АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем       України

31    травня   2007       року      колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних

справах
апеляційного  суду
Житомирської  області

в  складі:   головуючої
-   судді     Косигіної  Л.М.

суддів:                                   Жигановської  О.С.,   Олексієнко
М.М.

при  секретарі                       Хоменко
Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Житомирської міськради, третьої особи Комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного підприємства №
10 про визнання права користування житловим приміщенням на умовах житлового
найму за апеляційною скаргою виконкому Житомирської міської ради на рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2007
року   ,   -

встановила   :

В лютому 2007
року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею та її
неповнолітнім сином ОСОБА_2, право користування жилим приміщенням - квартирою ІНФОРМАЦІЯ_1. В
обґрунтування позову зазначила, що на підставі дозволу виконкому Житомирської
міської ради вона 22.12.2000
року тимчасово вселилась у названу квартиру та зареєструвалась у ній. В
подальшому двічі міськвиконком надавав дозвіл на продовження терміну її
реєстрації за вказаною адресою. Оскільки вона фактично постійно проживає в
квартирі ІНФОРМАЦІЯ_1 більше
трьох років, сплачує всі комунальні платежі, тому вважає, що має право
користування  даним  приміщенням
на  умовах  договору
найму.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2007
року  позов  задоволено.

В апеляційній скарзі виконком Житомирської міської ради
просить скасувати рішення суду і ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального і процесуального  права.

Скарга  не
підлягає  задоволенню  з
наступних  підстав.

Відповідно до вимог ст. 61
ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого
приміщення, який укладається письмово. Недотримання письмової форми договору не
тягне за собою його недійсність. Умови договору найму жилого приміщення, що
обмежують права наймача та членів його сім'ї в тому числі і щодо строку
його  дії   є
недійсними.

Встановлено, що 18.12.2000
року виконком Житомирської міської ради своїм листом за № 183224 а.с. 14 надав дозвіл на проживання і
прописку  ОСОБА_1   в   квартирі
ІНФОРМАЦІЯ_1

Справа   №
22ц/1160                    Головуючий  у
суді   1-ї
інстанції
Котік  Т.С.

Категорія   10                                   Доповідач  Косигіна
Л.М.

Житомирі   строком
на   3
роки.   При   цьому
в   порушення   вимог
ст.    ст.    58,    61 ЖК
України  позивачці   не
був   виданий  ордер
на   вселення  у
названу  квартиру та  письмово
не  укладений  договір
найму.

В подальшому двічі 02.02.2004
р. та 09.10.2006 року
відповідач продовжував термін реєстраії Кириенко
Л. В. у спірному житлі а.с. 15, 16.

Оскільки позивачка протягом тривалого часу більше шести
років постійно проживає в квартирі ІНФОРМАЦІЯ_1,
оплачує квартплату і комунальні послуги, та з врахуванням того, що строки
позовної давності щодо її виселення або визнання недійсним договору найму що
фактично укладений - закінчилися,
тому суд першої інстанії правильно задовольнив позов та визнав за Кириенко Л..В. та  її
неповнолітнім  сином  право
на  проживання  в
названій  квартирі.

Доводи апелянта щодо того, що спірна квартира належить до
маневрового переселенського фонду, а тому не може бути виділена особі для
постійного проживання - є
безпідставними. Діючим на момент вселення позивачки житловим законодавством
маневровий переселенський фонд не був передбачений. Укладання договору найму на
певний строк суперечить вимогам  ст.   61  ЖК  України.

Як пояснила представник апелянта в
судовому засіданні,

міськвиконком        на                                                                                              виконання        методичних        рекомендацій,                                                                                          які        не

зареєстровані та
не мають нормативної сили, рішенням від 01.11.79
р. за № 646 утворив
маневровий переселенський фонд в кількості 113 квартир. В подальшому 25 квартир втратити статус маневрового переселенського
фонду, в   зв'язку  з
постійним  проживанням  в
них  громадян   а.с.   23.

Тільки в червні 2003
році Житловий кодекс України доповнений статтями 132-1 та 132-2, які визначають
порядок, умови надання і користування жилим приміщенням з фондів житла для
тимчасового проживання. Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 31.03.2004 року
затверджений Порядок формування фондів житла для тимчасового проживання та
Порядок надання і користування житловими приміщеннями з фондів  житла
для  тимчасового  проживання.

Виконкомом Житомирської міської ради на виконання вищезазначених
нормативних документів фонд житла для тимчасового проживання громадян не
зформував,   з  позивакою
строковий  договір  найму
не  уклав.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав
для задоволення апеляційної скарги немає. Рішення постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального права, підстав для його  скасування
немає.

Керуючись   ст.   ст.   209,
218,   303,   307,
308,   313-315,
317,   319,   324, 325
ЦПК  України,   колегія
суддів,   -

ухвалила   :

Апеляційну  скаргу
виконкому  Житомирської  міськради
відхилити.

Залишити без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира
від  02   квітня  2007  року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом  двох  місяців
з  дня  набрання
нею  законної   сили.