Справа № 22ц -5439 2006 рік                            Голов, в 1-й інстан. Бабаков В.П.
Категорія 12                                                Доповідач Пономарьова О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня   2007 року                        Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді   Пономарьової О.М.

суддів                                       Прокопчук
Л.М., Біляєвої О.М.,

при секретарі                           Бєжині В.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

та ОСОБА_3 про
визнання договору недійсним та стягнення суми авансу, та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, -

встановив:

В жовтні 2006
року ОСОБА_1. звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним попереднього
договору купівлі-продажу квартири та стягнення суми авансу. Позивачка
посилалась на те, що 6 серпня 2006 року між нею та відповідачами укладено
письмовий попередній договір про те, що відповідачі продадуть їй, а вона купить
квартиру АДРЕСА_1 за 12000 доларів США.
За цим договором вона передала відповідачам аванс в сумі 1000 доларів США і вселилась у
вказану квартиру . В вересні 2006 року встановила недоліки квартири і
запропонувала відповідачам розірвати вказаний договір і повернути їй гроші, але
вони відмовились. Просила визнати недійсним зазначений попередній договір,
стягнути передану відповідачам суму 1000 доларів та  судові витрати.

Відповідачі
звернулися до суду з зустрічним позовом до позивачки про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди і посилались на те, що позивачка, перебуваючи в
їх квартирі, знищила їх майно: меблі, холодильник, посуд, шпалери, всього на
1640 грн. - просили з неї стягнути зазначену суму та моральну шкоду в розмірі
5000 грн.

Рішенням
Петровського районного суду м. Донецька від 10 травня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволений, визнано попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 6 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_1 з
іншого, недійсним. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1
5050 грн. авансу та судові витрати у сумі 81 грн. . В задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
відмовлено.

Не погодившись з
вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу і просила рішення суду
скасувати та задовольнити заявлені нею вимоги, відмовити в задоволенні вимог
ОСОБА_1, оскільки суд зробив висновки, які не відповідають встановленим по
справі обставинам і   не дав оцінку
наданим нею доказам.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної
скарги і просила її
задовольнити.

Інші учасники
процесу в судове засіданні не з'явилися, про час та місце судового розгляду
повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідачки, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині визнання
недійсним попереднього договору купівлі-продажу, з таких підстав.

Відповідально до
вимог ст. 309 ч.1 п. 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом
встановлено, що 6 серпня 2006 року сторони домовились про укладення договору
купівлі-продажу квартири за 12000 доларів США,
про що підписали договір, посвідчений ТОВ „Донбас імідж лімітед" ,
позивачка передала відповідачам аванс в сумі 1000 доларів США.

Визнаючи
зазначений договір недійсним, суд послався на те, що продати або купити квартиру
- це право, а не обов'язок особи, а тому позивачка мала право відмовитись від
свого наміру купити квартиру, а тому попередній договір не відповідає вимогам
закону    і його належить визнати
недійсним.

Такі висновки
суду не можна визнати правильними.

Згідно з
вимогами ст. 657 ЦК України
договір купівлі - продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій
форі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до
ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у
певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором, який укладається у формі встановленій для
основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у
письмовій формі.

Таким чином,
попередній договір між сторонами повинен був укладений в письмовій формі і
посвідчений нотаріально.

Відповідно до
вимог ст. 220 ЦК України
у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним. Статтею 236 ЦК України встановлено, що нікчемний правочин є недійсним з
моменту його вчинення і за таких обставин не викликається необхідністю
визнавати його недійсним рішенням суду.

У зв'язку з тим,
що укладений між сторонами попередній договір є нікчемним, він недійсний з
моменту його вчинення, а тому в задоволенні вимоги позивачки про визнання цього
договору недійсним належить відмовити.

В іншій частині
вказане рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального
закону і не підлягає зміні.

Судом
встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивачка передала
відповідачам аванс за придбання будинку в майбутньому в сумі 1000 США і ці обставини
не оспорюють відповідачі, тому суд обгрунтовано стягнув з відповідачів
зазначену суму в національній валюті.

Доводи
відповідачки про те, що вказана сума не підлягає стягненню, оскільки позивачка
повинна сплатити штраф, передбачений попереднім договором за відмову від
укладенні договору купівлі - продажу, правильно не взяті судом до уваги,
оскільки попередній договір, на який посилається відповідачка є нікчемним
правочином і не має ніяких юридичних наслідків.

Відмовляючи у
задоволенні зустрічного позову, суд правильно виходив з того, що відповідачі не
надали суду достовірних і переконливих доказів про те, що позивачка знищила їх
майно та завдала їм матеріальну і моральну шкоду.

Такий висновок
суду грунтується на встановлених в судовому засіданні обставинах і наданих
сторонами доказах і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Враховуючи
викладене, досліджені судом першої інстанції докази, вимоги законодавства,
апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
відмові в задоволенні зустрічного позову і про стягнення з відповідачів на користь
позивачки авансу в сумі 5050 грн..

В цій частині
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, повно та всебічно
дослідив надані сторонами докази, яким дав належну правову оцінку, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни
оскаржуваного рішення. Тому в зазначеній частині апеляційний суд визнає, що
рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і на
підставі ст. 308 ЦПК України залишає без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.1,311,316 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення
Петровського районного суду м. Донецька від 10 травня 2007 року в частині
визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного 6 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_1 з
іншого,   скасувати і в цій частині ухвалити
нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним
попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який укладений 6
серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_1 з іншого.

В решті Рішення
Петровського районного суду м. Донецька від 10 травня 2007 року залишити без
змін.

Рішення суду
набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.