Справа № 2-1438/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року.
Автозаводський районний суд М.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді                      -
Нестеренка С.Г.

при секретарі                              -
Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007
року до суду звернулася ОСОБА_1. з позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності.

Зазначала, що 29
листопада 1996 року між
нею та відповідачем, було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу, було придбано
квартиру АДРЕСА_1, яка
була оформлена на ОСОБА_2.

Просила
визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позов підтримала,
просила задовольнити, посилалася на обставини і підстави викладені у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував.
Пояснив, що сплачував за квартиру сам.

Третя особа -
приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання
не прибув, був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, надав суду
заяву з проханням справу розглянути у його відсутність.

Представник третьої особи ЗАТ "Укртатнафта" у
судове засідання не прибув, керівництво якого було належним чином повідомлено
про дату розгляду справи, про причини неявки свого представника не повідомляло.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3
статі 368 ЦК України визначено,
що майно, набуте подружжям за час шлюбу ,
є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або
договором.

Відповідно ч.2 ст. 372
цього Кодексу уразі поділу майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Статтею 60
СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1
ст. 70 цього
Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором.

2

Судом достовірно
встановлено, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1., відповідач
ОСОБА_2 придбав, з оформленням на своє ім'я, 06 червня 2002
року квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі -
продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_3. за реєстровим № 8788(а.с. 6
).

Сторони по справі не укладали будь-які договори щодо визначення
їх часток у квартирі, що вони підтвердили у судовому засіданні.

Враховуючи наведене та, що сторони не домовилися про
визначення часток в спірній квартирі, і таке не було передбачено законодавчими
актами України, суд приходить до висновку, що частки позивача і відповідача у
спірній квартирі - є
рівними.

Належних і допустимих доказів на спростування
встановлених судом обставин відповідач ОСОБА_2 не надав.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне визнати
за позивачем та відповідачем за кожним право власності на 1/2 частину спірної
квартири.

Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у
повернення сплаченого судового збору 76,75
грн. та витрати на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грн.

Керуючись ст. ст. 368,372
ЦК України , ст.ст. 60,67,69,70,71 СК України,
ст.ст. 14,
57-59,208,209,212-215,218, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позов
ОСОБА_1. - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 за кожним право
власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення
сплаченого судового збору 76,75
грн. та витрати на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грн

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти діб з дня
проголошення та апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти діб з дня
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх
спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом
Полтавської області, якщо рішення не скасовано.