Категорія     212                                                             інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 грудня   2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді Барильської А.П.,

суддів - Соколан
Н.О., Ляховської І.Є.

при секретарі -
Чубіній А.В.

за участю:
представника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування

від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому

Розі
Дніпропетровської області - Бершадської Людмили Станіславівни, представника

відкритого
акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - Забурдяєва

Олександра
Геннадійовича, позивача- ОСОБА_1 та його
представника-

ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 12 червня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат», відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2007 року позов ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»( надалі- ВАТ
«КЗРК»), відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області( надалі- Відділення Фонду) задоволено
частково.

Стягнуто з
Відділення Фонду на користь позивача недоплату по щомісячним платежам за період
з 20.07.2003 року по 01.03.2007 року - 21 807, 57 грн., а також ухвалено
стягувати в рахунок відшкодування шкоди, починаючи з 01.03.2007 року по 945. 36
грн. щомісячно до зміни обставин, що тягнуть перерахунок виплат. В задоволенні
позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній
скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду та направлення
справи на новий розгляд, оскільки рішення суду ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права, а саме: невірно застосовано строк
позовної давності; суми стягнуто з неіснуючої особи ; не враховано положення
ст. 17 Закону України від 23.09.1999 року «Про загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
що спричинили втрату професійної працездатності», не враховано п.3.7.2 Порядку
призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам, затверджених
Постановою Правління ФССНВ України № 83, відповідно до якого відкоригована
заробітна плата не може перевищувати максимальну величину, з якої
справляються  страхові внески до Фонду,
на дату проведення перерахунку; Відділення Фонду  не є належним відповідачем по справі;
при  застосуванні  коефіцієнту 2,5     з 01.01.1996 року суд не прийняв до
уваги,  що підвищення заробітної плати на
підприємстві не відбулося у зв'язку із зміною структури заробітної плати; суд
неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування шкоди...", який
встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди, а не сам механізм
такого перерахунку; не надано правової оцінки економічному обґрунтуванню
застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та
посадових окладів, фактичної заробітної плати по ВАТ «КЗРК»   за період з червня 1994 року по червень 2001
року.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач працював на шахті ім.
Орджонікідзе РУ ім. Орджонікідзе тресту «Ленінруда», правонаступником якого є
ВАТ «КЗРК» підземним скреперистом, бурильником свердловин.

Висновком МСЕК
від 13.02.1978 року позивачу встановлено 50 % втрати професійної працездатності
у зв'язку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності.

При повторному
огляді МСЕК - 45 % втрати професійної працездатності з 13.01.1992 року, 50 %
втрати професійної працездатності - з 16.02.1994 року, висновком МСЕК від
21.02.1995 року - 50 % втрати професійної працездатності, безстроково .

Підприємство
призначило позивачу виплачувати суми відшкодування шкоди . розмір яких станом
на 1992 рік він не оспорює.

Спір виник з
приводу неправильного застосування підприємством коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок та окладів до сум відшкодування шкоди з 01.07.1994 року, що
потягнуло неправильне нарахування та виплату регресних сум підприємством та
страхових сум в рахунок відшкодування шкоди Відділенням Фонду.

Задовольняючи
позов частково, суд виходив з того, що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат підприємство необгрунтовано не застосувало всі встановлені коефіцієнти
підвищення тарифних ставок та посадових окладів, що спричинило зменшення суми
відшкодування шкоди. У свою чергу Відділення Фонду, також. продовжило виплату
цих сум у неправильному розмірі.

Однак, з таким
висновком щодо наявності підстав для перерахунку щомісячних платежів погодитись
не можна, оскільки змінюючи розмір щомісячних виплат, суд першої інстанції не
перевірив, чи відбулося фактично підвищення заробітної плати по підприємству,
не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за
професією позивача за оспорюваний період, тобто на час виплати відшкодування
шкоди підприємством.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд розглянув не всі позовні
вимоги, заявлені позивачем, а саме: не розглянуті викладені в позовній заяві
від 21.03.2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
до ВАТ «КЗРК» про стягнення компенсації втрати частини відшкодування шкоди
та стягнення моральної шкоди, стягнення компенсації з Відділення Фонду.
Зазначені позовні вимоги в судовому засіданні не обговорювалися і з приводу них
судове рішення не постановлено, у зв"язку з чим цей недолік не може бути
усунений ухваленням додаткового рішення .

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що, оскільки рішення суду ухвалене з
порушенням вимог матеріального і процесуального права та розглянуті не всі
позовні вимоги,  апеляційна  скарга Відділення  Фонду підлягає частковому  задоволенню,
а рішення суду - скасуванню.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 303, 307, ч. 1 п.5 ст. 311,313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2007 року -скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.