АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11
жовтня  2007 року                                             м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі:

Висоцької B.C. Жданової B.C. Новосядлої В.М.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
м.  Києва від 6 жовтня 2005 р. по справі
за позовом ОСОБА_1 до Комерційного акціонерного банку „Денді",  товариства захисту громадян - вкладників КАБ
„Денді",  ОСОБА_2 про визнання
договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2002 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним
договору,  який укладений 27.10.2000 р.
між КАБ „Денді" ,  Товариством
захисту громадян - вкладників КАБ „ Денді",  ОСОБА_2 про перевод боргу ,  відповідно до якого боржник КАБ „Денді"
перевів свої борги перед членами товариства захисту громадян-вкладників КАБ
„Денді" в розмірі 110000 грн. на нового боржника ОСОБА_2,  яка прийняла на себе зазначені борги. В
обґрунтування своїх вимог посилався на те,
що 30.11.1997 р. відкрив в КАБ „Денді" депозитний рахунок
№004/10001853. Ухвалою Арбітражного суду м.
Києва від 21.10.1997 р. порушено провадження у справі про визнання КАБ
„Денді" банкрутом,  а постановою від
20.06.2000 р. КАБ „Денді" визнано банкрутом із затвердженням складу
ліквідаційної комісії.

Відповідно
до рішень Московського районного суду м.
Києва від 10.03.1998 р. 28.03.2001 p.,
13.04.2001 р.
на користь позивача з відповідача КАБ „Денді" стягнуто 12326, 20
грн.,  441000 , 20 грн.,  424, 11 грн. Рішенням Голосіївського
районного суду м.  Києва від 27.12.2001р.
на користь позивача стягнуто 7390, 57 грн.,
загальна сума стягнення склала 64241, 14 грн. Відповідні виконавчі листи
направлені на виконання до ліквідаційної комісії КАБ „Денді". ОСОБА_2
розрахувалася з іншими кредиторами,
обминаючи ліквідаційну комісію,
що призвело до порушення його прав як кредитора банку,  оскільки від перерахованих ОСОБА_2 110000
грн. він не отримав нічого.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
м.  Києва від 24.02.2004 р.,
в позові відмовлено.

Ухвалою
Печерського районного суду м.  Києва від
14.01.2005 р. рішення цього ж суду від 3.11.2003 р. скасовано за ново
виявленими обставинами.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
10.02.2005 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 6.10.2005
р. зазначене рішення скасовано з ухваленням по справі нового рішення про
відмову.

№ 33ц-2247   кс 07

Категорія 32 ЦП

Головуючий у
першій інстанції Смик С. І.

2

Відмовляючи
у задоволенні позову про визнання договору від 27.10.2000 р. недійсним,  суд апеляційної інстанції виходив з
того,  що на час укладання та виконання
договору позивач був кредитором банку на суму 12326, 26 грн.,  яку отримав 25.12.2001 р. Кредитором банку на
суму 44524, 31 грн та на суму 22293, 71 грн. позивач визнаний лише 3.09.2004 р.
та 30.11.2004 р.,  тому укладанням оскаржуваного договору
права позивача не порушені.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 ,  посилаючись
на неправильну оцінку наданих доказів,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм
процесуального права,  просить рішення
суду апеляційної інстанції скасувати, ,
залишити в силі рішення Печерського районного суду м.  Києва від 10.02.2005 р.

Колегія
суддів дійшла висновку ,  що підстави
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржуване
судове рішення ухвалене із додержанням норм матеріального та процесуального
права,  доводи скарги не спростовують
висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Апеляційного суду м.  Києва від
06 жовтня  2005 р.     залишити без змін.

Ухвала скарженню
не підлягає.