Справа № 22-ц-302 2007 року                               Головуючий в 1 інстанції
Категорія: 5                                                             Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця 05 дня
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:                       Прокопчук А.П.

Суддів:                                  Вадзінського
П.О.,

Ворощоеої Л.П.

при секретарі:  Вулах Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона від 16
жовтня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з
чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Дніпровського районного суду м.Херсона від 16 жовтня 2006
року у вище зазначеній справі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись
з рішення суду ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій просила його
скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на його
незаконність та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2.,
ОСОБА_4. просили її відхилити за безпідставністю, рішення суду залишити без
змін.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримала, з
підстав, зазначених у ній.

Відповідачі
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. апеляційну скаргу не визнали, просять її відхилити
з підстав, зазначених у запереченні, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає її не підлягаючою задоволенню.

2

Відмовляючи
позивачці у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив у
рішенні, що доводи позивачки про наявність у зазначеному нею об'ємі майна на
момент життя та після смерті ОСОБА_5. не знайшли свого підтвердження.

На думку колегії
суддів, такий висновок суду є правильним та зробленим на підставі повно та всебічно
досліджених матеріалів справи.

Як вбачається з
матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_1. у період з 05.10.1985 року та до ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. (а.с.14). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. загинув (а.с.16).

Подружжя проживало
у будинку матері ОСОБА_5. -ОСОБА_2.
за адресою м.Херсон,АДРЕСА_1,
де позивачка з 10.02.1987
року була зареєстрована (а.с.18).

ОСОБА_1.
претендує на майно, яке являється спільною сумісною власністю її та померлого
чоловіка, складається зі ста найменувань вартістю 16471 грн., яке
утримують відповідачі, порушуючи її право власності.

Судом також
встановлено, що ОСОБА_5. був засуджений до 12 років позбавлення волі. Після його звільнення, ОСОБА_1.,
у 2003 році
вселилася у будинок АДРЕСА_1, у
м.Херсоні, де проживала з ОСОБА_5. до серпня 2004 року, а після сварки з чоловіком, переїхала проживати до
своїх батьків, вивізши з собою майно, що підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.,
ОСОБА_9, ОСОБА_10.
(а.с.148), ОСОБА_11 (а.с.149,150,151,152,147,153).

В червні 2005 року ОСОБА_1.
повернулася до чоловіка у будинок АДРЕСА_1, де
проживала до серпня 2005
року, 17.08.2005 року
після сварки з чоловіком виселилась, вивізши речі, які вважала необхідними та у
вересні 2005 року
подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу і до будинку чоловіка до дня
його смерті жити не поверталася.

Це підтвердили в
судовому засіданні свідки: ОСОБА_10.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.147, 148,
149) та встановлено рішенням суду від 27.07.2006
року, яке має преюдиційне значення для даної справи (а.с.46 оборот).

В позовній заяві
про розірвання шлюбу, поданій ОСОБА_1. до суду 15.09.2005 року, вона зазначала, що шлюбні стосунки між нею та
ОСОБА_5. припинені з 23.08.2005
року спільне господарство ними не ведеться і спору про розділ майна, що є
їх спільною власністю не має, що свідчить про добровільний розподіл нажитого
майна подружжям і про відсутність на таке майно претензій у позивачки (а.с.35).

Спільне
проживання та ведення спільного господарства з серпня 2005 року до дня смерті
ОСОБА_5., позивачка та її чоловік не вели, таких доказів ОСОБА_1. не надала, як
і доказів придбання ними, як подружжям побутової техніки та меблів.

з

На момент подачі
ОСОБА_1. позовної заяви про витребування майна - 30.06.2006 року та одночасному винесенні судом
ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, при
складанні акту опису і арешту зазначеного майна 17.07.2006 року у будинку поАДРЕСА_1 у м.Херсоні було
виявлено, описано та накладено арешт на 39
предметів та речей, із числа зазначених позивачкою у позовній заяві, які
були передані ОСОБА_1. за розпискою (а.с.52,104).

Надання
позивачкою копій чеків та технічних паспортів на предмети домашньої обстановки
та побутову техніку, як доказу обґрунтованості її позовних вимог, як судом
першої інстанції, так і колегією суддів до уваги не приймаються на підставі
ст.58 ЦПК України, оскільки вони є не належними доказами: не містять вказівки
про те, хто придбав ці предмети та речі, техпаспорта
не містять також вказівок про дату продажу товару, ряд чеків датовано
періодом, коли позивачка та ОСОБА_5. разом не проживали і основне, ОСОБА_1. у
порушення вимог ч.З ст.10 ЦПК України не довела наявність всіх зазначених нею
речей у будівлі поАДРЕСА_1
на момент смерті ОСОБА_5., та сама ж зазначає, що у день смерті чоловіка ні
телевізора, ні магнітофона не було (а.с.152).

Оскільки
позивачка посилалася як на підставу задоволення позову про відшкодування
моральної шкоди на незаконне утримання відповідачами спірного майна, але
доказів наявності такого майна у відповідачів не надала, суд обґрунтовано
відмовив їй у задоволенні позовних вимог, при цьому давши належну оцінку
показам всіх свідків.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підлягають відхиленню,
а рішення суду постановлено при повному та всебічному з'ясуванні та досліджені
обставин справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити,
а рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 16 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення

і з
цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного

Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий:
Прокопчук Л.П.

Судді: Вадзінський П.О., Воронцова Л.П.

Копія вірна:                                                            Л.П.
Воронцова

от