Справа  № 2-387/07
АРЦИЗЬКИЙ  РАЙОННИЙ  СУД ОДЕСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2007 року                                                                              м.
Арциз

Арцизький
районний суд Одеської області у складі: судді Борисової С.П., при секретарі
Каширній О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
Комунального підприємства «Благоуст­рій» про поновлення на роботі та про оплату
за час вимушеного прогулу,

Встановив:

Позивач
звернувся до суду з вищезазначеним позовом до КП «Благоустрій», в якому просить
поновити його на роботі в якості електрика вуличного освіт­лення та стягнути з
КП «Благоустрій» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу,
посилаючись на те, що 23.11.2006
р. він був прийнятий відповідачем на роботу в якості електрика вуличного
освітлення. Наступного дня від нього зажадали заяву про звільнення з роботи за
власним бажанням, без зазначення дати звернення з заявою та дати, з якої він
бажав би звільнитися, що він і зробив. 18.01.2007
р. роботодавець запропонував йому подати заяву про переведення на іншу
роботу, а саме на роботу різноробочим, оскільки на підприємстві одна посада
електрика скасовувалась. Коли він зажадав звільнити його за скороченням штатів,
то в хід запустили раніше написану ним заяву про звільнення його за власним
бажанням. В цей же день він написав заяву, що не бажає звільнятися з роботи та
просив роботодавця залишити його на роботі. За­значена заява була зареєстрована
на підприємстві того ж дня під №
2, але воно до уваги прийнято не було та наказом № 6 від 18.01.2007 р. він був
звільнений з роботи за ст..
38 КЗпП України. Однак, він вважає, що його звільнено з по­рушенням трудового
законодавства, оскільки бажання звільнятися у нього не бу­ло, та подана заява
про звільнення його за власним бажанням не може бути при­водом для звільнення,
оскільки він її відкликав та після її подачі пройшло більше двох тижнів.

В судовому
засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_2. позов підтримали,
просили задовольнити його в повному обсязі.

Представник
відповідача Єлькін П.В., діючий на підставі статуту підпри­ємства, та
представник Русєва А.С, діюча на підставі довіреності, позов ви­знали, на
заперечували проти поновлення позивача на роботі з оплатою за час вимушеного
прогулу, пояснивши, що 23.11.2006
р. вони взяли позивача на роботу електриком, позивач обіцяв не зловживати
спиртними напоями, але протягом мі­сяця почали скаржитися на нього, говорили,
що він п'є, боїться висоти та йде з роботи. На початку 2007 року йому стало
відомо, що буде скорочення штатів та запропонував йому іншу посаду, але він
18.01.2007 р. вранці прийшов напи­сав заяву про звільнення та пішов, він
поставив резолюцію та його звільнили, потім ОСОБА_1. прийшов приблизно в 11:00
год. та просив відізвати за­яву, а він йому пояснив, що він звільнений та
зворотного ходу немає.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1.
23.11.2006 p.
був прийнятий КП «Благоустрій» на роботу на посаду електрика вуличного
освітлення, що підтвер­джується записом в трудовій книжці (а.с. 3), та витягом з
наказу № 119 від 23.11.2006 р. (а.с. 27) .

2

Як вбачається з
витягу з наказу № 6 від 18.01.2007 р. ОСОБА_1. був
звільнений з посади електрика вуличного освітлення з 18.01.2007 р. згідно
поданій заяві за власним бажанням (а.с. 26).

Свідок ОСОБА_3.
в судовому засіданні пояснила, що вона працює головним бухгалтером КП
«Благоустрій». ОСОБА_1. написав заяву
про зві­льнення за власним бажанням 18.01.2007
р. приблизно о 09:00
год., а потім приблизно о 12:00
- 13:00 год. прийшов та просив повернути йому заяву про
звільнення, але вони без директора не могли віддати йому заяву. Останній день,
тобто 18.01.2007 p., ОСОБА_1. відмовився відпрацювати.

Свідок ОСОБА_4.,
що працює бухгалтером КП «Благоустрій» пояснила, що позивач вранці о 09:00 год.
18.01.2007 р. прийшов на роботу та хотів напи­сати заяву на звільнення, йому
сказали, що потрібно відпрацювати 2 тижні, але він відмовився. Потім приблизно
о 12:00 год. він
прийшов в нетверезому стані та хотів відкликати заяву, але наказ про його
звільнення вже був підписаний директором. Вони до нього віднеслись лояльно та
не звільнили за прогул.

Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України
працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два
тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним
бажанням зумовлена неможливістю продовжу­вати роботу (переїзд на нове місце
проживання; переведення чоловіка або дру­жини на роботу в іншу місцевість;
вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості,
підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення
нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом
сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом 1 групи; вихід на пенсію;
прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або
уповноважений ним орган повинен розі­рвати трудовий договір у строк, про який
просить працівник.

Як вбачається з
копії самої заяви позивача (а.с. 9),
він просив звіль­нити його за власним бажанням з 18.01.2007 p., тобто в день
написання.

Ч. 2 ст. 38 КЗпП України
передбачено, що якщо працівник після закінчен­ня строку попередження про
звільнення не залишив роботи і не вимагає розі­рвання трудового договору,
власник або уповноважений ним орган не вправі зві­льнити його за поданою раніше
заявою, крім випадків, коли на його місце за­прошено іншого працівника, якому
відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового
договору.

Як було
встановлено в судовому засіданні працівник в той же день звер­нувся до
керівництва КП «Благоустрій» з заявою про відкликання заяви про зві­льнення,
однак, всупереч ч. 2 ст. 38 КЗпП України
директор КП «Благоустрій» звільнив позивача ОСОБА_1. Тому суд приходить до
висновку, що позива­ча з займаної посади було звільнено з порушенням діючого
трудового законодав­ства, без законної підстави, внаслідок чого підлягає
поновленню на роботі.

Ст. 235 КЗпП України
передбачає, що у разі звільнення без законної під­стави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник повинен бути поно­влений на попередній
роботі органом, який розглядає трудовий спір. При вине­сенні рішення про
поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Згідно довідці
КП «Благоустрій» середньомісячний заробіток ОСОБА_1., електрика
вуличного освітлення, складає 386,78
грн.

З урахуванням
середнього заробітку позивача та його фактичної роботи до час звільнення, суд
вважає за доцільне стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 18.01.2007
р. по 20.04.2007 р. в
розмірі 1234 грн. 01 коп. (184,18 грн. + 386,78 грн. + 386,78 грн. + 276,27 грн. ) .

Таким чином,
зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для
задоволення позову ОСОБА_1.
про поновлення його на роботі на посаду електрика вуличного освітлення КП
«Благоустрій» та стяг­нення на його користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в розмі­рі 1234
грн. 01 коп.

З відповідача
підлягає стягненню судовий збір на користь держави в роз­мірі 51 грн., оскільки
згідно п/п «а» п. 1 ч. 1 ст.3 Декрету КМУ
«Про держа­вне мито» від 21.01.1993
p. N* 7-93, із позовних заяв
ставка судового збору

становить 1 % ціни позову, але
не менше 3 і не
більше 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а також витрати з інформаційно-технічного забез­печення
розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн.

На підставі
вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 38, 235 КЗпП
України, ст. ст. 10, 11,
209, 212, 214 - 215, 367 ЦПК України,

Вирішив:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовольнити повністю.

ОСОБА_1поновити
на роботі електриком вуличного освітлення Комунального підприємства
«Благоустрій».

Стягнути з
Комунального підприємства «Благоустрій» на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 18
сі­чня 2007 року по 20 квітня 2007 року в розмірі 1234 гривень 01 коп.

Стягнути з
Комунального підприємства «Благоустрій» судовий збір на ко­ристь держави в
розмірі 51 гривні.

Стягнути з
Комунального підприємства «Благоустрій» витрати з інформа­ційно-технічного
забезпечення розгляду справи на користь територіального управління державної
судової адміністрації України в Одеській області в роз­мірі ЗО грн.

Рішення в
частині поновлення на роботі ОСОБА_1підлягає негайному виконанню.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через Арцизькии районний суд Одеської області шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскар­ження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в поряд­ку ч. 4
ст. 2 95 ЦПК
України.