АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22 -7437/2006 рік                                    Головуючий в
інстанції   Уваров О.М.
Категорія   5                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року.                                                                   м.
Дніпропетровськ

Колегія     суддів судової палати у  цивільних справах Апеляційного     суду Дніпропетровської області   у складі:

головуючого
судді Костюченко Н.Є.,

суддів                          - Осіяна О.М.,
Присяжної Ж.І.

при секретарі             - Качур Л.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на             рішення     Амур-Нижньодніпровського     районного     суду
м.

Дніпропетровська від 19 серпня 2006
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про визнання права власності, -

встановила:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від 19
серпня 2006 року
задоволено частково позов ОСОБА_3. та визнано за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. ставить
питання про скасування рішення суду, та направлення справи на новий розгляд,
оскільки суд розглянув справу без її участі. На час постановления судом рішення
вже існувало рішення постійно діючого Першого третейського суду Асоціації
«Правопорядок», яким визнано дійсним договір купівлі-продажу спірної квартири,
укладений 07 жовтня 2005 року між нею та
представником ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. Таким чином, на час прийняття рішення Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська, за нею уже було визнано право власності.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, та враховуючи пояснення сторін
колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду необхідно скасувати із наступних підстав.

Приймаючи
рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того,
що квартира АДРЕСА_1 належала
на праві спільної сумісної власності відповідачам, які 10.08.2005 року уклали
договір купівлі-продажу вказаної квартири, за яким передали позивачці квартиру
та отримали обумовлену суму грошей. Врахувавши, що сторони повністю виконали
умови угоди, а відповідачі ухиляються від її нотаріального посвідчення, суд
визнав за позивачкою право власності на вказану квартиру.

Але із такими
висновками суду погодитись не можна, оскільки вони зроблені без урахування всіх
обставин у справі, та із порушенням норм матеріального і процесуального права.

2

Задовольняючи
позов суд не врахував, що позивачка змінила позовні вимоги, та просила визнати
за нею право власності на квартиру, не вимагаючи при цьому визнання дійсним
договору купівлі-продажу квартири, не посвідченого нотаріально. Але суд прийняв
рішення посилаючись на норми ст.220 ЦК
України та за відсутності доказів ухилення відповідачів від нотаріального
посвідчення договору, оскільки самі відповідачі в судовому засіданні визнавали
позовні вимоги.

Як вбачається із
матеріалів справи рішенням Першого третейського суду асоціації «Правопорядок»
від 26 грудня 2005 року визнаний
дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 07 жовтня 2005 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_2 і ОСОБА_4.,
яким за ОСОБА_1. визнано
право власності на вказану квартиру.

Таким чином,
розглядаючи спір суд вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_1. без її участі у
справі, що є підставою для скасування рішення суду та направлення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. ч.І п.4 ст.311 ЦПК України.

Крім того, рішення суду складено в порушення вимог ч.З
ст.7 ЦПК України.

Такі порушення
норм матеріального та процесуального права перешкоджають суду апеляційної
інстанції дослідити нові докази та вирішити спір по суті.

Керуючись ст. 307, 311 ч.І п.4,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2006 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з моменту її проголошення.

Судді: