Справа № 22ц-636/07                              Головуючий у 1 інстанції-
- 36                                            Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

9 серпня
2007 року.                                                                                                 м.  Луцьк

Колегія  судців
судової  палати  у
цивільних  справах  апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.,

суддів - Киці С.
І.,  Свистун О.В.

при
секретарі Масляній С. В. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів не
непрацездатну дружину за апеляційною скаргою відповідача на рішення Луцького
міськрайонного суду від 4 червня 2007 року.

Особи,  які беруть участь у справі: позивач -
ОСОБА_1,  представник позивача - ОСОБА_3,
відповідач- ОСОБА_2,

Колегія суддів

встановила:

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 4 червня 2007 року позов ОСОБА_1 про стягнення
аліментів не непрацездатну дружину задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 в розмірі 200 грн. щомісячно,  починаючи з дня подачі позовної заяви -
17.07.2006 року,  довічно.

Стягнуто
з ОСОБА_2 в дохід держави 51 грн. судового збору та 7 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до Луцького міськрайонного
суду.

Рішення
допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у мажах платежу
за один місяць в розмірі - 200 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати це рішення і постановити
нове,  яким в позові ОСОБА_1 відмовити за
безпідставністю.

В
запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив відхилити апеляційну скаргу і
залишити рішення суду першої інстанції без змін,  оскільки воно ухвалене з дотримання норм
матеріального та процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
з 17.12.1993 року і по даний час перебуває у шлюбі з відповідачем по справі.
Даний шлюб є зареєстрованим повторно,
оскільки їх попередній шлюб було розірвано 21 вересня 1983 року. Від
даного шлюбу є дитина - ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1,
який є повнолітнім та проживає разом з батьком відповідачем по справі.
Сторони по справі на даний час разом не проживають.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

ПозивачОСОБА_1
перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 17 грудня 1993 року
по даний час (а.с. 17)

Відповідно
до ч. 1-3  ст.  75 ЦК
України дружина,  чоловік повинні
матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із
подружжя,  який є непрацездатним,  потребує матеріальної допомоги,  за умови,
що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним
вважається той із подружжя,  який досяг
пенсійного віку,  встановленого
законом,  або є інвалідом І,  II чи III
групи.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не працює,  є
пенсіонеркою. Також в матеріалах справи містяться документи,  які підтверджують наявність в позивачки ряду
хронічних захворювань (а.с.  18-24)

Частиною
4 статті 75 ЦК України встановлено,  що
один із подружжя є таким,  що потребує
матеріальної допомоги,  якщо заробітна
плата,  пенсія,  доходи від використання його майна,  інші доходи не забезпечують йому прожиткового
мінімуму,  встановленого законом.  Відповідно до Закону України «Про державний
бюджет на 2006 рік» № 3235-IV
від 20.12.2005 року із змінами та доповненнями,  прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць встановлений у розмірі з 1 січня - 453 гривні,  з 1 квітня - 465 гривень,  з 1 жовтня - 472 гривні.

Позивач
ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 356, 73 грн. (а.с.  11,
13) що значно менша встановленого мінімуму.

Відповідач
ОСОБА_2
проживає в АДРЕСА_1 та отримує пенсію (а.с.
128) і на момент пред'явлення позову працює на Санки- - Петербургському
державному університеті (а.с.  131),  а тому його заробіток та пенсія дають йому
можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині.

Крім
того,  визначаючи розмір аліментів суд
врахував,  що позивач має двоє
повнолітніх дітей і може від них отримувати матеріальну допомогу,  хоча до них позову не пред'явлено.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість
позовних вимог позивача ОСОБА_1 та врахувавши всі обставини справи вірно
визначив та стягнув аліменти.

Не
оспорюючи зазначені вище обставини справи,
апелянт вважає,  що при визначенні
розміру належних позивачці аліментів суд безпідставно не врахував те,  що його стан здоров'я також потребує
лікування яке вимагає значних коштів та те,
що вони з сином не мають власного житла,
а винаймають помешкання,  на що
витрачається велика кількість коштів.

Однак
наведені обставини не звільняють відповідача від встановленого законом
обов'язку по сплаті на утримання непрацездатної дружини.

Разом з
тим,  задовольнивши позов суд визначив
кінцевий момент стягнення аліментів,  щОо
суперечить вимогам  ст. . 79 СК України. Отже,  колегія суддів вважає,  що слово «довічно» слід виключити з
резолютивної частини рішення.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити. Рішення Луцького міськрайонного суду від 4
червня 2007 року в даній справі,
залишити без змін,  виключивши з
резолютивної частини слово «довічно».

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.