АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року                                                                                                     м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
- Левенця Б.Б.,

суддів:
Галушко Л.А., Плавич Н.Д.

при
секретарі - Кодінцевій СВ.,

за
участі позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного
суду Одеської області від 17 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

встановила:

У серпні 2005 року позивач звернувся до суду із позовом і уточненнями до
нього на обґрунтування якого зазначив, що перебував із відповідачкою у
фактичних шлюбних відносинах, відповідачка відмовляється повернути комп'ютерну
техніку(комп'ютер Celeron 633, монітор Smartron 55E, принтер Lexmark
Z12, сканер Mastek 1200CP), оцінену
позивачем близько 950 доларів США.
Позивач стверджує, що працюючи моряком, передавав відповідачці гроті на
загальну суму 3100 доларів США.
Під час розгляду справи, у письмових запереченнях до суду, відповідачка
висловила сумнів у психічному здоров'ї позивача, тому 25 454 грн. завданої
матеріальної і моральної шкоди позивач просив стягнути із відповідачки на свою
користь (а.с. 1-2, 8)

Відповідачка проти позову заперечувала, зазначивши, що у
червні 2003 року отримала від позивача у дарунок комп'ютерну техніку про що
останній склав письмову розписку. Коли позивач потрапив у аварію, стаціонарно
лікувався, на прохання батька позивача продала комп'ютер, а отримані від
продажу гроші в сумі 160 доларів США
передала на лікування позивача, приймала участь у інших витратах(а.с. 4)

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської
області від 17 січня 2007 року у задоволенні позовних вимог -
відмовлено(а.с.84)

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права
і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, (а. с.
87-88)

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали скаргу, яку
попросили задовольнити, відповідачка заперечувала доводи скарги і попросила її
відхилити.

Справа №22ц-1964/07                                                                                       Категорія
ЦП:44

Головуючий
у першій інстанції Ступакова І.Г. Доповідач Левенець Б.Б.

2

Вивчивши     матеріали     справи,                     заслухавши      суддю
-      доповідача,

пояснення
сторін, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Апелянт обґрунтовує вимоги посиланням на ст.ст. 387, 1166, 1167 ЦК України, за
якими, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави заволоділа ним, а шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю майновим або особистим немайновим правам особи,
відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Колегія
суддів перевірила доводи апелянта і встановила наступне:

Сторони не заперечували у судовому засіданні факт перебування
у фактичних шлюбних відносинах протягом 2000 - 2002 років.

Заперечуючи проти позову, відповідачка посилалась на
законність отримання комп'ютерної техніки від позивача у червні 2003
року.(а.с.4) Такі заперечення відповідачки підтверджуються наданою нею
письмовою розпискою, за якою 16 червня 2003 року позивач подарував відповідачці
комп'ютер, сканер, принтер, мобільний телефон, фотоапарат. Складення цієї
розписки позивач в суді апеляційної інстанції не заперечував, пояснюючи що
підписав її не свідомо, проте доказів хворобливого стану на час її складення
16.06.03 року - не навів, відповідних вимог з цього приводу не заявляв
(а.с.2-6, 120-123).

Пояснення відповідачки, що на прохання батька позивача,
вона продала отриману комп'ютерну техніку і гроші від продажу у сумі 160
доларів США передала на лікування позивача, останній не заперечував в позовній
заяві.(а.с.1 звороти., 4)

Відповідно до ст.ст. 48, 50 Закону України „Про
власність" від 1991р., власник може вимагати усунення будь-яких порушень
його права, у т.ч. вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого
незаконного володіння.

За змістом ст. 145 ЦК
України( в редакції Закону від 1963р.), чинної на час виникнення спірних
правовідносин між сторонами, власник вправі витребувати майно, якщо воно вибуло
поза його волею або набуто безоплатно від особи, яка не мала права його
відчужувати.

Позивач не надав до суду доказів, що відповідачка
незаконно володіє(володіла) майном позивача. До суду не надано доказів передачі
позивачем 3100 доларів США
повернення яких від відповідачки вимагає позивач, або завдання її діями
майнової або моральної шкоди позивачу, не встановлено наявності таких і в
судовому засіданні.

Звернення громадянина до правоохоронного органу, уповноваженого розглядати
скаргу, за захистом прав, які вважає порушеними, у тому числі пояснення сторони
до суду під час розгляду справи, гарантовано Конституцією і законодавством
України і не може вважатись поширенням неправдивих відомостей. Відповідні
роз'яснення з цього приводу надані і у п. З постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28 вересня 1990 p. N 7 "Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та
організацій" (зі змінами, внесеними до цього пункту постановою від 4
червня 1993 p. N 3).

Тому, звернення відповідачки до суду, що розглядав справу із клопотанням
про витребування даних щодо перебування позивача на обліку у психіатричній
лікарні(а.с.66-67) і до прокуратури, що проводила перевірку за її заявою(а.с.
83), на думку колегії суддів, не може бути визнано доказом розповсюдження
відповідачкою відомостей, що ганьблять честь та гідність позивача і підставою
для задоволення цих вимог позивача.

Інших доказів розповсюдження відповідачкою таких
відомостей щодо позивача, останній до суду не надав, не встановлено таких і в
судовому засіданні(а.с. 81-83).

Відповідно
до ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

3

За    таких    обставин
справи    і                      наявних
в  ній  доказів,
колегія  суддів

вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апелянта не спростовують цих висновків суду і не
можуть бути визнані підставою для скасування рішення суду першої інстанції,
тому мають бути відхилені, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не
може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Державне
мито сплачене апелянтом у повному розмірі, (ас. 95)

Апелянт отримує пенсію, розмір якої складає 284,69
грн.(а.с. 103-104), доказів отримання заробітку(доходу) до суду не надано,
тому, на підставі ч. З ст. 82 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим
звільнити апелянта від сплати ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення, пов'язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції,
сплату яких було розстрочене до 24 квітня 2007 року ухвалою судді апеляційного
суду Одеської області від 02 квітня 2007 року(а.с. 105-106).

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308, п.1 ч. 1 ст. 314, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
набирає чинності негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.