Справа № 22-782      2007 р.                                     Рішення
ухвалено під головуванням
Категорія        11                                                                               Пропя
РІШЕННЯ

Апеляційного суду Вінницької області від 19.03.2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого:
НагорнякаВА.

Суддів: Пащенко Л.В.. Мартьянової Л.І.
При секретарі: Руденко О.М. Розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Козятинського міськрайонного суду від 18 січня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення боргу в сумі 5050 гривень по договору
купівлі-продажу, -

Встановила:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2. про
стягнення боргу в сумі 5050 гривень по договору купівлі-продажу.

В заяві зазначала, що 13.10.2006 року ОСОБА_2. отримав від неї аванс в сумі
1000 доларів США в рахунок
оплати по договору купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1, про що цього ж дня було
складено розписку. Згідно даної розписки ОСОБА_2. повинен був продати їй
квартиру АДРЕСА_1 за 25000 доларів США.

Однак оформити договір купівлі-продажу вказаної квартири
між нею та ОСОБА_2. неможливо, оскільки ОСОБА_2. не є власником даної квартири,
в нього була відсутня технічна документація на квартиру, тобто, ОСОБА_2.
безпідставно отримав від неї 1000 доларів США.

Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2. з проханням повернути їй гроші,
але він не бажає добровільно повернути зазначену суму коштів.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 5050 грн. та
судові витрати.

Ухвалою суду до участі в справі в якості 3-ої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні відповідача притягнуто його брата - ОСОБА_3., який являється
власником квартириАДРЕСА_1

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 18 січня
2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду, як
постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2. на її користь 5050 грн. та судові витрати на загальну
суму 136,50 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивачки та 3-ої особи на стороні відповідача - ОСОБА_3., колегія судців
вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що ОСОБА_1.
надала ОСОБА_2. 1000 доларів США, як завдаток за майбутню купівлю-продаж
квартири, про що написала відповідну розписку. З умовами завдатку ОСОБА_1. була
ознайомлена і погодилась з ними,   однак
відмовилась   придбавати   квартиру
з  надуманих  підстав,
а  оскільки

порушення  зобов'язання  сталось
з  вини  ОСОБА_1.,
то  за таких  обставин, відповідно до вимог ст.ст. 570, 571
ЦК України,
завдаток залишається у кредитора.

Однак, з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Суд встановив, що 13.10.2006 року відповідач ОСОБА_2. отримав від позивачки
ОСОБА_1. завдаток в сумі 1000 доларів США
в рахунок майбутньої купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1, про що цього ж дня
було складено розписку.

На виконання даної розписки, ОСОБА_1. залишок вартості квартири, в сумі
24000 доларів США мала виплатити
після оформлення документів про право власності на спадкову квартиру. А
відповідач ОСОБА_2. з братом ОСОБА_3. зобов'язувались звільнити квартиру до
16.10.2006 року і провести оформлення документів на протязі двох тижнів.

З матеріалів справи вбачається, що документи про право власності на
вищевказану квартиру на 3-тю особу ОСОБА_3. були виготовлені, а останнім була
оформлена довіреність на відповідача ОСОБА_2. на право продажу цієї квартири
після звернення, 09.11.2006 року, позивачки з даним позовом до суду.

Проте, суд не звернув увагу на даний факт, не дав йому належної оцінки, а
затримку з оформленням документів та виготовленням технічної документації на
квартиру розцінив як вину Козятинської держнотконтори та Козятинського ОБТІ, а
не вину відповідача, виходячи при цьому лише з пояснень ОСОБА_2 . та ОСОБА_3., які не доведені
жодними доказами.

Крім того, суд залишив поза увагою ту обставину, що правила ч.І ст.570 та
ч.І ст.571 ЦК України
застосовуються у випадках коли між сторонами було укладено договір, але він не
виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі, коли сторони лише домовились
укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому
надавались.

Оскільки договору купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та
змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було,
висновок суду щодо безпідставності позовних вимог позивачки про стягнення суми
5050 грн., як авансу, є помилковим. Сам факт, що в розписці, наданій 13.10.2006
року відповідачем позивачці, вказана сума названа "завдатком" в
даному випадку правового значення немає.

Враховуючи наведене, суд дійшов хибного висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1..

Оскільки по справі не вимагається збирання або додаткової перевірки
доказів, обставини справи судом встановлено повно і правильно, але допущено
помилку в застосуванні матеріального права, - оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з постановлениям
нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення
Козятинського міськрайонного суду від 18 січня 2007 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 5050 грн. основного боргу - суми
авансу та судові витрати в загальній сумі 136,50 грн.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку у
Верховний Суд України протягом двох місяців з дня його проголошення.