Справа 22-2872 /2007                      Головуючий
першої інстанції Араліна Н.Є.
Категорія 21                                      Доповідач
УХВАЛА Іменем України

26 березня 2007 року              Апеляційний суд Донецької області

в складі:

Головуючого ДенисенкоЛ.Л.

суддів Звягінцевої О.М. Стельмах Н.С.

при секретарі АндрусьВ.С. з участю:

позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 представника ДП
„Торезантрацит" представника Відділення Фонду в м.Торезі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу по апеляції позивача ОСОБА_1, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Торезі

на рішення Торезького міського суду

від 11 січня 2007 р.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних хазворювань України в м.Торезі, ДП „Торезантрацит" про
скасування наказа, відшкодування
шкоди у зв"язку з професійним захворюванням, відшкодування моральної
шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Торезького міського суду
від 11 січня 2007 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Торезі на користь ОСОБА_1 недоплачену суму
відшкодування шкоди за період з 13
вересня 2003 року по 31 грудня 2006 року 3 897,14 грн.,
зобов"язано відділення фонду з 1
січня 2007 року
виплачувати ОСОБА_1 відшкодування шкоди у сумі 535,41 грн. в місяць. В іншій частині у задоволенні позову
відмовлено.

- 2 -

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просе
скасувати рішення суду і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі
посилаючись на те, що суд необгрунтованно стягнув недоплату відшкодування шкоди
у межах строку позовної давності три роки, неправильно розрахував середній
заробіток до встановлення стійкої втрати працездатності у зв"язку з
професійним захворюванням, не вирішив питання стягнення моральної шкоди.

В апеляційній сказі відповідач просе скасувати
рішення суду і у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що Відділення
фонду отримало справу позивача від підприємства у 2001 році, де
встановлено заробіток і сума відшкодування шкоди і суд необгрунтованно
перераховував середній заробіток позивача і відшкодування шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник
підтримували апеляційну скаргу, представник Фонду підтримував апеляційну скаргу
Фонду, представник підприємства просив вирішити спір у відповідності з вимогами
закону.

Вирішуючи справу суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1
працював в Шахтоуправлінні „Волинське" ДП „Торезантрацит" на
підземних роботах, в шкідливих умовах виробництва. За висновками МСЕК від 26 жовтня 1995 року йому
встановлено стійку втрату працездатності 40%
у зв"язку з професійним захворюванням-радікуліт. Наказом по
підприємству позивачу виплачувалось відшкодування шкоди, але розрахунок
зроблено неправильно. Суд зробив перерахунок і визначив суму недоплати, яку стягнув в
межах трьох років 3
897,14 грн.в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, дослідивши
матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційній скари підлягають
задоволенню частково, а рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд з таких підстав.

Відповідно п.5ст.311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений
ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про скасування наказу, стягнення
недоплати про відшкодування шкоди у зв"язку з втратою працездатності
внаслідок професійного захворювання, стягнення моральної шкоди у зв"язку з
недоплатою відшкодування шкоди.

Суд не розглянув позовні вимоги в
частині скасування наказу і стягнення моральної шкоди, в рішенні суду відсутні
висновки суду стосовно цих позовних вимог і взагалі суд ці позовні вимоги не
розглядав.

Оскільки суд
розглянув не всі позовні вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений
укладенням додаткового рішення суду першої інстанції рішення суду підлягає
скасуванню, а справу слід направити на новий розгляд у той же суд в іншому
складі суд.

Крім того, суд не дав оцінку тому,
що раніше у суді розглядався позов позивача про стягнення одноразової допомоги,
рішення Торезького міського суду від 1
жовтня 1998 року.
При розгляді справи судом було вже визначено середній заробіток, з якого
нараховувалось одноразову допомогу, а значить і відшкодування шкоди визначалось
з

- з -

установленого заробітку. Встановлені судом обставини, у відповідності з п.З
ст.61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ і тому суд міг
перевіряти правильність виплати відшкодування шкоди після постановленого раніше
рішення суду, а не перераховувати заробіток, з якого визначати суми
відшкодування шкоди.

Керуючись
ст.ст.307,п.5 ст.311,315
ЦПК України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги позивача ОСОБА_1, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Торезі задовольнити частково.

Рішення Торезського міського суду
від 11 січня 2007 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суд.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проглошення і може бути оскаржена в касаційну інстанцію
протягом двох місяців після набрання законної сили безпосередньо до Верховного
Суду України.