АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 квітня   2007
року                                                                                                        м.
Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого
Ружила О.А.

Суддів
Яремка В.В., Галичанського А.Д.

Секретаря   Орлецької Я.І. за участю відповідача ОСОБА_1, позивачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 січня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей , -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ,ОСОБА_2 звернулася до
суду з даним позовом.

Зазначала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який
розірвано 2 листопада
2006 року.
Від шлюбу у них є двоє дітей -
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
знаходяться на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання дітей, позивачка просила стягнути з відповідача на її
користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 січня 2007 року позов
задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання
неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у
розмірі 1/3 частини
всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми
повноліття.

З
відповідача на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 51 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення
суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Посилається на невідповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи, порушення норми матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що визначаючи розмір аліментів, суд керувався
ст. 182 СК
України, однак суду слід було застосувати ст. 184 СК України.

справа № 22ц-228                                                                                    Головуючий
у 1-й інстанції

категорія 34/36                                                                                                    Богдан
С.І.

Доповідач
Яремко В.В.

2

Вважає, що наявні у справі докази не давали підстав для
стягнення аліментів у розмірі 1/3
частини всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Судом не враховано, що він працює фельдшером , отримує невелику
заробітну плату, з якої утримуються аліменти на дитину від першого шлюбу у
розмірі 1/4 частини,
а тому погоджується надавати матеріальну допомогу на 2-х дітей,
щомісячно, у розмірі 100
грн.

На думку апелянта позивачка не надала жодного доказу на
підтвердження того, що він має додаткові доходи, а суд помилково визначив
розмір аліментів у більшій сумі ніж він може сплачувати.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та присуджуючи з
відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, щомісячно, але не менше
30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи,
на його утриманні немає осіб, що потребують допомоги, а факт сплати ним
аліментів на утримання дитини від першого шлюбу не звільняє його від утримання
його дітей, які проживають з позивачкою.

Суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів
також врахував обставини, які наведені у ст.. 182 СК України .

Визначивши до сплати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх
доходів відповідача, щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, суд
першої інстанції правильно керувався ст. 183 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апелянта зводяться до необхідності зміни рішення
суду з метою стягнення аліментів з нього у твердій грошовій сумі.

Однак, на час розгляду справи судом першої інстанції було
встановлено, що відповідач мав постійне місце праці, регулярно отримував
зарплату, його дохід не є мінливим, а тому підстав для стягнення аліментів з
нього у твердій грошовій сумі, як це передбачено ст.. 184 СК України немає.

Тому, доводи апелянта про те, що суд мав визначити
аліменти у твердій грошовій сумі відповідно є необґрунтованими.

Щодо доводів апелянта про неврахування факту сплати ним
аліментів на утримання сина від попереднього шлюбу , то вони також не
можуть бути підставою для зміни рішення суду.

Відповідно до принципу рівності інтересів усіх
неповнолітніх дітей відповідача, визначення судом аліментів на двох дітей
відповідача у розмірі 1/3
частини з усіх його доходів не порушує прав іншої дитини відповідача та
прав самого відповідача.

Відповідно до ст.,
ч.3 ст. 70 Закону
України від 21 квітня 1999 p. № 606-XIV "Про
виконавче провадження" максимальний розмір аліментів, які стягуються з
боржника не повинен перевищувати 50
відсотків заробітної плати цієї особи.

Тому, відповідач вправі заявити вимоги про зменшення
розміру аліментів, які ним сплачуються на утримання його сина від першого
шлюбу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

3

Рішення
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 січня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили після його проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.