АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22-ц- 1511 - 2007 р.                             Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007
року липня місяця 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:         - судді   Чернова
СІ.

Суддів:         Прядкіної О.В.,   Карнауха П.М.

при секретарі
-   Ткаченко Т.І.

з участю
адвоката -

позивача-      ОСОБА_1

представника
позивача -

відповідачів   -

представника
відповідача -

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення місцевого Ленінського районного суду м. Полтави
Полтавської області від 28 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
виконкому міської у м. Полтаві ради в особі відділу освіти,  Ленінської районної у м. Полтаві ради в особі
відділу освіти про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
місцевого Ленінського районного суду м. Полтави Полтавської області від 28
лютого 2007 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове
рішення про   задоволення її   позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах приходить до висновку,  що скаргу
слід задовольнити.

Згідно
п.2 ч.1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим (ч.1
ст.  213 ЦПК України).

Постановляючи
рішення про відмову позивачці в задоволенні позову,  суд першої інстанції зазначив,  що позивачка ОСОБА_1 не надала суду доказів
на підтвердження позовних вимог.

З такими
висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може за таких
обставин.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
позивачка ОСОБА_1 працювала у відповідача - Статутному територіально-галузевому
об'єднанні «Південна залізниця» вихователькою в яслі-саду № 51 з 01 жовтня 1965
року,  а з 05 березня 1988 року
призначена завідуючою ясла-садком №51 Звільнена з посади ЗО травня 1997 року в
зв'язку із скороченням штату.

Наказом
начальника Південної залізниці № 41/Н від 25 березня 1997 року ясла-садок № 51
об'єднані з яслами-садком № 79 з присвоєнням йому номера - 79  ст.
Полтава( а.с.  7).

Архівною
довідкою НОМЕР_1 від 09 грудня 2005 року,
виданою Полтавською дирекцією залізничних перевезень Південної
залізниці,  підтверджується,  що ОСОБА_1 за період з січня по травень 1997
року,  працюючи завідуючою ясла-садком №
51 отримала заробітну плату в розмірі: січень - 119 грн. 57 коп.; лютий - 132
грн. 52 коп.; березень - 132 грн. 52 коп.; квітень - 140 грн. 50 коп.; травень
- 133 грн. 02 коп.(а.с.  5).

Згідно
ч.1  ст.
57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує педагогічним та
науково-педагогічним працівникам:

виплату
педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років
щомісячно у відсотках до посадового окладу(ставки заробітної плати) залежно від
стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків,  понад 10 років - 20 відсотків,  понад 20 років-30 відсотків;

Таким
чином,  в судовому засіданні з
достовірністю встановлено,  що позовні
вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню.

Позивачка
ОСОБА_1 має 31 рік і 8 місяці педагогічного стажу,  а тому має право на надбавку за вислугу років
в розмірі 30 відсотків до посадового окладу.

Відповідно
до розрахунку позивачці слід нарахувати і виплатити 562 грн.48 коп. надбавки за
вислугу років,  яку належить стягнути з
відповідача - Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна
залізниця».

З
відповідача - Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна
залізниця» слід також стягнути на користь держави 51 грн. 00 коп. судового
збору (державного мита) та 30 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

В решті
позову та в позові до відділу освіти виконкому Полтавської міської ради та
відділу освіти Ленінської районної у м. Полтаві ради - відмовити.

З огляду
на викладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково,  а рішення суду першої інстанції від 28 лютого
2007 року  - скасувати та  ухвалити нове рішення.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
316,  317,  319 ЦПК України колегія суддів судової палати
у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
місцевого Ленінського районного суду м. Полтави Полтавської області від 28
лютого 2007 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
із Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» на
користь ОСОБА_1 562 грн. 48 коп. (п'ятсот шістдесят дві гривні 48 коп.) -
надбавки за вислугу років.

Стягнути
із Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» на
користь держави 51 грн. 00 коп.(п'ятдесят одну гривню 00 коп.) судового збору
(державного мита) та 30 грн. 00 коп.(тридцять гривень 00 коп.) - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

В решті
позову та в позові до відділу освіти виконкому Полтавської міської ради та
відділу освіти Ленінської районної у м. Полтаві ради - відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На
рішення Апеляційного суду Полтавської області може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.