РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
серпня 2007 року                                                                   м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                           Матківського
Р.Й.

суддів                                                      Кукурудза Б.І.,  Соколовського В.М.

секретаря:                                                Довжинської
Н.Б.

з
участю: апелянтки                               ОСОБА_1

представника
позивача                         ОСОБА_2

відповідачів                                             ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Косовського районного суду від 13 квітня 2007 року, -

встановила:

У
березні 2007 року представник ОСОБА_6 за дорученням звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_3,  ОСОБА_7,  ОСОБА_1,
ОСОБА_5,  заінтересованої особи
Косівської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в
місті Косові.

Заявлені
вимоги представник позивача обгрунтувала тим,
що після смерті у 1981 році діда який був власником ,  а у 1993 році бабки залишився будинок по
АДРЕСА_1. У зв"язку з тим,  що у
убдинковолодінні з 7.06.1996 року проживає,
прописаний та опікується майном ОСОБА_6 просила визнати за ним право
власності на будинковолодіння.

Рішенням
Косівського районного суду від 13 квітня 2007 року визнано за ОСОБА_6 право
власності на будинковолодіння в місті АДРЕСА_1.

На дане
рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати а справу
направити на новий розгляд у зв"язку з порушенням судом норм
процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права..

Апелянтка
в скарзі зазначає,  що суд визнав за
ОСОБА_6 право власності на будинковолодіння яке належало її померлим
батькам.  Спадкоємцями першої черги після
смерті батьків є вона та троє її сестер. Вважає,  що позивач не будучи спадкоємцем не може
успадкувати майно після смерті бабки,  а
може претендувати тільки на частку що належить його матері ОСОБА_3.

Вислухавши
апелянтку яка симоги скарги підтримала,
представника позивача та відповідачів які вимоги скарги не визнали,  дослідивши матеріали справи колегія суддів
вважає,  що скаргу слід задоволити
частково.

Задовольняючи
позовні вимоги суд виходив з того,  що
ОСОБА_6 відповідно до запису в будинковій книзі та довідки виконкому міської
ради проживає в

Справа №
22-ц-838 /2007 р.                                       Головуючи
у І інстанції Крилюк М. І.

Категорія
5                                                                    Доповідач
Матківський Р.Й.

спірному будинку,  являється єдиним власником майна,  тому його позов на підставі  ст. 392 ЦК
України повинен бути задоволений.

Однак
колегія суддів вважає,  що суд першої
інстанції неповно з"ясував обставини,
що мають значення для справи,
його висновки не відповідають обставинам справи та неправильно
застосовано норми матеріального права,
тому є підстави для скасування рішення і ухвалення нового.

Відповідно
до  ст.
1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті,  а у разі
його відсутності право на спадкування одержують особи,  визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Позивач ОСОБА_6 як онук згідно спадкового законодавства не був і не є
спадкоємцем спірного майна,  а такими
можуть бути тільки відповідачі у тому числі мама позивача в разі прийняття
спадщини.

Згідно  ст. 392 ЦК
позов про визнання права власності може пред"явити власник майна,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою,  а також у разі втрати ним
документа,  який засвідчує його право
власності.

Поскільки
ОСОБА_6 згідно діючого законодавства права власності на будинковолодіння яке є
спадковим майном не набув,  його вимоги
про визнання права власності при наявності спадкоємців є безпідставними,  тому в задоволенні його позовних вимог слід
відмовити.

На
підставі  ст.  ст. 392,
1223 ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  307,
309,  316 ЦПК України колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу задоволити частково.

Рішення
Косовського районного суду від 13 квітня 2007 року скасувати та ухвалити нове.

В
задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_6 про визнання права власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 відмовити за безпідставністю.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення,
але може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.