням за кордон. Проте зазначену суму заробітку
відповідач йому не виплатив.

Крім
того,  йому не були також виплачені
відповідні грошові суми за час перебування у відпустці за період роботи за
кордоном,  витрати на проїзд до місця
роботи і назад. Відповідач також спричинив своїми неправомірними діями моральну
шкоду.

Справа розглядалася
судами неодноразово.

Останнім
рішенням Ленінського районного суду АР Крим від 16 липня 2003 року позов
задоволено частково. З відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто 19 298 грн. у
рахунок заборгованості із заробітної плати та оплати відпустку,  11 100 грн. у рахунок відшкодування моральної
шкоди,  а також 3039 грн. держмита на
користь держави.

Ухвалою
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 5.11.2003 року зазначене
рішення в частині відшкодування 60% заробітку та оплати відпустки,  а також у частині стягнення держмита
скасовано й направлено справу в цій частині вимог на новий розгляд у суд першої
інстанції. Рішення в частині відшкодування моральної шкоди скасовано,  провадження у справі в цій частині вимог
закрито.

Ухвалою
Верховного Суду України ухвала Апеляційного суду АР Крим від 05.11.2003 року в
частині відшкодування 60% заробітку та оплати відпустки,  а також у частині стягнення держмита
скасовано й направлено справу в цій частині вимог на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

2

В
апеляційній скарзі ВАТ „Теплоенергомонтаж" відносно зазначених вимог
ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням
нового рішення по суті спору.

В якості
доводів апеляційної скарги апелянт зазначає,
що при визначенні заборгованості із заробітної плати та оплати відпустки
суд порушив норми матеріального та процесуального права,  неповне з'ясував обставини справи,  внаслідок чого дійшов помилкового висновку
про розмір суми,  яка підлягає стягненню
на користь позивача.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  на
підставі контракту № 0170,  укладеному
20.04.1994 року між позивачем та трестом „Теплоенергомонтаж",  позивач знаходився в закордонному відрядженні
в Ірані,  де працював з квітня 1994 року
до лютого 1996 року.

Відповідно
до п.5.6 зазначеного контракту відповідач зобов'язався сплачувати позивачу
заробітну плату в Україні в карбованцях України виходячи із 60 % виходячи із
середньомісячного заробітку,  який він
отримував перед відрядженням за кордон.

Вирішуючи
спір,  суд першої інстанції дійшов
висновку про те,  що відповідач в якості
60% заробітної плати повинен був сплачувати позивачу щомісячно по 117, 3
доларів США,  що за 19, 5 місяців складає 12190 грн. При цьому суд
керувався висновком експерта-оцінювача Серокурова І.П.,  який зробив розрахунок заборгованості
виходячи із заробітку в доларах США.

Проте,  з таким висновком суду погодитися не
можна,  оскільки він суперечить умовам
контракту,  укладеного між сторонами та
зроблено без врахування того,  що це
питання регулювалося діючими на той час постановами Кабінету Міністрів України
№449 від 04.07.1994 року,  № 720 від
20.10.1994 року „Про підвищення заробітної плати на державних
підприємствах,  в установах і
організаціях" та постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з
питань праці та заробітної плати № 365 від 25.12.1974 року „Про затвердження
правил про умови праці радянських робітників за кордоном".

Оскільки
на час розгляду справи позивачем не була надана довідка про заробітну плату за
період з січня по березень 1994 року,
середня заробітна плата ОСОБА_1 повинна розраховуватися відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року за період з
березня по грудень 1993 року на підставі довідки ВАТ
„Кримтеплоенергомонтаж" (арк. спр. 269). Виходячи із вказаного у довідки
заробітку,  середня заробітна плата
складала 445452, 67 карбованця.

60% від
зазначеної суми складає 267271, 60 грн.

Відповідно
до атестатів позивач перебував в Ірані з 26.04.1994 року по 21.09.1995 року та
з 28.11.1995 року по 09.02.1996 року,
тобто 15 місяців. За цей період відповідач повинен був йому сплатити 5345432,
60 крб. ( 267271, 60 х 15 міс.  + 267271,
60 х 5 міс),  що складає 53, 45 грн.

Відповідно
до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення № 1282 від
03.07.1991 року,  постанови КМУ № 663 від
07.05.1998 року „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових
доходів громадян" зазначена сума підлягала індексації та на час постанови
рішення складала 19634, 50 грн.

Оскільки
суд неправильно визначив суму заборгованості по заробітній платі рішення суду в
цей частині відповідно до п.4  ст.309 УПК
України повинно бути змінено.

Також
підлягає зміненню рішення суду в частині стягнення компенсації за невикористану
відпустку.

Зі
змісту атестату від 22.09.1995 року випливає,
що позивач знаходився у відпустці 68 робочих днів (або 77 календарних).

Надання
та оплата відпустки регулюється п.п. „а" і „б" п.57,  п.59,
п.60,  п.61 Правил про умови праці
радянських робітників за кордоном.
Виходячи з того,  що
середньоденний заробіток позивач до направлення на роботу за кордон складав
15057, 55 крб. За період відпустки відповідач повинен був сплатити позивачу
1159431, 35 карбованців,  що складає 11,
59 грн.

З урахуванням
індексації зазначена сума складає 238, 80 грн.

На підставі наведеного,
колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду належить змінити.

3

Відповідно
до ч.5  ст.88 ЦПК України якщо суд
апеляційної інстанції ,  не передаючи
справу на новий розгляд,  змінює рішення,  суд відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Керуючись  ст. ст. 303,
307,  309,  313,
314 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Харківського відкритого акціонерного товариства „Теплоенергомонтаж"
задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду АР Крим від 16 липня 2003 року в частині стягнення з
Харківського відкритого акціонерного товариства „Теплоенергомонтаж" на
користь ОСОБА_1 у відшкодування 60% заробітку та оплати відпустки,  а також у частині стягнення держмита
змінити,  визначив,  що на користь позивача підлягає стягненню
заборгованість по заробітній платі у сумі 19634, 50 грн.,  за оплату відпустки - 238 грн.; у дохід
держави з відповідача підлягає стягненню державне мито у розмірі 198, 73 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили
з моменту проголошення,  однак може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.