АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.  КИЄВА
вул.  Володимирська,  15
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26.11.2007                                                                                                                    м.
Київ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі

головуючої судді Дербенцевої Т.П.,
суддів Антоненко Н.О.,  Панченка
М. М. ,  Шахової О.В.,  Білич І.М. ,

розглянувши
в судовому засіданні справу за касаційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Добропілля на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької
області від 11 вересня 2006 року та на ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 26 жовтня 2006 року,  -

встановила:

У серпні
2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом,
яким просив стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Добропілля Донецької
області моральну шкоду в сумі 35000 грн на підставі статей 21, 28, 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності».

Зазначав,  що під час виконання трудових обов'язків
гірника 3 розряду підземного на шахті «Новодонецька» ДП «Добропіллявугілля» 7
березня 2006 року з ним стався нещасний випадок,  в результаті якого він отримав виробничу
травму,  що підтверджується актом про
нещасний випадок на виробництві №14 від 09.03.2006.

Висновком
МСЕК від 04.07.2006 позивачу вперше встановлена третя група інвалідності у
зв'язку з трудовим каліцтвом 50%.

Посилаючись
на те,  що виробнича травма та її
наслідки спричиняють йому фізичні та моральні страждання,  призводять до погіршення стану здоров'я,  що він вимушений постійно лікуватись -
амбулаторно та стаціонарно,  що його
постійно непокоять головний біль,  біль у
шийному відділенні хребта,
запаморочення,  нудота,  хитання при ході,  оніміння рук,
підвищена нервовість,
дратівливість,  зниження
пам'яті,  - просив задовольнити позов у
повному обсязі.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2006
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 26 жовтня 2006 року,  позов задоволений частково,  з Відділення на користь ОСОБА_1. стягнуто
16000 грн моральної шкоди,  в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

У
поданій касаційні скарзі Відділення просить скасувати судові рішення по даній
справі та ухвалити нове рішення про відмову позивачеві у задоволенні
позову,  посилаючись на порушення судами
норм матеріального права.

Заслухавши
доповідача,  обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами
встановлено,  що позивач працював
гірником 3 розряду на шахті «Новодонецька» ДП «Добропіллявугілля».  7
березня 2006 року отримав виробничу травму у вигляді струсу

головного мозку,  забій
шийного відділений хребта,  про що 09.03.2006
складено Акт №14 про нещасний випадок на виробництві. Відповідно до Акту
нещасний випадок з позивачем стався внаслідок невиконання вимог Інструкції з
Охорони праці,  порушення технології та
невиконання посадових обов'язків.

Висновком
МСЕК від 04.07.2006 позивачу встановлено втрату працездатності 50% на один рік
та третю групу інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1.,  суди
виходили з факту спричинення йому моральної шкоди ушкодженням здоров'я,  отриманого при виконання трудових
обов'язків,  та обов'язку відповідача
відшкодувати цю шкоду на підставі ч.1
ст. 21,  ч.3  ст. 28 Закону України від 23.09.1999 «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»,
які передбачають обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України по відшкодуванню
моральної шкоди працівникові при стійкій втраті працездатності у разі
ушкодження здоров'я на виробництві.

Разом з
тим,  відповідно до ч. 27  ст.  77
розділу 6 «Особливі положення» Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом
на 2006 рік зупинено дію абзацу 4  ст. 1
(в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їй
сімей),  підпункту «є» п.1 ч.1  ст. 21,
ч.3  ст. 28 та ч.3  ст. 34 Закону від 23.09.1999.

За таких
обставин суди не врахували,  що право потерпілого
на відшкодування моральної шкоди згідно з висновком МСЕК від 04.07.2006 виникло
у період дії  ст.  77 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік»,  а тому
передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог не було.

Враховуючи,  що судами правильно встановлені обставини
справи,  проте,  неправильно застосовано норми матеріального
права,  судові рішення на підставі  ст.
341 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

На підставі
викладеного,  керуючись Законом України
«Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ»,
ст.  ст.  336, 341 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м.  Києва

вирішила:

Касаційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Добропілля задовольнити. Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької
області від 11 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 26 жовтня 2006 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюйань
України в м.  Добропілля про
відшкодування моральної шкоди відмовити.