АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 22-ц-764-Ф /
07                     Головуючий суду першої інстанції                                            Звєрєв Г.С.
Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції                             Мудрова В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

24 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим у м.
Феодосії в складі:

головуючого -
судді              Ломанової Л.О.,

суддів                                     Притуленко О.В.,

Мудрової В.В.,

при секретарі                         Цендрі О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, треті особи - ОГІРФЛ
Ленінського РВ ГУ МВС
України в АР Крим, орган опіки та піклування Ленінського РВО, про визнання
особою, що втратила право користування жилим приміщенням за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду АР Крим від 1 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2., треті особи - ОГІРФЛ
Ленінського РВ ГУ МВС
України в АР Крим, орган опіки та піклування Ленінського РВО, про визнання
особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи
позовні вимоги тим, що позивачу належить будинок АДРЕСА_1, в якому проживають він, його
дружина і син. Відповідач є йому невісткою І була прописана у
зазначеному будинку з 15
лютого 2000 року. У
серпні 2005 року
вона створила іншу сім'ю та разом з дітьми, забравши свої речі, виїхала
постійно проживати в м. Щолкіно. 14
жовтня 2005 року був
розірваний шлюб між сином позивача та відповідачкою. Добровільно ОСОБА_2.
виписуватися з будинку не бажає.

Рішенням
Ленінського районного суду АР Крим від 1
грудня 2006 року
позов ОСОБА_1. був задоволений на підставі
ст. 107 ЖК України. ОСОБА_2. визнано
особою, що втратила право користування жилим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОГІРФЛ Ленінського РВ ГУ
МВС України в АР Крим зняти ОСОБА_2. з реєстрації у зазначеному будинку.

Не погодившись з
вказаним рішенням суду ОСОБА_2. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалите нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги
апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції були неповно
з'ясовані обставини, що мають значення по справі, застосовано закон, який не
поширюється на ці правовідносини, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення представників позивача, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із
вимогами частини 1 статті 303 Цивільного
процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Суд першої
інстанції задовольнив позов на підставі положень статті 107 Житлового
кодексу України, яка підлягає застосуванню також і до колишніх членів сім'ї
власника, зазначених у статті 156
цього Кодексу, виходячи з того, що ОСОБА_2. разом з дітьми, як колишній
член сім'ї позивача, забравши свої речі, вибула з домоволодіння позивача і
більше року в ньому не з'являлася, а тому втратила право користування жилою
площею в ньому з дня вибуття до іншого населеного пункту, тобто з 28 серпня 2005 року.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується
колегія суддів.

Згідно ст. 107, 167 ЖК України у
рази вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому же населеному пункті
договір найма жилого
приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а
член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня
вибуття.

З матеріалів
справи вбачається, що в домоволодінні АДРЕСА_1, яке
прийняте в експлуатацію по закінченню будівництва позивачем зареєстровані
позивач, його дружина -ОСОБА_5., син - ОСОБА_6. та
відповідач - ОСОБА_2.
разом з дітьми:ОСОБА_3 таОСОБА_4 Шлюб подружжя ОСОБА_1розірваний згідно рішення
Ленінського райсуду АРК від 14 жовтня 2005 року. Ці
обставини підтверджені матеріалами справи, та не оспорюються стронами.

З пояснень
свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_8 (а.с.4,
5, 55-56) випливає те, що відповідач з серпня 2005 року та по
теперішній час не проживає у вказаному домоволодінні, та те, що її речі у
домоволодінні відсутні. Відсутність відповідача у зазначений період також
підтверджується довідкою з Калинівської сільської ради народних депутатів
Ленінського району АР Крим (а.с. 12).
Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував факт
непроживання ОСОБА_2. у вказаному в домоволодінні. Враховуючи те, що відповідач
та її представник не надали переконливих доказів в заперечення доводів позивача
щодо постійності характеру її вибуття з домоволодіння АДРЕСА_1 до іншого
населеного пункту, колегія суддів приходить до висновку про постійний характер
вибуття відповідача з вказаного домоволодіння до іншого населеного пункту.

Доводи
апеляційної скарги щодо не притягнення до участі у справі органу опіки та
піклування Ленінського РВО у якості третьої особи не підтверджені матеріалами
справи, які свідчать про те, що вказаній орган був залучений до участі у справі
як 3-я особа.
Також відповідно до норм статті 19
Сімейного кодексу України обов'язковою є участь органу опіки та піклування
та заслухання його думки з цього приводу у спорах щодо майнових прав дитини,
однак таких відносин по справі не встановлено.

Рішення відносно місця проживання неповнолітніх дітей не ухвалювалось. Тому
посилання апелянта на порушення положень ч. З ст. 29 Цивільного
кодексу України не заслуговують на увагу.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального
прав, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до
статті 308 Цивільного
процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,

що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням  вимог
матеріального  і процесуального права.

На підставі
наведеного, керуючись статтею 303,
пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 та 315 Цивільного
процесуального кодексу України колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду АР Крим від 01
грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.