У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року                                                                                          м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка В.Й.,                                 Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,                                   Гуменюка В.І.,
-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ДУ-12
П, про визнання таким, що втратив право на жилу площу, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2007
року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 1998 року
ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право на жилу площу в квартирі АДРЕСА_1.

Пізніше справу знищено у зв'язку із закінченням строку зберігання.

У березні 2007 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про відновлення
втраченого провадження.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2007 року
заяву ОСОБА_2задоволено. Відкрито втрачене судове провадження в указаній
справі.

25 квітня 2007 року  ОСОБА_2 подав до
суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 1998
року, посилаючись на те, що знаходився у відрядженні в Афганістані,  у зв'язку з чим пропустив указаний строк.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2007 року
ОСОБА_2 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 1998 року.

Касаційна скарга ОСОБА_2підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд
виходив із того, що ОСОБА_2 пропустив його без поважних причин.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна, оскільки
суд дійшов їх без повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 73 ЦПК України у разі поважності причин пропуску
строку суд може поновити пропущений строк.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження,
ОСОБА_2 вказував на те, що про наявність оскаржуваного судового рішення він
дізнався лише в березні 2007 року під час слухання справи за його позовом про
вселення.

З матеріалів справи вбачається, що зазначене рішення судом першої інстанції
ухвалено за відсутності ОСОБА_2

У порушення вимог ст. 216 ЦПК України (1963 року) у матеріалах справи
відсутні дані про вручення відповідачу копії рішення від 18 травня 1998 року.

Належної оцінки зазначеним доводам із точи зору дотримання права заявника на
доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6
Конвенції про захист прав людини та основних свобод, апеляційний суд не дав.

За таких обставин ухвала апеляційного суду від 30 травня 2007 року підлягає
скасуванню з передачею питання про прийняття апеляційної скарги на вирішення
суду апеляційної інстанції.

Керуючись
ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2007 року
скасувати, а питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 1998 року передати на
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк