Справа№22Ц-698/2007p.                        Суддя 1-й інстанції: Подзігун Г. В.
Категорія- 44                                           Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О. І
УХВАЛА

04 квітня   2007р. Судова колегія судової палати в
цивільних справах

Апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої:                    Вовненко Г. Ю. Галущенка O.
І.

суддів:                             Колосовського СЮ.

при
секретарі:                Фірсовій Т. В.

за участю:

представників:

позивача -                      ОСОБА_3

відповідача -                   ОСОБА_2

третьої особи
-               ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на
рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08. 11. 2006 р. у справі за
позовом Прокурора Миколаївської області і інтересах Фонду комунальної власності
Миколаївської міської ради до ОСОБА_1
про звільнення нежитлових приміщень,

Встановила:

15. 12. 2005 р.
Прокурор Миколаївської області звернувся з позовом в інтересах Фонду
комунальної власності Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення
нежитлових приміщень.

Прокурор зазначав,
що рішенням господарського суду Одеської області від 24. 11. 2004 р. ухвалено
про дострокове розірвання з ОСОБА_5 договору
оренди   нежитлових   приміщень
площею   458, 3   кв. м, АДРЕСА_1, а відповідача зобов'язано
звільнити зазначені приміщення.

При виконанні
зазначеного рішення встановлено, що частина спірних приміщень в якості житлових
приміщень площею 60 кв. м., передана ОСОБА_5 своєму синові ОСОБА_1 у суборенду з
орендною платою 1 грн. на місяць.

Вважаючи такий
договір нікчемним, прокурор просив зобов'язати відповідача звільнити незаконно
утримуване приміщення.

. Рішенням
Центрального районного суду м. Миколаєва від 08. 11. 2006 р. ОСОБА_1 зобов'язаний
звільнити нежитлові приміщення в АДРЕСА_1

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просив про скасування рішення та ухвалення нового про
відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення ухвалено за його
відсутності, а прокурор не вправі звертатися з позовами на захист інтересів
органів місцевого самоврядування.

Крім того, він
орендує житлове приміщення, а позовні вимоги заявлені щодо звільнення
нежитлових приміщень, якими він не користується.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

2

Ухвалюючи
оскаржуване рішення суд виходив з того, що позивач довів обґрунтованість своїх
вимог, а розгляд справи здійснено з дотриманням процесуальних прав сторін.

Але не з усіма
висновками суду можна погодитись. Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що
договір оренди нежитлових приміщень з ОСОБА_5 розірвано рішенням господарського
суду, яке набрало законної сили.

З часу
розірвання угоди в судовому порядку орендар не вправі укладати подальші угоди
щодо цих приміщень без згоди орендодавця.

Зазначені
висновки суду відповідають вимогам закону і підтверджуються наданими доказами.

Що стосується
висновків суду про дотримання процесуальних прав сторін, то з ними погодитись
неможливо з таких підстав.

Відповідно до
вимог ч. 1, 4 ст. 169 ЦПК України, суд має відкласти розгляд справи в разі
неявки в судове засідання будь - кого з осіб, що беруть участь у справі, про
яких немає відомостей щодо належного повідомлення про час та місце розгляду
справи.

Якщо суд не має
відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, він
може вирішити справу на підставі наявних у ній доказів (постановлює заочне
рішення).

З матеріалів
справи вбачається, що після належного повідомлення про час та місце розгляду
справи на 13. 09. 2006 р. жодна із сторін до суду не з'явилась.

Суд відклав
розгляд справи на 13. 10. 2006 р.,
а в подальшому на 27. 10. 2006 р. та на 8. 11. 2006 р.

В жодне з цих
судових засідань відповідач та його представник не з'явились.

В той же час, в
матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення цих осіб за правилами
ст. 74-76 ЦПК України.

Ухвалючи рішення
08. 11. 2006 р. за відсутності відповідача, стосовно якого немає відомостей про
вручення повістки, суд не врахував цих вимог закону та допустився таких
порушень процесуального права, які відповідно до положень п. З ч. 1 ст. 311 ЦПК
України, являються безумовною підставою для скасування рішення та повернення
справи на новий розгляд для її вирішення з дотриманням норм судочинства та
матеріального права.

Керуючись ст.
303, 307, 311, 314-315 ЦПК України, судова колегія

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду м. Миколаєва від 08. 11. 2006- скасувати, а справу
повернути на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але оскарженню
не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.