Справа № 22 - 2962                                        Суддя 1-ї ін.
Категорія-29                                                     Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
р. Апеляційний суд Донецької області у складі

Головуючої - Резникової Л.В.

Суддів : Стратіло В.І., Азевича
В.Б.

При секретарі-  Ставрінової
ЮД

За участю адвоката ОСОБА_3

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу    ОСОБА_1

на рішення
Куйбишевського районного суду м. Донецька від 6 грудня 2006 року

по справі за позовом             ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання права на жиле приміщення
та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006
року позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на жиле
приміщення та вселення , посилаючись на те, що вона разом з двома
неповнолітніми дітьми з 1993 року по листопад 2004 року в якості члена сім'ї
проживала у будинкуАДРЕСА_1, який належить відповідачу
на підставі договору дарування.. Після чергової сварки у листопаді 2004 року відповідач
вигнав її з дітьми з вказаного будинку і вона вимушена проживати разом з дітьми
у чужих людей.

Посилаючись на
те, що відповідач не дав згоди на її прописку у спірному будинку, вона
зареєстрована в квартирі , яка розташована за адресоюАДРЕСА_2, квартира
маленька і там проживає психічна хвора її матір , вона просила визнати за нею
право на проживання в спірному будинку, вселити її та її дітей у цей будинок.

Рішенням
Куйбишевського районного суду м. Донецька від 6 грудня 2006 року позивачці було відмовлено у задоволені вказаного позову.

В апеляційній скарзі   позивачка просить скасувати судове рішення і
направити справу на новий розгляд оскільки
судом не враховані всі обставини по справі.

Заслухавши
доповідача,   пояснення   позивача,               відповідача   та
її

представника,
перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
позивача не підлягає задоволенню з таких підстав:

Постановлюючи рішення, суд першої
інстанції, ретельно перевірив обставини справи,
докази, якими підтверджений позов і постановив обґрунтоване рішення.

2

Відмовляючи у
задоволені позову, суд виходив з того, що законодавством не передбачена
можливість визнання за позивачкою права на проживання та вселення її та її
дітей у будинок, який належить відповідачу .

Такий висновок
суду відповідає обставинам справи, з матеріалів якої вбачається, що сторони
знаходилися в зареєстрованому шлюбі зі9 травня 1990 року по 24 березня 2006
року. Від шлюбу у них двоє неповнолітніх синів ОСОБА_42002 року народження та
ОСОБА_5 1991 року народження. Відповідачу на підставі договору дарування від 27
рудня 1996 року належить 53М00 домоволодіння у будинкуАДРЕСА_1, в якому до листопада 2004 року разом з
відповідачем без реєстрації, оскільки на це не давав згоди останній ,
проживала позивачка і двоє їх дітей. У весь цей час позивачка була
зареєстрована в квартирі , яка розташована за адресоюАДРЕСА_2 , належній їй на праві власності разом з
матір'ю, і зберігала право користування цією квартирою.

За вказаних
обставин позивачка не набула право на жиле приміщення в будинку, якій є
особистою власністю відповідача.

Що до
неповнолітніх дітей, то як вбачається з обставин справи, вони з листопада 2004
року не проживають в спірному будинку, згідно з позовною заявою позивачки про розірвання шлюбу, спір про визначення місця
проживання дітей між сторонами відсутній, вони проживають з нею, а відповідач
сплачує аліменти на їх утримання.

Таким чином
доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до
Ч.1СТ.308ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу якщо
встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

При встановлені
вищевказаних фактів і постановлені рішення судом першої інстанції не порушено
норм процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права,
тому підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
немає.

Керуючись ст.ст.308,,314-315 ЦПК України,
апеляційний суд,-

У Х В А ЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Куйбишевського районного суду м. Донецька від 6 грудня 2006 року залишити без
зміни

Ухвала може біти оскаржене
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.