Категорія 21 (3)                                                                                     Коноваленко M.I.
Доповідач - Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року серпня 08 дня колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:                - Неклеси В. І.

Суддів:              -
Митрофанової Л.В., Братіщевої Л.А.

При секретарі:               -
Чубіній А.В,

За участю :
представника Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі -Бершадської Людмили Станіславівни

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2006 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі (далі Фонд соціального страхування) про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що більше 17
років працював підземним робітником, підземним машиністом
електровозу, бурильщиком шахти "Гвардійська" відкритого акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат" у шкідливих умовах праці,
у зв'язку із чим отримав професійне захворювання .- пиловий бронхіт 1,2 ступеню, емфізема легенів 1,2 ступеню, нейросенсорна
туговухість. Згідно висновку МСЕК від 20.01.2003 року йому встановлено
стійку втрату професійної працездатності 15 % при наступних переоглядах ступінь
втрати не змінювався та з 01.02.2005 року встановлено 15% безстроково, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача на його користь
в рахунок відшкодування моральної шкоди 75 000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2006
року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі (далі Фонд соціального страхування) на користь
позивача стягнуто 11250 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Фонд соціального страхування ставить питання про
скасування рішення суду та відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки
судом порушені норми матеріального та процесуального
права, а саме: не врахована норма ст.. 77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік», постановляючи рішення
суд не вірно застосував п. З ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели
втрату працездатності» який не поширюється на дані правовідносини,
у справі відсутній висновок МСЕК про причинения позивачу моральної шкоди, суд
стягнув суму, яка не відповідає обсягу та характеру моральних страждань
позивача.

Представник Фонду соціального страхування - Бершадська Л.С. апеляційну
скаргу підтримала в повному обсязі просила рішення суду скасувати, у зв'язку із
порушенням судом норм матеріального та процесуального
права та відмовити позивачу в задоволенні позову.

2

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду -
зміні, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач тривалий час, більше 17 років працював
підземним робітником, підземним машиністом
електровозу, бурильщиком шахти "Гвардійська" ідкритого акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат" у шкідливих умовах праці, у зв'язку із чим отримав професійне захворювання - пиловий бронхіт
1,2 ступеню, емфізема легенів 1,2 ступеню,
нейросенсорна туговухість. Згідно висновку МСЕК від 20.01.2003 року йому встановлено стійку втрату професійної працездатності
15 % при наступних переоглядах ступінь
втрати не змінювався та з 01.02.2005 року встановлено 15% безстроково.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням,
встановлений в судовому засіданні. Внаслідок
професійного захворювання та часткової втрати
професійної працездатності у нього суттєво змінилося життя, він постійно
відчуває болі в грудній клітині, спині, плечах,
скаржиться на одишку та запаморочення, обмежений в пересуванні, потребує постійного лікування в тому числі і
санаторно-куротного. Крім того, позивач відчуває себе соціально
невлаштованою людиною, часто перебуває під впливом негативних емоцій внаслідок переживань з приводу профзахворювання.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано
керувався ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели
втрату працездатності», яка передбачає відшкодування Фондом
моральної шкоди за наявності факту його спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з травмуванням та
професійним захворюванням, встановлений в
судовому засіданні. Йому протипоказана фізична праця, психоемоційне навантаження. Він повинен постійно проходити медикаментозне
лікування, курсові лікування в стаціонарі,
санаторно-курортне лікування, нестача коштів на це викликає у нього сильні моральні страждання, він позбавлений
нормальних життєвих зв'язків, відчуває одишку та
запаморочення, обмежений в пересуванні, має пригнічений настрій, всі ці обставини потребують від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Інші доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на
користь позивача є безпідставними.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом
без урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до якого,
розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і фізичних
страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер
і тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин
по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд при
постановленні рішення не врахував характер професійного захворювання позивача - пиловий бронхіт 1,2 ступеню, емфізема
легенів 1,2 ступеню, нейросенсорна туговухість,
пов'язаних з ним фізичних і моральних страждань позивача, тривалість і тяжкість захворювання, істотність вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і
наслідків, що наступили.

За таких обставин, враховуючи, що Законом України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного захворювання,
що призвели до втрати працездатності надалі - Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування..."), не встановлений
конкретний розмір моральної шкоди в разі стійкої
втрати професійної працездатності, колегія суддів, з огляду на розмір
моральної шкоди, встановлений ст. 34 вказаного Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування..." для випадків тимчасової втрати працездатності, беручи до уваги, що позивачу
встановлена стійка втрата професійної працездатності,
конкретні обставини по справі, характер професійного захворювання, і пов'язані з ними фізичні і моральні страждання
позивача, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань
позивача, істотність вимушених змін у його життєвих і

3

виробничих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити
рішення суду,

зменшити розмір стягнутої моральної. шкоди. відповідача на користь позивача
з 11250грн.

до 8000 грн.

Керуючись ст. ст. З 03, 3 07, 3 09,313-, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі -задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2006 року
-змінити, зменшити розмір моральної шкоди з 11250 грн. до 8000 грн.

Рішення набирає законної сили с моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.