У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2, Хустського міського відділу
земельних ресурсів про усунення перешкод у користуванні двором, за зустрічним
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення перешкод у користуванні належною
земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Хустського районного суду
Закарпатської області від 4 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 17 липня 2007 року,

встановила:

У вересні 2006 року  позивач звернулась в суд  із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що
АДРЕСА_1, в якому проживає вона та відповідач має двір спільного користування
площею 300 кв. м., згідно з державним актом на право власності на землю
виданого 29 серпня 2000 року.

Зазначали, що відповідач
самовільно на свій розсуд поділив двір, облаштував бетонну доріжку, розібравши
при цьому половину належного їй сараю, влаштував огорожу висотою біля двох
метрів під її вікнами будинку.

Посилаючись на те, що вона та
члени її сім'ї
позбавлені можливості користуватись та розпоряджатись спільним двором, просила
суд, усунути перешкоди у користуванні ним.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічний позовом до
ОСОБА_1 про зобов'язання її не чинити перешкоди у користуванні належної йому на
праві власності земельної ділянки, а саме облаштуванні по межі огорожі, та
просив стягнути з неї матеріальну шкоду у розмірі  650 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000
грн. та судові витрати у справі. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив
зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні належної
йому на праві власності земельної ділянки, стягнути моральну шкоду у розмірі
3000 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням  Хустського районного суду
Закарпатської області від 4 травня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1
не чинити перешкоди ОСОБА_2 у облаштуванні межі огорожі. Стягнути з ОСОБА_3на
користь ОСОБА_2 2000 грн. моральної шкоди та судових витрат у розмірі 108,5
грн.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 17 липня 2007 року рішення Хустського районного суду
Закарпатської області від 4 травня
2007 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1просить
скасувати рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 4 травня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 липня 2007
року,  посилаючись  на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржувані судові рішення постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права і передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 4 травня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 липня     2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                  Л.І.
Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк