Справа-22ц-8845-2007 р.                                    Головуючий
у 1 інстанції :Гавриленко О.М.
: 34                                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21
грудня 2007 року   Судова палата у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в
складі: головуючого - судді                      Ювченко
Л.П.

суддів                                                            Кіянової
С. В.,  Єлгазіної Л.П.

при
секретарі                                               Тума
О.В.

за
участю позивача                                      ОСОБА_1

представника
позивача                                ОСОБА_2

представника
відповідача                           ОСОБА_3

та
представника третьої особи                   ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 17 жовтня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1,  ОСОБА_5,
треті особи - авто гаражний кооператив "Автомобіль",  АКБ
соціального розвитку "Укрсоцбанк",  приватний нотаріус ОСОБА_6  про розподіл спільного сумісного майна
подружжя,  визнання договору дарування
частково недійсним і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про виключення
частки майна зі складу спільного сумісного майна подружжя і розподіл майна,

ВСТАНОВИВ:

В червні
2006 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_5,
треті особи - автогаражний кооператив "Автомобіль",  АКБ "Укрсоцбанк" про розподіл
спільного сумісного майна подружжя і визнання договору дарування частково
недійсним,  посилаючись на те,  що з відповідачем вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з 17.09.1994 року до червня 2006 року,  від якого є неповнолітні діти -ОСОБА_7 і
ОСОБА_8,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. В
період шлюбу було придбано автомобіль "Сітроєн",  2005 року випуску держ.знак НОМЕР_1 вартістю
102860 грн.. На час придбання спірного автомобілю в кредит було сплачено 53000
грн.,  придбано страховий поліс вартістю
5000 грн.,  в Пенсійний Фонд сплачено
3085 грн.,  тобто загальна сума витрат
складає 61085 грн.,  автомобіль
знаходиться у відповідача. 30.08.2005 року ними було придбано авто гаражний
бокс №94 в автогаражном кооперативі
"Автомобіль" в АДРЕСА_1 за 7500 грн. З урахуванням інтересів
дітей,  позивач просила відступити від
рівності часток при поділі майна і визначити її частку в розмірі 23,  а відповідачу 13.,  виділити їй на праві власності авто гаражний
бокс №94 зі стягненням на користь відповідача 13 частки його вартості.
Відповідачу на праві власності залишити автомобіль "Сітроєн",  2005 року випуску зі стягненням на її користь
23 частки витрачених коштів на його придбання,
що складає 40723 грн. Потім позивач змінили свої вимоги і просила
залишити відповідачу ОСОБА_1 на праві власності спірні гаражний бокс №94 в
гаражному кооперативі "Автомобіль" та автомобіль "Сітроєн"
зі стягненням з відповідача на її користь 23 частини вартості вказаного майна
в сумі 77683, 85 грн.

В червні
2006 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1
про розподіл спільного сумісного майна у вигляді меблів та предметів
господарсько-побутового призначення і виключення за складу спільного сумісного
майна автомобіля "Сітроєн",
2005 року випуску,  який
зареєстровано за ним та гаражного боксу в гаражному кооперативі
"Автомобіль" в АДРЕСА_1,
посилаючись на те,  що автомобіль
і гаражний бокс було придбано за кошти його матері ОСОБА_5,  яка працює у Греції і щомісячними переказами
оплачувала вартість щомісячних внесків за автомобіль. Вказані кошти на придбання
зазначеного автомобілю та гаражного боксу мати йому подарувала згідно

договору дарування від
19.07.2006 року для зайняття професійною діяльністю,  оскільки він працює таксистом.  Меблі та предмети господарсько-побутового
призначення були придбані на спільні кошти,
тому просив залишити йому Ді-ві-ді з системою Карооке вартістю 1800
грн.,  а ОСОБА_1 виділити в натурі все
інше майно. Потім відповідач ОСОБА_1 уточнив свої вимоги і просив зазначене
майно у вигляді меблів та речей господарсько-побутового призначення на загальну
суму 6622, 26 грн. залишити на праві власності за позивачем,  а за ним визнати право власності на
автомобільний бокс №94 в гаражному кооперативі "Автомобіль",  виключивши з розділу автомобіль
"Сітроєн",  2005 року випуску.

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з додатковим позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_5 про визнання недійсним частини
договору дарування,  посилаючись на
те,  що між відповідачами 19.07.2006 року
було укладено договір дарування грошових коштів в сумі 101000 грн.,  що на момент укладання договору дорівнює
20000 дол. США. Пунктом
2 вказаного договору передбачено,  що
грошові кошти,  які є предметом договору
передані Дарувальником та одержані Обдарованим до підписання цього Договору з
метою придбання автомобілю та гаражу.,
але вказаний договір повинен бути реальним і не порушувати інтереси
інших осіб. Оскільки в період укладання такого договору вони знаходилися з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі,  то
такий договір порушує її права,  просила
визнати недійснимп.2 договору дарування від 19.07.2006 року,  укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

.Рішенням
Калінінського районного суду м. Донецька від 17 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено частково,  визнано за нею
право власності на 23 частки у спільному сумісному майні подружжя,  а за ОСОБА_1 право власності на 13 частину
майна. Автомобіль "Сітроєн",
2005 року випуску виділено в натурі на праві власності ОСОБА_1. і
стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 40967, 36 грн. в рахунок компенсації 23
часток коштів,  сплачених сторонами за договором
купівлі-продажу автомобілю від 23.09.2005 року укладеним на ім. "я
відповідача у сумі 33910, 66 грн. та за кредитним договором від 3.10.2005 року
в сумі 7056,  70 грн.,  укладеним обома сторонами з АКБ "УСБ",  поклавши на відповідача обов"язок сплати всієї
заборгованості за кредитом в подальшому,
починаючи з 1.07.2006 року та звільнивши від цього забов"язання
позивачку. Гаражний бокс №94 в автогаражному
кооперативі "Автомобіль" по АДРЕСА_1 вартістю 8838 грн. залишено
на праві власності ОСОБА_1. і стягнуто з нього на користь позивача компенсацію
23 часток,  що складає 5886, 66
грн.,  а також визнано спільним сумісним
майном подружжя меблі і речи господарсько-побутового призначення і поділено в
натурі : за позивачкою визнано на праві власності майно вартістю 4414, 80
грн.,  за відповідачем на суму 2207, 40
грн.,  в позові ОСОБА_1 про визнання
частково недійсним договору дарування грошей та про розподіл автомобілю шляхом
стягнення на її користь з відповідача 23 часток від повної вартості автомобілю
відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1. також відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення по суті позовних вимог,
оскільки судом першої інстанції були порушені норми матеріального та
процесуального права,  не враховано,  що згідно нотаріально посвідченого договору
дарування від 19.07.2006 року мати відповідача ОСОБА_5 подарувала йому грошові кошти
в розмірі 20000 дол.
США,  але вказаний
договір було посвідчено з запізненням лише тому,  що вона не мала можливості виїхати до України
в період до 5.07.2006 року,  всі поштові
перекази здійснені системою "Вестерн юніон" за період з 2004 року до
травня 2006 року,  тобто зазначені кошти
були передані відповідачу на придбання гаражу та нового автомобілю,  оскільки автомобіль "Тайота",  який належав матері відповідача був
старим,  не враховано,  що відповідач весь час працював таксистом і
його мати надавала щомісячно йому кошти для сплати кредиту,  про який вони домовлялися,  позивачка ж сама надала до банку заяву,  де зазначала,
що її прибутків недостатньо для виплати кредиту,  в додаткових поясненнях позивачка вказувала,  що у відповідача відсутні доходи,  крім грошових переказів матері,  щомісячні внески були внесені відповідачем
відповідно до графіка їх внесення в той же чи наступний день після отримання
грошового переказу від матері,  не
враховано,  що гаражний бокс та
автомобіль "Сітроєн" є власністю відповідача і не підлягають
розділу,  не враховані пояснення свідків
з цього приводу.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 підтримала
доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилися,  будучи належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечували проти доводів апеляційної скарги
і просили рішення суду залишити без змін.

Представник
третьої особи - представник АКБ
"Укрсоцбанк" підтримав доводи апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Інші
треті особи в судове засідання не з'явилися,
будучи повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу представника відповідача
ОСОБА_3 слід задовольнити частково,
рішення суду змінити в частині виключення частки майна із складу
спільного сумісного майна подружжя і розподілі майна,  а також судових витрат з наступних підстав.

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив правовідносини,  що склалися між сторонами і визначив
закон,  який їх регулює,  однак,
у вказаній частині порушив норми матеріального права.

При
розгляді справи суд першої інстанції посилався на те,  що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі
з 17.09.1994 року до червня 2006 року,
від якого мають двох неповнолітніх дочок-близнюків ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  які після розірвання шлюбу
залишилися проживати з матерю,  відповідача забов"язано сплачувати аліменти на
утримання дочок в розмірі 13 частини доходів. За час перебування у шлюбі
сторони придбали майно у вигляді меблів та речей господарсько-побутового
призначення на загальну суму 6622, 26 грн.,
перелік речей та їх вартість визначена висновком експерта сторонами не
оспорювалася,  рішенням загальних зборів
членів АГК "Автомобіль" від 26.10.2005 року за відповідачем було
закріплено гаражний бокс №94 по АДРЕСА_1,
вартість якого 8838 грн.

За
умовами кредитного договору від 03.10.2005 року,  укладеного між подружжям та АКБ "УСБ",  ОСОБА_1 та ОСОБА_1 отримали грошові кошти в сумі 9601
дол.США для придбання автомобілю "Сітроєн",  2005 року випуску вартістю 102192 грн. і
5119, 82 грн. для оплати страхових платежів. Відповідачем ОСОБА_1 23.09.2005
року було внесено за договором купівлі-продажу автомобілю перший внесок в сумі
50866 грн.,  за рахунками кредитного
договору ОСОБА_1 було сплачено на користь АКБ
"УСБ" 10585, 05 грн. за період перебування сторонами у
шлюбі,  а саме з 04.11.2005 року до
5.06.2006 року,  тобто на час розгляду
справи залишок поточної кредитної заборгованості складає 5742, 38 дол.США,  що не заперечується сторонами..

Внаслідок
того,  що позивачка одна утримує
дітей,  а з відповідача за рішенням суду
стягнуті аліменти,  які не забезпечують
прожитковий мінімум,  суд вважав за необхідне
відступити від рівності часток у сумісному майні подружжя і збільшити частку
позивачки до 23,  визначивши за
відповідачем 13 частку,  в зв"язку
з чим за позивачкою визнано право власності на майно у вигляді меблів та
предметів господарсько-побутового призначення вартістю 4414, 80 грн.,  за відповідачем вартістю 2207, 40 грн.
Гаражний бокс №94 та вказаний автомобіль визнано спільним сумісним майном
подружжя,  оскільки вказане майно
придбане під час шлюбу і відповідачу залишено автомобіль та забов"язано
його нести витрати за кредитним договором,
які залишилися,  а на користь
позивачки стягнути її частину від вартості першого внеску в розмірі 33910, 66
грн. та сплачених за вказаним договором внесків в розмірі 7056, 70 грн.,  а всього 40967, 36 грн..

Гаражний
бокс №94 в автогаражному
кооперативі "Автомобіль" не є приватизованим і знаходиться у
користуванні ОСОБА_1,  як члена гаражного
кооперативу "Автомобіль",  але
до вступу до кооперативу відповідачем попередньому власнику гаражного боксу
було сплачено 1500 дол.
США у жовтні 2005 року,  що відповідає
встановленим у кооперативі правилам,
тому його залишено на праві власності за відповідачем і стягнуто на
користь позивачки належну їй частку в розмірі 5886, 66 грн. При цьому суд не
приймає до уваги доводів відповідача про те,
що автомобіль та гаражний бокс були придбані за рахунок коштів його
матері,  яка надсилала їх із Греції,  де працює. Між сином та матерю,  тобто відповідачами,  19.07.2006 року було укладено договір
дарування грошових коштів на загальну суму 20000 дол.США після того,  як спір виник в суді. Позивачка в період
шлюбу мала постійну роботу,  а позивач
ні,  за біржовим контрактом від
23.06.2004 року автомобіль Тайота корола,
який належав матері відповідача було продано позивачці за 1000 грн.
Спірні ж автомобіль та гараж були придбані сторонами в період зареєстрованого
шлюбу у жовтні 2005 року,  тобто вказаний
договір дарування коштів на має значення для справи і є неналежним доказом,  можливо надіслані матерю кошти були витрачені
на інші потреби.

При таких обставинах,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те,  що меблі та предмети
господарсько-побутового призначення,
придбані під час шлюбу між сторонами є спільною сумісною власністю
подружжя відповідно до  ст. 60 СК України
і поділив зазначене майно між сторонами відповідно до ч.1  ст. 71 СК України,  але при цьому відступив від рівності часток
відповідно до ч.2,  ч.3  ст. 70 СК України.

У
вказаній частині рішення суду не оскаржується,
воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
тому у вказаній частині його слід залишити без змін.

Але,  не можна погодитися з висновками суду першої
інстанції щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобілю
"Сітроєн",  2005 року випуску
та гаражного боксу №94 в гаражному кооперативі "Автомобіль" в
АДРЕСА_1,  оскільки такі висновки суду
зроблені з порушенням норм матеріального права.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що гаражний бокс №94 в гаражном кооперативі
"Автомобіль" не є власністю ні позивача,  ні відповідача,  оскільки правовстановлюючи документі про
право власності на вказаний гаражний бокс відсутні,  відповідач є лише користувачем спірного
гаражного боксу і членом вказаного гаражного кооперативу з 26.10.2005 року (
а.с.  7 т.1,  а.с. 240-241т.1).

Відповідно
до ч.1  ст. 210 ЦК України правочин
підлягає державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом.  Такий
правочибн є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Сторонами
не надано доказів належності саме ним вказаного спірного гаражного боксу,  тому його слід виключити зі спільного
сумісного майна подружжя і у поділі його - відмовити.

Відповідно
до договору купівлі-продажу від 23.09.2005 року (а.с. 8-9 т.1) відповідач
ОСОБА_1 придбав новий автомобіль "Сітроєн",  2005 року випуску вартістю 16353 евро. Згідно п.3.1
вказаного договору передоплата становить 8075 євро,  сума
залишку 8278 євро перераховується покупцем на рахунок продавця протягом двох
днів після отримання документів для реєстрації автомобілю.

Відповідно
до Кредитного договору від 03.10.2005 року (а.с.  103-109 т.1),
укладеного між АКБ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_9 і ОСОБА_1,  подружжя Штурміних отримало грошові кошти в
сумі 9601 дол. США для оплати
спірного автомобілю "Сітроєн" і в сумі 5119, 82 грн. для оплати
страхового внеску. Договір страхування вказаного транспортного засобу укладено

30.09.2005           року між ЗАТ "ВУСО" та
ОСОБА_1 (а.с. 112-117 т.1)

Згідно
договору дарування грошових коштів від 19.07.2006 року,  укладеного між відповідачами ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 (а.с. 37 т.2),  ОСОБА_1 отримав в
дар грошові кошти в сумі 101000 грн.,  що
на момент укладення договору складає 20000 дол. США,  вказані
кошти він отримав до підписання договору з метою придбання автомобілю та
гаражу.

Вказані
кошти у вказаному розмірі дійсно були отримані відповідачем ОСОБА_1 від його
матері ОСОБА_5,  яка знаходилася в Греції згідно переказів системою
"Вестерн юніон" в період з липня 2003 року до часу укладення договору
дарування (а.с. 31-80 т.1).

Згідно
довідки адвоката г.Афіни Греція (а.с. 151-152 т.2) ОСОБА_5- мати відповідача
ОСОБА_1 вперше подала документи на отримання виду на проживання в Греції

17.02.2006           року і тому мала
можливість вільно покинути територію Греції і в"їхати знову лише в

період з 05 липня 2006 року до 05 вересня 2006 року,  фактично знаходилася в Греції з 2001 року

(а.с.  100 т.1).

Але,  вказані обставини,  судом першої інстанції помилково не були
прийняті до уваги,  оскільки сам факт
дарування зазначеної суми грошових коштів і витрати їх в цільовому порядку
підтверджено документально (а.с.  63-75
т.2,  а.с.  15-16 т.2).

Відповідно
до п.2 ч.1  ст. 57 СК України особистою
приватною власністю дружини,  чоловіка є
майно,  набуте нею,  ним за час шлюбу,  але на підставі договору дарування або в
порядку спадкування.

Таким
чином,  спірний автомобіль
"Сітроєн" 2005 року випуску слід виключити зі спільного сумісного
майна подружжя і визнати право власності на нього за відповідачем ОСОБА_1,  забов"язавши його одноособово сплачувати
всі внески за Кредитним договором від 03.10.2006 року в подальшому,  починаючи з 1.07.2006 року та звільнивши від
цього забов"язання позивачку.

Судові
витрати слід стягнути з відповідача на користь держави у відповідності зі  ст. 88 ЦПК України (46853 грн. /100% - 78
грн. (а.с. 26 т.1) = 390, 53 грн.).

Відповідно
до п.4  ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або
зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або
неправильно застосованими,  якщо
застосовано закон,  який не поширюється
на ці правовідносини,  або не застосовано
закон,  якій піддягав застосуванню.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч. 1 п.3,  309 ч. 1
п.4,  313,  314,
316 ЦПК України,  апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Калінінського районного суду м. Донецька від 17 жовтня 2007 року змінити.

Зустрічний
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про виключення частки майна із складу спільного майна
подружжя і розподілі майна задовольнити частково.

Виключити
із складу спільного сумісного майна подружжя гаражний бокс №94 в авто гаражному
кооперативі "Автомобіль" по АДРЕСА_1 вартістю 8838 грн. і автомобіль
"Сітроєн",  2005 року випуску,  держ.знак НОМЕР_1,
зареєстрований на ім"я ОСОБА_1.

Залишити на
праві приватної власності за ОСОБА_1 автомобіль "Сітроєн",  2005 року випуску,  держ.знак НОМЕР_1,
зареєстрований на ім"я ОСОБА_1,  забов"язавши його одноособово в
подальшому сплачувати всі внески за Кредитним договором від 03.10.2006
року,  укладеним між АКБ "Укрсоцбанк"
та ОСОБА_1 та Штурміною Ольгою Володимирівною,
починаючи з 01 липня 2006 року та звільнивши від цього забов"язання
ОСОБА_1.

В
розділі гаражного боксу №№94 в автогаражному
кооперативі "Автомобіль" по АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути
зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 390 грн.53 коп.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.