Справа №22-ц-0857.      Головуючий у 1-й інстанції- Супрун Г.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року колегія
судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого - Юровської Г.В.,

суддів- Суханової Є.М., Яворського М.А.,

при секретарі- Данчук Т.В.,

розглянула
матеріали з апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25.12.2006
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання частково недійсним
заповіту та свідоцтва про спадщину;

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Броварського
міськрайонного суд від 25.12.2006
року в задоволені позову ОСОБА_1. про визнання частково недійсним заповіту
та свідоцтва про спадщину відмовлено за пропуском строку позовної давнини.

Не погодившись з висновками, наведеними в рішенні суду,
апелянт звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін,

вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не

обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Суд обгрунтовано визначив
правовідносини сторін, та застосував законодавство, яке їх регламентує.

Суд на підставі зібраних по справі
доказів, встновив, що позивачка-апелянт звернулась до суду з даним позовом, в
якому просить визнати частково недійсним заповіт, складений її батьком ОСОБА_5.
16.01.1992 року та
свідоцтво брата ОСОБА_3від 27.09.1995
року в частині включення до них обов"язкової частки 2/3 спадкового майна
її матері ОСОБА_4, а також визнати за нею право на спадкування 2/3 частки
спадкового майна. Мотивує позов тим, що її батьки уклали шлюб у 1934 році, в шлюбі
народилось п"ятеро дітей, всі проживали в будинку № АДРЕСА_1.

За життя батько 16.01.1992 року написав
заповіт на молодшого брата ОСОБА_3на все спадкове майно. Після смерті батька,
мати продовжували проживати в будинку, фактично прийняла спадшину. Мати померла
у 2002 року,
про складаний батьком заповіт, позивачка дізналась лише в травні 2005 року. Також
вважає, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину на брата
ОСОБА_3не врахувала обов"язкової частини майна непрацездатної матері, що
передбачено ст. 553 ЦК України
(в редакції 1963 року), тому
видане свідоцтво про право на спадщину, видане 27.09.1995 року на ім"я брата ОСОБА_3є недійсним.

Мати мала право на 2/3 частини
спадкового майна, а молодшому брату- ОСОБА_3 1/3 частина, Позивачка фактично прийняла спадщину після
смерті матері, тому просить позов задовольнити.

Згідно заповіту ОСОБА_5. заповідав
все своє майно сину ОСОБА_3, який помер у 2005
році.

1782

2

Мати позивачки Ташута після смерті
свого чоловіка ОСОБА_5. добровільно відмовилась 22.09.1995 року від належної їй частки у спадщині на користь
молодшого сина ОСОБА_3.

Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1року за життя
вона не оспорювала складений її чоловіком заповіт на молодшого сина ОСОБА_3та
своєї обов"язкової частки в спадщині.

27.09.1995
року ОСОБА_3отримав свідоцтво про справо на спадщину за заповітом на
спадкове майно, що складалось з житлового будинку по АДРЕСА_1.

Посилання апелянта на те, що їй стало відомо про
складений заповіт лише в травні 2005
року було спростовано наступними доказами: в червні 2006 року
позивачка-апелянт (а також
ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.) звернулись до суду з позовом до дочки померлого
ОСОБА_3-ОСОБА_2про зміну черговості одержання права на спадщину, в якому
посилалась на те, що в 1992
році за згодою всіх батьків склав заповіт на ім"я ОСОБА_3, якому
заповідав домоволодіння по АДРЕСА_1. Отже строк на оскарження заповіту виник
саме з цього часу.

Рішенням Броварського міськрайсуду від 25.11.2005 року їм
відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою апеляційного суду від 25.04.2006 року
постановлено нове рішення, яким позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_6.
після померлого ОСОБА_3 Антоновича право на спадщину у першу чергу разом з його
дочкою-відповідачкою. Отже відмовлено у визнанні за нею права на спірне
спадкове майно та питання щодо недійсності заповіту не ставилося.

Крім того, на момент відкриття спадщини після смерті
матері у 2002 році,
власником усього майна був ОСОБА_3згідно свідоцтва про право на спадщину, а не
ОСОБА_4, тому позивачка як спадкоємець за законом вправі спадкоємства за
законом або за заповітом, отже станом на 2002
року власником майна був ОСОБА_3та позивачка не могла фактично прийняти
спадщину після смеріт матері, який майно не належило.

Суд обґрунтовано прийшов до
висновку, що заповіт був складений за згодою всіх членів сім"ї, а
відносини в сім'ї добрі, ОСОБА_4 добровільно відмовилась, як дружина покійного
ОСОБА_5. від належної їй частки спадщини на користь молодшого сина ОСОБА_3,
який повинен був доглядати за нею, поки після тяжкої хвороби, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, він помер.

Згідно до вимог ст. 553 ЦК України ( в редакції 1963 року)
спадкоємець за законом вправі відмовитись від спадщини на користь кого-небудь з
інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом. Отже
станом на 2002 рік,
власником майна бів ОСОБА_3та апелянт не могла фактично прийняти спадщину після
смерті матері, який майно не належило.

Апелянт не змогла спростувати зазначених висновків суду,
посилається на те, що суд не надав належну оцінку поясненням свідків, що
колегія суддів не може прийняти до уваги, у зв"язку з тим, що в даному
випадку, суд визначив правовідносини сторін та застосував законодавство, яке їх
регламентує, незалежно від пояснень свідків, яким суд надав правову оцінку та
визначив їх пояснення у сукупності з іншими доказами сторін.

1783

3

На підставі наведенного, керуючись ст. 305,312 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання частково недійсним заповіту та
свідоцтво про спадщину залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двох
місяців до Верховного Суду України.

1784