Справа № 22ц -
1107/07                                Головуючий
першої інстанції: Фрапчук О.Д.
Категорія: 44                                                   Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
УХВАЛА

Іменем   України

17 квітня 2007
року                             колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н.П.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Базовкіної
Т.М.,

при секретарі судового засідання:
Танцуріній С.М.,

розглянувши у
відкритого судового засідання в місті Миколаєві адміністративну справу за

апеляційною
скаргою державного виконавця державної виконавчої служби м. Южноукраїнськ на
постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 лютого
2007 року, ухвалену за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у м.
Южноукраїнськ про визнання бездіяльності неправомірною,

Встановила:

5 грудня 2006 р.
ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

ОСОБА_1
вказувала, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від
7 червня 2006 р. на її користь з ОСОБА_2 стягнуто 1621 грн.

13 липня 2006 р.
державним виконавцем ДВС у м. Южноукраїнськ Миколаївської області відкрито
виконавче провадження по виконанню даного рішення. В добровільному порядку
боржниця виплатила стягувачу 200 грн.

Посилаючись на
те, що державним виконавцем не виконано передбачених законом дій по примусовому
виконанню судового рішення, зокрема не було направлено виконавчий лист за
місцем роботи боржника, не здійснено заходів для розшуку майна боржника,
ОСОБА_1 просила суд визнати таку бездіяльність державного виконавця
неправомірною та зобов'язати його виконати рішення суду.

Постановою
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 лютого 2007 р.
позов задоволено.

Постановлено
визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ДВС у м. Южноукраїнськ
та зобов'язати його провести заходи з примусового виконання рішення суду,
передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

В апеляційній
скарзі державний виконавець вказує на помилковість, на його думку, висновків
суду стосовно наявності неправомірної бездіяльності при виконання рішення суду
стосовно стягнення коштів на користь ОСОБА_1, а також на неправильний розгляд
спору в порядку, встановленому КАС України, і просить постанову суду скасувати,
постановити ухвалу в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК
України, про відмову в задоволенні скарги.

Заслухавши
доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Так, з матеріалів
справ вбачається, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської
області від 7 червня 2006 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 1621 грн.
(а.с. 5).

Постановою
державного виконавця ДВС у м. Южноукраїнськ від 13 липня 2006 р. відкрито
виконавче провадження виконавчого листа, виданого на підставі даного судового

2

рішення, в якій
боржникові запропоновано добровільно виконати рішення суду протягом 7 днів
після отримання постанови.

В добровільному
порядку ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 200 грн.

Однак,
відповідно до виконавчого провадження, яке досліджувалось судом, та матеріали
якого додані державним виконавцем до апеляційної скарги (29-38), лише 29
вересня 2006 р. державним виконавцем складено акт про непроживання боржника за
адресою, вказаною у виконавчому листі, та зроблено запити з метою виявлення
майна ОСОБА_2, на яке може бути звернено стягнення.

З урахуванням
викладених обставин суд обґрунтовано прийшов до висновку про неправомірну
бездіяльність державного виконавця, оскільки в порушення положень ч. 5 ст. 30,
ч. 5 ст. 42, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження"
тривалий час державним виконавцем не було проведено жодної дії з метою
виконання судового рішення.

За такого суд
правильно вважав вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та задовольнив їх, а доводи
апелянта з приводу безпідставності скарги суперечать наведеним обставинам
справи.

В той же час суд
помилково розглянув справу в порядку, встановленому КАС України, тоді коли
ОСОБА_1 була подана скарга, яка повинна вирішуватись в порядку, передбаченому
розділом VII ЦПК України.

Між тим, з
урахуванням того, що порушення судом норм процесуального права не призвело до
неправильного вирішення справи, колегія суддів не вбачає підстав для скасування
на цій підставі постанови суду.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу державного виконавця Державної виконавчої служби м. Южноукраїнськ
відхилити, постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від
12 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.