Справа № 2-46 2007 р.
РІШЕННЯ Іменем   України

заочне\

25 квітня 2007 року                                                                                                        м. Донецьк

Калінінський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Домарєва О.В.

при секретарі          Дриги К.О.

за
участю позивачки: ОСОБА_3, представника позивачки Краснокутської З.В..
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .,Про відшкодування грошових коштів", -

ВСТАНОВИВ:'

У листопаді 2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом в
інтересах ОСОБА_1 яким просила стягнути з відповідачки грошові кошти у
розмірі 121704 грн.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі
та суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 22.12.1995 року придбав у відповідачки квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька
від 12.12.2003 року зазначений договір купівлі-продажу був визнаний недійсним. В зв'язку з чим просила стягнути з відповідачки
грошові кошти, отримані нею при продажу спірної квартири еквівалентні
13500 доларів США, а також
грошові кошти витрачені на ремонт квартири у розмірі 47454 грн.

Позицію позивачки підтримала у
судовому засіданні її представник.

Відповідачка у
судове засідання не з'явилась не повідомивши суд про причини неявки, про день,
час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у зв'язку з чим на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК України, суд
ухвалив справу розглянути у її відсутність на підставі наявних у ній
матеріалів. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 22 грудня 1995
року. посвідченому приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу
ОСОБА_4 в реєстрі № 8851 ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, при цьому
згідно розписки остання отримала від ОСОБА_1 по
вказаному договору 13500 доларів США..

Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 12 грудня 2003 року
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22 грудня 1995 року, посвідчений
приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в реєстрі
№ 8851, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано недійсним.

Вказане рішення
ухвалою апеляційного суду Донецької області від 3 червня 2004 р. було залишено
без змін та на час розгляду цієї справи Верховним судом України не скасоване.

Враховуючи
вимоги п.4 Остаточних і перехідних положень Цивільного Кодексу України , що набув чинності 1 січня 2004 роки, суд
вважає за необхідне застое) вати що до вирішення спірних
правовідносин вимоги чинної редакції ЦК України, оскільки права та обов'язки,
які досліджуються судом, продовжують існувати після набрання ним чинності.

2

Відповідно до
вимог ч.1 ст.214 ЦК України
- у разі недійсності правочину - кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні
у натурі все. що вона одержала на виконання цього правочину.

Оскільки рішенням Калінінського районного суду м.
Донецька від 12 грудня 2003 року правочин,
а саме договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22 грудня 1995 року,
посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 в реєстрі № 8851, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
визнано недійсним -з відповідачки на користь ОСОБА_1 належить стягнути
грошові кошти отримані відповідно розписки від 22.12.95 р. 13500 доларів США з урахуванням встановленого НБУ курсу долара до гривні на
день прийняття рішення 5.05, а всього 68175 грн.

Таким чином
позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю. Обговорюючи
питання про стягнення з відповідачки грошових коштів, витрачених на ремонт квартири, суд приходить до висновку, що
позивачкою не надано об'єктивних доказів того, що відповідачка була у
встановленому законом порядку визнана винною особою в незаконному заволодінні спірною квартирою, на ремонт якої ОСОБА_1 були витрачені
певні грошові кошти.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід
відмовити у зв'язку з відсутністю передбачених законом підстав для їх
задоволення.

А в цілому позовні вимоги задовольняються судом частково.

Також частково з
відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 14 коп., і повністю витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн.

На підставі викладеного, та керуючись п.4 Прикінцевих та перехідних
положень до Цивільного кодексу України в редакції 1 січня 2004 р,
ст.214 ЦК України,
ст.ст. 10, 11.209. 213-216, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 „Про
відшкодування грошових коштів" задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 68175
грн., держмито 536 грн.14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу 30 грн., а всього 68741 грн. 14 коп.

В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня/тримання
його копії.