У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши                               25 жовтня 2007
року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова
від 22 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4
червня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до дорожньої клінічної лікарні в особі поліклінічного відділення
№2, медичної служби Південної залізниці, державного підприємства «Харківський
метрополітен», третя особа: начальник служби електропостачання про визнання
висновку медичної комісії недійсним, поновлення на попередній посаді,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом
до дорожньої
клінічної лікарні в особі поліклінічного відділення №2, медичної служби
Південної залізниці, державного підприємства «Харківський метрополітен», в якому просила визнати недійсним висновок медичної комісії Поліклініки
дорожньої клінічної лікарні від 3 червня 2004 року і протокол від 2 вересня
2004 року №12 Дорожньої лікувальної - експертної комісії медичної служби
Південної залізниці,
поновити її на посаді енергодиспетчера служби електропостачання державного
підприємства  Харківського метрополітену, стягнути різницю в
посадовому окладі енергодиспетчера і техніка-технолога за весь час перебування на посаді з нижчою оплатою праці.

В своєму позові позивачка посилалася
на те, що з грудня 1995 року вона працювала на посаді енергодиспетчера служби
енергопостачання державного підприємства “Харківський метрополітен”. У
жовтні 2002 року вона відчула себе погано та звернулася до лікаря -
невропатолога Поліклініки дорожньої клінічної лікарні. Лікар вислухав її і
направив на обстеження
в ЦКЛ №5 м. Харкова. Після проходження обстеження було оформлено висновок про її невідповідність займаній посади за станом
здоров'я
і 31 січня 2003 року вона була звільнена по п.2 ст.40 КЗпП України.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 квітня 2004 року її
було поновлено на колишній посаді. Однак, до виконання посадових
обов'язків енергодиспетчера адміністрація метрополітену, керуючись висновком ДЛЕК
від 22 січня 2003 року, її не допустила, а перевела з 3 вересня 2004 року на
посаду техніка-технолога дистанції електрозахисту, звідки вона звільнилася за
угодою сторін 31 серпня 2006 року.

Позивачка вважає, що медичний висновок від 3 червня 2004
року винесено незаконно, на підставі нормативних актів, що втратили юридичну
силу; що первинний діагноз, який було поставлено лікарем - невропатологом,
зроблено невірно і її незаконно усунено з посади енергодиспетчера в зв'язку з
чим її належить поновити на вказаній посаді.

Заробітна плата техніка-технолога нижча ніж у
енергодиспетчера, тому, позивачка просила суд стягнути
різницю за період з 3 вересня 2004 року по                  31  серпня 2006 року, тобто, по день звільнення.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 22 березня                      2007 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 4 червня 2007 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
постановлені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3
статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій
частині без наведення конкретних порушень судом норм процесуального права, які
були допущені при встановленні зазначених в рішенні фактів, також не можуть
бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами справи.

Із оскаржуваних судових рішень,
доданих до них матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до дорожньої клінічної лікарні в особі
поліклінічного відділення
№2, медичної служби Південної залізниці, державного підприємства
«Харківський метрополітен», третя особа: начальник служби електропостачання про
визнання висновку медичної комісії недійсним, поновлення на попередній посаді
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова
від 22 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4
червня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                   А.Г. Ярема