РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28    березня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого
судці   - Іващенко В.В.,

суддів                         - Кузнецової О.О.,

- Сінані О.М.,

при секретарі  - Іванові O.K.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Штормовської селищної ради Автономної Республіки Крим та ОСОБА_2 про
визнання недійсним рішення №
340 від 16 березня 2004 року та визнання
переважного права на продовження строку користування земельною ділянкою із
примушенням укласти договір оренди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 29 березня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до Сакського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим з позовом до Штормовської
селищної ради та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення про виділення земельної
ділянки та визнання за нею переважного права на продовження строку користування
земельною ділянкою з укладенням договору оренди, мотивуючи тим, що у 1996 році рішенням
Штормовської селищної ради її сім'ї виділено для городництва 0,36 га. пашні,
прилеглої до її домоволодіння по АДРЕСА_1. Рішенням № 38 сесії Штормовської
селищної ради від 11 квітня 2001 року строк тимчасового користування земельною
ділянкою за зазначеною адресою був продовжений на три роки з виділенням їй 0,15
га. Наприкінці грудня 2004 року їй стало відомо, що зазначені 0,15 га. рішенням
№ 340 сесії Штормовської селищної ради від 16 березня 2004 року виділені
приватному підприємцю ОСОБА_2 нібито для будівництва міні-пансіонату для
інвалідів. Зазначені 0,15 га. увійшли до земельної ділянки, розміром 0,5 га.,
що виділена ОСОБА_2 її звернення до селищної ради залишені без уваги. Виділення
земельної ділянки сталося за рахунок неправомірного вилучення у неї селищною
радою ділянки, розміром 0,15
га. без попередження та до закінчення строку тимчасового користування.
Вважає дії Штормовської селищної ради такими, що не відповідають вимогам п. 7 Перехідних
положень ЗК України, ст. 33
ЗУ „Про оренду землі". На підставі ст. 152 ч. З ЗК України просила
поновити їй строк звернення з позовом, визнати недійсним рішення № 340 сесії
Штормовської селищної ради від 16 березня 2004 року в частині виділення раніш
закріпленої за нею земельної ділянки, розміром 0,15 га. відповідачеві ОСОБА_2
та визнати за нею переважне право на продовження права користування земельною
ділянкою, площею 0,15 га.,
примусити Штормовську селищну раду укласти з нею договір оренди зазначеної
ділянки на невизначений строк.

Рішенням
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від

29   березня 2006
року у позові ОСОБА_1 до Штормовської

селищної    ради    Автономної    Республіки    Крим
та    ОСОБА_2

Справа № 22ц-1335/2007                                Головуючий 1
інстанції- Бондарев Р.В.

Доповідач ~
Сінані О. М.

2

Олександровича
про визнання недійсним рішення №
340 від 16 березня 2004 року та визнання
переважного права на продовження строку користування земельною ділянкою із
примушенням укласти договір оренди, відмовлено.

На зазначене судове рішення 25
квітня 2005 року
ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої вона вважає, що судом
першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та
порушено норми матеріального і процесуального права. Так, суд у своєму рішенні
посилався на ст. 12 ЗК України та не врахував, що ще до закінчення строку на
тимчасове користування земельною ділянкою, Штормовська селищна рада 16.03.2004
року прийняла рішення № 340 про узгодження ОСОБА_2 розташування її земельної
ділянки для будівництва міні-пансіонату на землях, що не надаються у власність
чи постійне користування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників апелянта
та, які апеляційну скаргу підтримала, представника Штормовської селищної ради,
який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення та пояснив, що спірну
земельну ділянку ОСОБА_1 огороджено капітальним забором, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу підлягає частковому задоволенню з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що строк користування ОСОБА_1 земельною
ділянкою, розміром 0,15 га. за
адресою: АДРЕСА_1, на
підставі рішення Штормовської селищної ради № 38 від 11.04.2001 року закінчився
11.04.2004 року.

Рішенням № 340 Штормовської селищної ради від 16.03.2004 року ОСОБА_2
узгоджено розташування земельної ділянки, площею 0,5 га. для будівництва
міні-пансіонату на території селищної ради та дозволено протягом шести місяців
здійснювати проектно-дослідницькі роботи з проектування пансіонату. Строк дії
рішення до 01.09.2004 року.

Рішенням № 402 Штормовської селищної ради від 13.08.2004 року ОСОБА_2
узгоджено місце розташування земельної ділянки для будівництва міні-пансіонату
на території селищної ради, розташованого у південно-західної частині селища
АДРЕСА_2, на відстані 105 м. від озеру Ойбурське та 0,5 км. від урізання води
Чорного моря, а також дозволено здійснювати проектно-дослідницькі роботи з
проектування міні-пансіонату на узгодженої земельної ділянці, площею 0,4683 га.
Строк дії рішення до 01.02.2005 року.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що земельна ділянка, якою користується позивачка під
городництво, належить Штормовської селищної раді, до компетенції якої віднесено
розпорядження землями територіальної громади і таким чином, враховуючи що право
користування спірною земельною ділянкою у ОСОБА_1 припинилося 11 квітня 2004
року у зв'язку з закінченням строку користування, відповідно до рішення
селищної ради № 38 від 11.04.2001 року, а дії, які б свідчили про намір
оформлення права власності чи оренди на зазначену земельну ділянку, до
листопада 2004 року ОСОБА_1 прийняті не були. Користування земельною ділянкою
після 11.04.2004 року
судом розцінено як незаконне, а вимоги ст. 33 ЗУ „Про оренду землі" такими, що не підлягають
застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами у справі. Також суд
зазначає, що оскаржу вальним рішенням ОСОБА_2 не було виділено земельну
ділянку, а лише дозволено узгодження її розміщення для будівництва пансіонату.

Проте з такими висновками не погоджується колегія суддів, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального
права.

Так, відповідно до п. 7
Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, що одержали у
власність, у тимчасове користування, в тому числі

Справа № 22ц-1335/2007                                     Головуючий 1
інстанції- Бондарев Р.В.

Доповідач ~ Сінані О. М.

2

власність
чи постійне користування в Межах населеного пункту на відстані 500 м. від урізання
води Чорного моря та 150
м. від урізання Ойбурського озера по АДРЕСА_2. Також цим рішенням ОСОБА_2
дозволено протягом шести місяців здійснювати проектно-дослідницькі роботи з
проектування пансіонату. Строк дії рішення до 01.09.2004 року.

Рішенням № 402 Штормовської селищної ради від 13.08.2004
року ОСОБА_2 узгоджено місце розташування земельної ділянки для будівництва
міні-пансіонату на території селищної ради, розташованого у південно-західної
частині селища АДРЕСА_2, на відстані 105 м. від озеру Ойбурське та 0,5 км. від
урізання води Чорного моря, а також дозволено здійснювати проектно-дослідницькі
роботи з проектування міні-пансіонату на узгодженої земельної ділянці, площею
0,4683 га. Строк дії рішення до 01.02.2005 року.

Про наявність рішення Штормовської селищної ради № 340 від 16.03.2004 р.
ОСОБА_1 дізналася лише наприкінці грудня 2004 року.

За таких обставин, враховуючи, що письмові заперечення щодо подальшого
користування на підставі договору оренди земельною ділянкою, Штормовською селищною
радою на ім'я ОСОБА_1 направлено лише 12.07.2004
р. за вих. № 461/03-16 (а.с. 20), тобто через три місяці після закінчення
строку договору оренди, колегія суддів вважає, що відповідачем порушені права
ОСОБА_1, передбачені ст. 33 ЗУ „Про оренду землі".

Враховуючи, що Штормовською селищною радою порушені права позивачки на
користування земельною ділянкою, колегія суддів вважає за необхідне позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Проте, враховуючи, що відповідно до ст. 33 ч. 3 ЗУ
„Про оренду землі", договір оренди належить до поновлення на той же строк
та на тих же умовах, які були передбачені договором, колегія суддів вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню, оскільки договір оренди може бути
поновлений лише на три роки.

На підставі ст. 33 ч.ч. 1, 3 ЗУ „Про оренду землі", п. 7 Перехідних положень ЗК України, керуючись ст. ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Сакського міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 29 березня 2005 року по
цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Штормовської селищної ради Автономної
Республіки Крим та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення № 340 від 16 березня 2004 року та визнання
переважного права на продовження строку користування земельною ділянкою із
примушенням укласти договір оренди, скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким поновити ОСОБА_1 строк на оскарження рішення
Штормовської селищної ради Автономної Республіки Крим № 340 від 16 березня 2004 року.

Визнати недійсним рішення Штормовської селищної ради Автономної Республіки
Крим № 340 від 16 березня 2004 року щодо
земельної ділянки, розташованої на відстані 500 метрів від урізання води Чорного моря та 150 м. від урізання
Ойбурського озеру по АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 переважне право на продовження права
користування земельною ділянкою, розміром 0,15
га., прилеглої до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати
Штормовську селищну раду укласти з ОСОБА_1 договір оренди зазначеної земельної
ділянки на тих же умовах строком на три роки.

Справа № 22ц-1335/2007                                    Головуючий 1
інстанції- Бондарев Р.В.

Доповідач ~ Сінані О. М.

3

на умовах
оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніш діючим
законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Статтею 33 ч. 1 ЗУ „Про оренду
землі" передбачено, що після закінчення строку, на який був укладений
договір оренди землі, орендар, який належним чином виконував обов'язки, відповідно
до умов договору, має при інших рівних умовах переважне право на поновлення
договору.

Відповідно до ч. З зазначеної норми Закону, у випадку,
коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то при відсутності письмових заперечень орендодавця протягом
одного місяця після закінчення строку договору, він належить до поновлення на
той же строк та на тих же умовах, які були передбачені договором. Писемні
заперечення здійснюються листом-повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, письмові заперечення
Штормовською селищною радою на ім'я ОСОБА_1 направлено 12.07.2004 р. за вих. № 461/03-16 (а.с. 20), тобто через три
місяці після закінчення строку договору оренди. У запереченнях орендарю
запропоновано звільнити земельну ділянку протягом 10 днів.

За таких обставин, договір оренди землі, укладений з ОСОБА_1 належить до
поновлення на тих же умовах, тобто на три роки.

Колегія суддів не приймає до уваги факт несвоєчасної сплати за користування
земельною ділянкою, оскільки Штормовською селищною радою позовних вимог про
стягнення грошових коштів не заявлялося, а договір оренди земельної ділянки у
встановленому порядку не було розірвано.

Також судом першої інстанції не враховано, що в п. 1 рішення № 340 Штормовської
селищної ради від 16.03.2004
року ОСОБА_2 узгоджено розташування земельної ділянки, та зазначено місце
розташування ділянки на відстані 500
метрів від урізання води Чорного моря та 150 м. від урізання Ойбурського озеру по АДРЕСА_2, тобто
зазначений розмір та географічне місце розташування земельної ділянки.

З наданого апелянтом листа від 23.01.2004
року вбачається, що Штормовська селищна рада ще у січні 2004 року доручила
Сакському районному відділу земельних ресурсів, відділу містобудівництва та
архітектури Сакської райдержадміністрації, Головному державному санітарному
лікарю Сакського району, Сакської державної екологічної інспекції та інспекції
Республіканського комітету з охорони культурної спадщини, протягом двох тижнів
надати свій висновок щодо узгодження місця розташування міні-пансіонату для
інвалідів на земельної ділянці, площею 0,30
га. відкритих земель без рослинного покрову, розташованої в АДРЕСА_2, що знаходиться
у 150 м. від
озеру Ойбурське та 500 м. від
урізання води Чорного моря, на землях, що ненадані у власність чи постійне
користування в межах населеного пункту.

Таким чином, судом першої інстанції про вирішенні справи за суттю порушені
норми матеріального права, оскільки не застосовано вимоги ст. 33 ЗУ „Про оренду
землі" та п. 7 Перехідних
положень ЗК України, у зв'язку з чим рішення суду від 29.03.2005 року, відповідно
до ст. 309 ч. 1 п.п. З, 4 ЦПК України,
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Штормовської
селищної ради № 38 від 11.04.2001 року, ОСОБА_1
продовжений строк користування земельною ділянкою для городництва , розміром 0,15 га. за адресою: АДРЕСА_1 на три роки,
тобто до 11.04.2004 року.

Рішенням № 340 Штормовської селищної ради від 16.03.2004
року СПД ОСОБА_2 узгоджено розташування земельної ділянки, площею 0,5 га. для
будівництва міні-пансіонату для інвалідів в с Штормове на землях, що не надані у

Справа № 22ц-1335/2007                               Головуючий 1 інстанції- Бондарев Р.В.

Доповідач ~
Сінані О. М.

4

Стягнути
з Штормовської селищної ради Автономної Республіки Крим на користь ОСОБА_1 51 грн. державного
мита, сплаченого при поданні позову.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, та може
бути оскаржено протягом двох місяців безпосередньо до Верховного суду України і