Справа № 2-187/07
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

22 березня 2007 року

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі
судді Швайковського А.А. при секретарі Пось С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області про стягнення втраченої
тимчасової державної допомоги у розмірі 462,60 грн. та моральної шкоди у
розмірі 1700 грн., -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2006 року ОСОБА_1звернулася до суду із позовом, в якому зазначає,
що 03 січня 2006 року на адресу Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій
області була надіслана для виконання ухвала Оріхівського районного суду від
18.10.05 р. про оголошення в розшук ОСОБА_2. Відділом громадянства і реєстрації
фізичних осіб (ВПРФО) Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області
помилково було надіслано вказану ухвалу на адресу Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської області. У результаті цієї помилки (або
помилкового направлення) управлінням праці та соціального захисту населення
Синельниківської міської Ради їй було відмовлено в наданні тимчасової державної
допомоги на сина ОСОБА_3, батько якого ОСОБА_2. ухиляється від сплати
аліментів, оскільки вона не змогла надати довідку з правоохоронних органів про
розшук ОСОБА_2.

Таким чином, з вини ВПРФО Оріхівського РВ УМВС України в
Запорізькій області вона не одержала зазначену тимчасову державну допомогу за
три місяці (січень, лютий, березень) 2006 року у сумі 462 грн. 60 коп. (154,20
грн. за кожний місяць відповідно до „Порядку призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме").

Крім того, вона зазнала транспортні витрати, пов'язані з поїздкою до ВПРФО
Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області у сумі 16,64 грн.

Вважає, що внаслідок помилкових дій відповідача їй
завдана також моральна шкода, яка полягає у моральних хвилюваннях у зв'язку з
втратою можливості отримання тимчасової державної допомоги, яка необхідна їй на
лікування сина ОСОБА_3, який знаходиться на диспансерному обліку у зв'язку з
одержанням черепно-мозкової травми у школі.

Також заподіяна їй моральна шкода полягає у порушенні її трудових робочих
днів через неможливість працювати повний робочий день у зв'язку з поїздкою до
ВПРФО Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області для з'ясування
місцезнаходження документів у відношенні ОСОБА_2.

В судовому засіданні Позивач на своїх позовних вимогах настоює в повному
обсязі та прохає позов задовольнити, так як діями Відповідача були спричинені
матеріальні збитки у вигляді нестриманої державної допомоги на дитину у розмірі
462,60 грн., моральні збитки які вона оцінює в 1700 грн., та прохає стягнути
понесені нею судові витрати і транспортні витрати.

Представник позивача також підтримує вимоги свого
довірителя і прохає позов задовольнити в повному обсязі, так як вони
обгрунтовані, і невиконання належним чином своїх зобов'язань Відповідачем,
створені збитки його довірителю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час
та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановлений
законодавством порядку, до суду направив заяву про розгляд справи без їхнього
представника, позов не визнають.

Прокурор в судовому засіданні вважає що позов не
обґрунтований і задоволенню не підлягає, так як Позивачка не зверталася за
довідкою до Відповідача про знаходження ОСОБА_2. у розшуку і тому відсутня вина
Відповідача в неотриманні Позивачем державної допомоги на дитину.

Суд, заслухавши Позивача, Представника позивача,
Прокурора та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ксерокопії ухвали Оріхівського районного суду
Запорізької області від 18 жовтня 2005 року, у зв'язку із переховуванням
боржника ОСОБА_2, останнього оголошено в розшук та розшук якого доручено
Оріхівському РВ УМВС України в Запорізькій області. На підставі ксерокопії
супровідного листа від 03 січня 2006 року, зазначена ухвала суду направлена до
виконання до Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області.

Як зазначено в листі Відповідача від 16.01.2007 року за №
45/544, за період січень, лютий та березень 2006 року гр. ОСОБА_1. за довідкою
про об'явлення в розшук ОСОБА_2. не зверталася.

Таким чином, для отримання довідки про розшук неплатника
аліментів, ОСОБА_1. необхідно було звернутися до Оріхівського РВ УМВС України в
Запорізькій області. Хоча як зазначив Позивач, вона і зверталася до
Синельниківського міськрайонного відділу за зазначеною довідкою, але встановити
час звернення навіть за ініціативою суду не можливо встановити, так як на
підставі листа Синельниківського міськрайонного відділу УМВС України в
Дніпропетровській області від 29.01.2007 року за № 572, ОСОБА_1. в березні 2006
року зверталась з приводу надання довідки про розшук неплатника аліментів
ОСОБА_2 в усній формі, але оскільки ухвала будь-якого суду про розшук
неплатника аліментів ОСОБА_2. в Синельниківському МРВ була відсутня, ОСОБА_1.
була надана в усній формі відповідь.

До того ж, у Позивача було достатньо часу для звернення
до Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області за отриманням зазначеної
довідки, так як на підставі ксерокопій матеріалів з управління праці та
соціального захисту населення Синельниківської міської Ради, ОСОБА_1. 26 січня
2006 року звернулася із заявою про призначення державної тимчасової допомоги на
дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів або не має можливості її
утримувати.

Таким чином, в судовому засіданні судом не було
встановлено взаємозв'язок між діями Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій
області, що виразилися в невірному направленні ухвали суду про розшук
неплатника аліментів, і неотримання ОСОБА_1тимчасової державної допомоги у
розмірі 462,60 грн., так як Позивачу ніхто не заважав звернутися за довідкою
про розшук ОСОБА_2. до виконавця ухвали суду від 18.10.2005 р. - Оріхівського
РВ УМВС України в Запорізькій області, до того ж у Позивача було достатньо часу
для звернення за довідкою, так як до відповідного управління праці та
соціального захисту Позивач звернувся 26 січня 2006 року, тобто за 64 дні до
закінчення терміну надання відповідних документів, що слугують підставою для
отримання тимчасової державної допомоги.

У зв'язку з викладеним, не підлягають і задоволенню вимоги по відшкодуванню
моральної шкоди, до речі який не обґрунтований із яких міркувань виходив
Позивач при визначенні його розміру («. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року). До того ж, відсутній взаємозв'язок
між отриманою сином Позивачки черепно-мозкової травми в школі і діями
(бездіяльністю) Відповідача, а у зв'язку із цим і спричинення моральної шкоди
(п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995
року).

Суд зважає на
те, що п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від
31 березня 1995 року, передбачено, що „оскільки питання відшкодування моральної
шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду
необхідно у кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і
встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли
набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю
шкоду". Однак такі правові норми відсутні.

При таких
обставинах, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2і, 11, 27, 31, 58, 58, 59, 60, 74, 76, 167, 208, 209,
213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 17, 22, 23, 31, 1167, 1173, 1176 ЦК України,
постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року
зі змінами та доповненнями, Порядком призначення та виплати тимчасової
державної допомоги затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 189
від 22.02.2006 р. № 189, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1до Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій
області про стягнення втраченої тимчасової державної допомоги у розмірі 462,60
грн. та моральної шкоди у розмірі 1700 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.