Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

19 березня 2007
року.                                                                   Смт.Макарів.

Макарівський
районний суд Київської області в складі: головуючого судді Шатковського СВ.,
при секретарі Нестерчук О.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 29 червня 2006 року вони
придбали в рівних частках у власність земельну ділянку розміром 2,311 га., яка
знаходиться на території Колонщинської сільської ради, з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського господарства у ОСОБА_4, що підтверджується
договором купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом
Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6. ,
зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1.

При посвідченні
договору приватний нотаріус ОСОБА_5. встановила належність ОСОБА_4 земельної
ділянки. Право власності ОСОБА_4на земельну ділянку підтверджувалось державним
актом на право власності на землю серія ЯГ №212734, виданого на підставі розпорядження Макарівської РДА
Київської області від 16
червня 2006 року та
зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 775 від 27 червня 2006 року, з
кадастровим номером: :07:015:0071.

Також, при
оформленні договору ОСОБА_4було надано документацію на земельну ділянку
розроблену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, який діє на підставі ліцензії
Державного комітету України по земельним ресурсам на проведення землевпорядних
та землеоціночних робіт серії АБ
НОМЕР_2від 19.09.2005
року, затвердженої та погодженої Макарівською районною державною
адміністрацією Київської області від 16 червня 2006 року (розпорядження №571);
відділом містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Макарівської
районної державної адміністрації від 13 червня 2006 року (висновок №2694), а
також Макарівським районним відділом земельних ресурсів від 14 червня 2006 року
(висновок №2030).

У відповідності
до ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає
або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно статті 657 Цивільного
кодексу України Договір купівлі-продажу земельної ділянки ... укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Уклавши договір
в нотаріальному порядку та сплативши грошові кошти ОСОБА_4, вони, дотримуючись
чинного законодавства України, 03
липня

2

2006  року
здійснили державну реєстрацію договору в державному підприємстві «Центр
державного земельного кадастру», що підтверджується печаткою на договорі.

Після проведення
реєстрації договору, вони, здійснили всі необхідні дії для отримання державного
акту на право власності на земельну ділянку, а також, здійснили ряд дій для
розробки технічної документації на земельну ділянку.

15 грудня 2006
року їм стало відомо, що ОСОБА_3ставить під сумнів належність їм права
власності на земельну ділянку, мотивуючи це нібито тим, що вона є власником
цієї земельної ділянки і що підтверджується актом на право власності на
земельну ділянку, який вона нібито має.

Вони не можуть
погодитись з твердженнями ОСОБА_3., так як вважають себе правомірними
власниками земельної ділянки, що підтверджується актом на право власності на
земельну ділянку виданого їм 05
грудня 2006 року,
серії ЯГ №207106 Макарівським
районним відділом земельних ресурсів, а також технічною документацією
розробленою фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 (ліцензія Державного комітету України по земельним
ресурсам на проведення землевпорядних та землеоціночних робіт серія АБ НОМЕР_2 від 19.09.2005 року), яка
погоджена Макарівським районним відділом земельних ресурсів від 17 липня 2006 року (висновок №2330) та відділом
містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Макарівської
районної державної адміністрації від 19
липня 2006 року
(висновок №4031).

їм відомо, що
ОСОБА_4немає заперечень до їх права власності на вищезазначену земельну
ділянку.

Стаття 16 Цивільного
кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого ...
майнового права ... шляхом
визнання права. В свою чергу стаття 392
Цивільного Кодексу України, визначає, що власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Стаття 48 Закону України
„Про власність" передбачає, що власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, а тому просять визнати за ними право власності на земельну
ділянку розміром 2,311 га для
ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території
Колонщинської сільської Ради Макарівського району, придбану ними згідно
договору купівлі-продажу посвідченого 29
червня 2006 року
приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5. та зареєстрованого в реєстрі за № НОМЕР_1.

Представник
позивачів ОСОБА_7. в
судовому засіданні позов підтримав та підтвердив викладене у заяві.

Відповідачі
ОСОБА_4., ОСОБА_3.
та її представник ОСОБА_8. в судовому засіданні позов не визнали та пояснили,
що ОСОБА_4продала свою земельну ділянку зовсім іншій особі, а придбана
позивачами земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_3, тому просили в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
пояснення представника позивача, відповідачів та представника ОСОБА_8.,
дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.І ст. 125 ЗК
України право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право користування земельною ділянкою, та його державної
реєстрації.

3

Частиною 1 ст. 126 ЗК України
передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Судом
встановлено, що згідно розпорядження Макарівської районної адміністрації
Київської області від 16 червня 2006 року за № 571 ОСОБА_4передано безоплатно у
власність земельну ділянку площею 2,311
га для ведення особистого селянського господарства взамін сертифіката на
право на земельну частку (пай) в межах Колонщинської сільської Ради.

На підставі
цього розпорядження ОСОБА_4. була виготовлена технічна документація та 27 червня 2006 року їй
Макарівською РДА було видано державний акт на право власності на цю земельну
ділянку серії ЯГ №
212734.

29 червня 2006
року ОСОБА_2. та ОСОБА_1. придбали в рівних частках у власність земельну
ділянку розміром 2,311 га., яка
знаходиться на території Колонщинської сільської ради, з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського господарства у ОСОБА_4, що підтверджується
договором купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом
Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1,
за яку згідно п.3 договору заплатили їй 50000 гривень готівкою, які вона отримала до підписання
договору та вони жодних претензій щодо проведення розрахунків не мають.

З липня 2006 року цей договір
було зареєстровано в державному підприємстві „Центр державного земельного
кадастру", а після виготовлення технічної документації позивачам 5 грудня 2006 року видано
державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 207106.

При цьому, як
видно, з державних актів виданих ОСОБА_4. та ОСОБА_1., ОСОБА_2., що розміри та
межі земельної ділянки не змінювались.

Відповідно до
ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає
або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову
суму.

Згідно статті 657 Цивільного
кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається
у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином,
ОСОБА_4набула права власності, а потім продала, а ОСОБА_1. та ОСОБА_2. купили в
неї земельну ділянку на законних підставах, тому твердження ОСОБА_4., що вона продала
свою земельну ділянку іншій особі є безпідставними, бо в договорі
купівлі-продажу мається її підпис, а будь-яких інших договорів вона суду не
представила.

Твердження
ОСОБА_3 про належність їй придбаної ОСОБА_1. та ОСОБА_2. земельної ділянки
також не ґрунтуються на доказах, адже будь-якого документу, що посвідчував би
право власності чи постійного користування цією земельною ділянкою вона суду не
представила, а також заявляє про належність їй земельної ділянки значно більших
розмірів, чим була продана.

Разом з тим, ні
ОСОБА_4., ні
ОСОБА_3, вимог про визнання недійсними договору купівлі-продажу та державного
акту виданого ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не заявляють.

4

Відповідно до
вимог ст.392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності, тому підстав для відмови в
задоволенні позову ОСОБА_1. та ОСОБА_2. немає, оскільки умовою задоволення
позову є наявність у позивачів договору купівлі-продажу, як
правовстановлювального документу, що відповідно до п.1 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що
затверджений в редакції від 28
січня 2003 року
наказом Міністерства юстиції України №
66/7387, є підставою для реєстрації права власності.

На підставі
викладеного та керуючись ст.392 ЦК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовільнити.

Визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку розміром 2,311 га для ведення
особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Колонщинської
сільської Ради Макарівського району Київської області, придбану ними згідно
договору купівлі-продажу посвідченого 29
червня 2006 року
приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської
області ОСОБА_6. та зареєстрованого в реєстрі за № НОМЕР_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку. Заява про апеляційне оскарження рішення
подається до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний
суд протягом 10 днів з часу його проголошення, а апеляційна скарга протягом 20
днів після подачі заяви.