Справа №2-201
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 березня 2007
року

Черняхівський
районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчука С.Ф.

при
секретарі -           Чудяк Н.П.

з участю
позивача -  ОСОБА_1.

відповідача
-                ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Черняхові справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення часу та способу спілкування та
прийняття участі у вихованні дітей, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2007 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому
вказав, що 13 лютого 1999 року між ним та відповідачкою по справі було
зареєстровано шлюб, який був розірваний 3 січня 2006 року рішенням
Черняхівського райсуду.

Під час шлюбу у них народилися діти ОСОБА_3 - 2002р. та ОСОБА_4- 2000 року
народження.

За рішенням суду після розлучення діти залишені при відповідачці.
Незважаючи на рівність прав щодо виховання дітей, відповідачка не дає позивачу
можливості приймати участь у їх вихованні та спілкуванні з ними без поважних
причин, що змусило позивача звернутися до органу опіки та піклування
Черняхівської РДА з приводу встановлення йому часу та місця спілкування з
дітьми.

Незважаючи на те, що 14.06.06р. опікунською радою було визначено, що він
має право на побачення з дітьми на території с .Андріївка, відповідачка не дає йому можливості на такі
побачення, порушуючи його права.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить
зобов'язати відповідачку надавати йому можливість спілкування з дітьми два рази
на місяць, під час відпустки, в період канікул до 7 днів кожен раз.

На попередньому розгляді справи позивач позов підтримав, а відповідачка
визнала. Сторони просили винести рішення на попередньому розгляді.
Відповідачкою заявлено клопотання про допит свідків. Судом ухвалено, згідно ст.
130 ЦПК України, винести рішення на попередньому розгляді справи, допитавши
заявлених відповідачкою свідків та вивчивши матеріали справи. Позивач від
допиту свідка ОСОБА_5відмовився.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази,
суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав:

·
правовідносини регулюються ст.ст. 159, 141, 150, 151,
152, 153, 155 СК України;

·
згідно вимог зазначених статей СК України, мати та батько
дитини мають рівні права та обов'язки щодо своєї дитини незалежно від того, чи
перебувають батьки в шлюбі між собою та проживають разом, чи окремо - ст.141 СК
України;

·
згідно ст. 150, 151-155 СК України батьки зобов'язані
виховувати, забезпечувати дитину, піклуватися про її здоров'я, поважати дитину,
обирати любі форми та методи виховання дитини. Крім того, дитина має право на
таке виховання та утримання від кожного з батьків - ст. 152 СК України;

·
згідно ст.  153 СК
України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне

спілкування між собою.

З пояснень позивача, які не спростовані поясненнями
відповідачки та показами свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8. вбачається, що
після розірвання шлюбу з відповідачкою, діти стали проживати з матір'ю, яка
перешкоджала йому у вільному спілкування з дітьми. Обмеженість вільного
спілкування полягала в тому, що відповідачка перешкоджала позивачу брати старшу
доньку до свого місця проживання у зв'язку з тим, що після відвідин батька,
дитина по-інакшому ставиться до неї. Однак, таке обмеження порушує його права,
як батька, гарантовані законом.

Відповідачка також вказала, що був випадок, коли позивач
прийшов до її місця проживання для того, щоб взяти доньку у нетверезому стані,
у зв'язку з чим вона не дала дитини. Цю обставину підтвердила і матір позивачки
і це відбулося на момент розлучення сторін - січні 2006 року.

Інших доказів щодо негативного впливу позивача на виховання дітей
відповідачка не надала.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, суд приходить до переконання,
що обмеження відповідачкою прав батька на спілкування з дітьми грунтується не
на загрозі негативного впливу батька на виховання дітей, а на спільній
неприязні між батьками.

14.06.06р. опікунською радою Черняхівської РДА було винесено рішення, яким
позивачу надано право на побачення з дітьми, однак і після цього рішення його
права щодо дітей відповідачкою відновлені не були.

Однак, задовольняючи позов частково, суд враховує вік та стать дітей,
роздільне проживання батьків, а тому вважає за достатнє встановити термін
спілкування та прийняття участі у їх вихованні не менше 5 діб на місяць, без
обмеження місця спілкування.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 141-155 СК України, керуючись ст. 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, мешканку с
АДРЕСА_1, усунути перешкоди щодо можливості спілкування та виховання
ОСОБА_1, мешканцем смт. АДРЕСА_2з своїми дітьми -ОСОБА_3- 2002р.н. та ОСОБА_5.

Зобов'язати ОСОБА_2. надавати ОСОБА_1. можливість
побачення з дітьми не менше одного разу на місяць і тривалістю не менше п'яти
діб (підряд чи сумарно), надавати можливість ОСОБА_1. мати можливість
спілкування та виховання дітей на період його відпустки, час канікул не менше
семи діб на місяць підряд, чи сумарно.

Зазначене спілкування та виховання ОСОБА_1. своїх дітей
може проходити в любому місці на території України на розсуд батька.

Копію рішення
направити в орган опіки та піклування Черняхівської РДА для відома.

В останній
частині позову відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через
Черняхівський райсуд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його проголошення, заяви про апеляцію, та
апеляційна протязі 20 днів з дня подачі заяви.

При відсутності заяви та апеляції,
рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.