РІШЕННЯ

Іменем  України

„25"
липня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді    Головчук С.В.

суддів:                                              Забродського
М.І.,

Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання         Лаговській 0.0.,

з участю                                           сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в
залі  суду в м.Житомирі  апеляційні
скарги  ОСОБА_1  та товариства з обмеженою відповідальністю
„А.Т.К." на рішення Чуднівського районного суду від 25 квітня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
„А.Т.К." про відшкодування шкоди,

встановив:

У грудні
2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом. Просив  стягнути
з  відповідача  26175
грн.80  коп.  прибутку, одержаного останнім від незаконного
використання належної йому земельної ділянки. В подальшому позивач свої вимоги
доповнював та  уточнював.  Просив
стягнути  з  відповідача
26739  грн. матеріальної шкоди та
1700 грн.  на відшкодування моральної
шкоди. При цьому посилався на те, що після смерті матері отримав у спадщину
земельну ділянку площею 7,05 га., розташовану на території  Жеребківської
сільської  Ради  Чуднівського
району. Протягом  2005-2007  років
відповідач  самовільно  користується зазначеною  ділянкою,
вирощуючи  на  ній
озимий  ріпак.  Суму заподіяної йому матеріальної шкоди
визначив як чистий прибуток, одержаний відповідачем за зібраний врожай ріпака.
Вважає, що неправомірними діями відповідача йому також заподіяно і моральну
шкоду.

Рішенням Чуднівського районного суду від 25 квітня 2007
року позов задоволений частково. Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю „А.Т.К." на користь ОСОБА_1 1224,53 грн. матеріальної
шкоди, 100 грн. на відшкодування моральної шкоди та 15,07 грн. понесених
судових витрат.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1. порушує питання про скасування зазначеного
рішення з ухваленням нового - про задоволення його вимог, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають обставинам справи, обставини справи
з"ясовані

Справа №22ц/1332                                       Головуючий
у суді 1-ї інст.Бондарчук І.Ф.

Категорія
33                                                  Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

неповно, судом
порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що
судом не дотримані вимоги ст.15б ЗК та ст.ст.1214,1166 ЦК. На думку апелянта,
суд не дав належної оцінки наданим ним доказам щодо розміру упущеної вигоди та
щодо факту самовільного використання відповідачем земельної ділянки. Розмір
відшкодування моральної шкоди вважає замалим.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ „А.Т.К." порушує питання про
скасування рішення суду з ухваленням нового - про відмову в позові. Посилається
на те, що судом порушені норми матеріального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що суд не звернув уваги на ту
обставину, що межі належної позивачеві земельної ділянки не були визначені на місцевості.
Тому вважає недоведеною ту обставину, що відповідач користувався саме земельною
ділянкою позивача. На думку апелянта, позивач не надав доказів про понесені ним
реальні збитки.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в
апеляційних скаргах, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає, а апеляційна скарга ТОВ „А.Т.К." -підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд виходив з
того, що заподіяна позивачеві шкода підлягає стягненню у розмірі орендної
плати, розрахованої відповідно до вартості належної позивачеві земельної
ділянки.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від 31 жовтня 2005 року та Державного акта
на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2005 року позивач є
власником земельної ділянки площею 7,05га. для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на території Жеребківської сільської Ради
(а.с.3-5).

Дія Указу Президента України „Про додаткові заходи щодо соціального захисту
селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", на який
послався суд першої інстанції, поширюється на правовідносини, що виникають із
договору оренди.

Оскільки в даному випадку між сторонами такий договір не
був укладений, то суд безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача
орендну плату за користування земельною ділянкою.

За наведених обставин, ухвалене рішення підлягає скасуванню. По справі
можливо постановити нове рішення про відмову в позові, виходячи з наступного.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що позивачем заявлені вимоги про
відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Під упущеною вигодою слід розуміти доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч.2 ст.22 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Для
настання відповідальності, передбаченої зазначеною нормою права необхідна
наявність складу правопорушення, а саме: наявність  шкоди,
протиправна  поведінка  заподіювача
шкоди,

причинний  зв"язок
між  шкодою  та
протиправною  поведінкою
заподіювана, вина.

Факт заподіяння
йому шкоди позивачем не доведений.

Згідно зі ст.7 9 ЗК земельна ділянка як об"єкт права
власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї правами.

Оскільки належна позивачеві земельна ділянка не була визначена на
місцевості шляхом відмежування її від інших частин відповідною межею, або
відповідними межовими знаками, то є недоведеною обставина, що саме ця земельна
ділянка була засіяна відповідачем.

В даному випадку схематичне відображення спірної ділянки
на карті правового значення не має і не може бути підставою для задоволення
позову.

Крім того, заявляючи вимогу про відшкодування упущеної
вигоди, позивач не надав доказів на підтвердження заходів, які він вживав для
її одержання, та зроблених з цією метою приготувань.

Позивачем також не наведені, обставини, які б свідчили
про те, що відповідачем чинилися будь-які перешкоди в користуванні позивачем
належною останньому земельною ділянкою.

Вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про
стягнення майнової шкоди. І з вказаних вище підстав задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.22,1166,1167 ЦК України, ст.79 ЗК
України, ст.ст. 209,307,309,313,314,316 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну  скаргу
товариства  з  обмеженою
відповідальністю

„А.Т.К."
задоводити.

Рішення
Чуднівського районного суду від 25 квітня 2007 року

скасувати,
ухваливши нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до товариства з

обмеженою
відповідальністю „А.Т.К." про відшкодування шкоди за

безпідставністю
вимог.

Рішення може
бути оскаржене безпосередньо до Верховного
Суду

України
протягом двох місяців з дня його проголошення.