Справа № 22-889 2007 р. Головуючий у 1 -інст.Мартинишин М.О.
Категорія 32 Доповідач Юхименко А.Г.
УХВАЛА

Іменем України

2 квітня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Юхименка А.Г. Суддів :Бермеса І.В., Монастирецького Д.І. При секретарі Жовнір О.3. З участю: сторін, адвоката ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Франківського районного суду м.Львова від 3 жовтня 2006 року;

встановила:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ОСОБА_3та визнано такими, що втратили право на користування квартироюАДРЕСА_1ОСОБА_2, ОСОБА_4і ОСОБА_5 на підставі ст..71 ЖК України, як такі, що не проживають в квартирі понад шість місяців без поважних на те причин.

В позові ОСОБА_2до ОСОБА_3про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення в неї відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2просить рішення скасувати та ухвалити нове , яким в задоволенні первісного позову відмовити та задоволити її позов про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення в квартиру, т.я суд не врахував, що вона квартири добровільно не залишала, в ній проживав брат з сім"єю, тому вона туди не могла вселитись, а в 2005 році вона з ним помирилась і він визнавав за нею право на квартиру, послуги за яку вона сплатила, раніше вона була за кордоном на заробітках, а зараз працює та живе в Київській області, але постійно приїздить в квартиру, брат замінив в дверях замки, тому зверталась в міліцію.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін та адвоката, перевіривши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів вважає, що її слід відхилити, а рішення суду залишити без змін

Сама відповідач ОСОБА_2визнала, що не проживає в спірній однокімнатній квартирі з 1990 року, декілька років проживала в службовій квартирі, потім на Уралі у своєї матері, з 2001 року по даний час проживає в м.Києві, де працює, в 1994-1996 роках втратила дітей, бо їх усиновили інші люди, але хто не знає(а.с.32).

Факт непроживання відповідача в квартирі понад 15 років стверджено показаннями всіх допитаних свідків і актами сусідів та працівників ЖЕК за минулі роки.

Суд зробив правильний висновок, що відповідач не проживала в квартирі без поважних на те причин, не цікавилась станом квартири, проживаючими в ній особами, не приймала участі у її утриманні та обслуговуванні.

Яскравим підтвердженням цього, крім вказаних вище доказів, є те, що відповідачка залишила навіть двох неповнолітніх дітей, які в статусі „підкидиші" були влаштовані в Будинок дитини м.Долини та у 1996 році були усиновлені, що стверджено листом Франківської рай адміністрації м.Львова від 30.08.05 року (а.с.20). їх долею вона не цікавилась до серпня 2005 року.

Колегія не приймає до уваги покликання скаржниці на те, що їй чинились перешкоди у вселенні в квартиру, т.я. з відповідною заявою в органи міліції вона звернулась після заявленого ОСОБА_3 16 травня 2005 року першого позову(справа №2-4742 за 2005 рік Франківський райсуд). Також колегія вважає, що на законність рішення не впливає і часткова проплата відповідачкою комунальних послуг в грудні 2005 року та квітні 2006 року, бо вже був позов про втрату нею права на квартиру і цю дію вона вчинила з метою створення доказів того, що вона не втратила інтересу до квартири.

У зв"язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідає вимогам ст..71 ЖК України, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому її слід відхилити.

" Керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів;-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити, а рішення Франківського районного суду м.Львова від 3 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.