Справа № 22-7905                                       Головуючий
в 1 інстанції - Андреєва В.В.
19                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем  України

22 листопада 2007 року                               Апеляційний суд
Донецької області

в складі:

головуючого    Кондратьєвої О.М.,

суддів              Соломахи Л.І.

Могутової Н.Г.

при
секретарі  Шилковій Ю.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 12 вересня 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 12 вересня 2007 року, яким їй
було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної
матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. в
наслідок неякісного виконання її замовлення на виготовлення та встановлення в
її квартирі 3 вікон та балконних дверей.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким
повністю задовольнити її позовні вимоги, а саме розірвати укладений між
сторонами договір побутового підряду і стягнути на її користь з відповідача
5000 грн. сплачені за товар, 270 грн. - за проведення експертизи та виготовлення
фотографій, і 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала, просила
скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її
позовні вимоги.

Відповідач просив відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду
першої інстанції без змін.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено, що 5 серпня
2006 року ОСОБА_1 домовилась із ОСОБА_2 про виготовлення їй 3 вікон та
балконних дверей, за що ОСОБА_1 повинна була сплатити ОСОБА_2 5000 грн.

ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 4 000 грн., про що відповідач написав розписку.

11 листопада 2006 року ОСОБА_2 встановив в квартирі
позивачки заказані нею дерев"яні вікна та балконні двері, після закінчення
роботи ОСОБА_1 доплатила ОСОБА_2 1000 грн. згідно їх домовленості.

Після закінчення роботи ОСОБА_1 виявила цілу низку
недоліків як у якості самих вікон та дверей, так і у якості виконання роботи по
їх встановленню, в зв"язку з чим звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. та моральної
шкоди в розмірі 5000 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12 вересня 2007
року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 5 серпня 2006 року
ОСОБА_1 домовилась із ОСОБА_2, що не є суб"єктом підприємницької
діяльності, про виготовлення і встановлення в її квартири 3 дерев"яних
вікон та балконних дверей.

11 листопада 2006 року ОСОБА_2 ветановив в квартирі
позивачки заказані нею дерев"яні вікна та балконні двері.

За виготовлення та встановлення вікон та дверей позивачка сплатила
відповідачу 5000 грн., про що ні одна із сторін не заперечує.

Після закінчення роботи ОСОБА_1 виявила недоліки у якості вікон та дверей
та роботи по їх встановленню.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачки
про відшкодування заподіяної їй матеріальної та моральної шкоди, посилався на
те, що між сторонами був укладений усний договір побутового підряду, але
конкретні умови до виробів не визначались. Тому у позивача не має підстав
вимагати відшкодування шкоди в зв"язку з неякісним виготовленням вікон та
дверей та їх встановленням.

Але з таким висновком суду не можливо погодитись, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи, а також суд неправильно застосував норми
матеріального права.

Так, згідно ст. 865 ЦК
України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи
певну роботу, призначену на задоволення побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається із матеріалів справи, особа, яка прийняла на себе
зобов'язання виконати роботу по виготовленню вікон та дверей, не є
суб"єктом підприємницької діяльності.

Тому до правовідносин, що склалися між сторонами, не можна застосовувати
положення ст. 865 ЦК України
і вважати, що між сторонами є усний договір побутового підряду.

Це є неправильне
застосування норм матеріального права.

Також неправильним буде посилання на положення Закону „Про захист прав
споживачів", оскільки у цьому законі термін виготівник вживається у
значенні - підприємство, установа, організація або громадянин-підприємець, які
виробляють товари для реалізації, а відповідач ОСОБА_2 не є
громадянином-підприємцем.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про необхідність
відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, але неправильно застосував
норми матеріального права.

Так, в суді першої інстанції фактично було встановлено, що між сторонами не
було укладено в передбаченому законом порядку договору на виготовлення вікон та
балконних дверей, а саме договору побутового підряду. Тому у позивача не має
підстав вважати, що він має право заявляти вимоги в зв"язку з неякісним
виготовленням вікон і балконних дверей та їх встановленням. В даному випадку,
домовляючись з особою, що не є підприємцем, спеціалістом у даній галузі,
позивачка діяла на свій ризик.

Доводи апеляційної скарги не грунтуються на законі, тому апеляційним судом
не приймаються до уваги.

Згідно ст. 309 ч. 1 п.3 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що
рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314,316 ЦПК України апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від
12 вересня 2007 року скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної матеріальної
шкоди в розмірі 5000 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.