Справа № 22-Ц-3264 2007 р.                                       Головуючий
1 -ї інст. ГЕТЬМАН Р.А.
- тимчасова відмова                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 липня
2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого
- КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П. КІРСАНОВОЇ Л.І.

при
секретарі - КОВАЛЕНКО Д.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ Приват Банк" в
особі філії „ Харківського головного регіонального управління" ЗАТ КБ „
ПриватБанк" на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20
березня 2007 року по справі за позовом ЗАТ КБ „ ПриватБанк" в особі філії „ ХГРУ" ЗАТ КБ „
ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, 3-ї особи Управління у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в
Харківської області, Державна виконавча служба у Дзержинському районі міста
Харкова, про тимчасову відмову у виїзді за кордон та вилучення паспорту для
виїзду за кордон, -

встановила :

13
листопада 2006 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста
Харкова із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначав, що відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є поручітелями за кредитними договорами №№ 58/2003 від
16.10.2003 року та 69/2004 від 17.10.2006 року, які були укладені між ЗАТ КБ „
ПриватБанк" в особі філії „ ХГРУ" ЗАТ КБ „ПриватБанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю „ Снабтехпром"

В зв'язку
з невиконанням ТОВ „Снабтехпром", як позичальником, своїх обов'язків за
вказаними договорами, рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 16
червня 2006 року на користь ЗАТ КБ
„ Приватбанк" стягнуто солідарно з ТОВ „ Снабтехпром", ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4   1 541 617, 39
грн., а рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2006
року на користь ЗАТ КБ „
ПриватБанк" стягнуто солідарно з ТОВ „ Снабтехпром", ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 - 509 390, 70 грн.

Вказані
рішення набрали законної сили та звернуті до примусового виконання.

Посилаючись
на те, що ОСОБА_2. і ОСОБА_1. мають паспорти для виїзду за кордон і мають намір
виїхати, що ставить під загрозу повне і точне виконання рішень суду, позивач
просив суд:

Зобов'язати
ГУМВС України в Харківській області в особі Управління у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб тимчасово вилучити паспорти для виїзду
за кордон у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до виконання зобов'язань за рішеннями Жовтневого
районного суду міста Харкова від 16 червня 2006 року та Дзержинського районного
суду міста Харкова від 21 лютого 2006 року;

2

Тимчасово
до виконання зобов'язань за вказаними рішеннями відмовити відповідачам у виїзді
за кордон.

Рішенням
Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 березня 2007 року у
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначене рішення, та постановити
нове про задоволення його вимог, посилаючись на порушення та невірно
застосування судом норм матеріального права і невідповідність висновків суду
обставинам справи.

У
запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_2. -ОСОБА_5. просить
відмовити у задоволенні скарги і залишити рішення Дзержинського районного суду
міста Харкова від 20 березня 2007 року - без змін. Посилається на те, що згідно
зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, яка ратіфікована Україною, кожна
людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах
кожної держави, а також має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою
власну, і повертатися у свою країну.

Крім
того зазначає, що ОСОБА_2. не ухиляється від виконання судових рішень, оскільки
добровільно сплатила частину заборгованості в сумах 213000 грн. і 10000 грн., а
також вказує, що накладено арешт на все майно, що їй належить, у тому числі
автомобіль „MERSEDES
BENS S 500", щодо якого виконавчою службою провадиться
процедура реалізації.

Заслухавши
доповідь судді; пояснення осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції;
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що
згідно зі ст.33 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожному,
хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію
України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Крім того, суд дійшов
висновку про недоведеність фактів ухилення ОСОБА_1. і ОСОБА_2. від виконання
зобов'язань, покладених на них судовим рішенням, оскільки вони періодично
виплачують на користь позивача грошові кошти і на їх майно, а саме автомобіль „
MERSEDES BENS S 500 „ на суму 220000 грн. накладено арешт.

Судова
колегія не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.6 Закону України „ Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" якщо громадянин України ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань
його паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Тимчасове затримання
або вилучення паспорта здійснюється судом.

Пунктом
2 вказаної статті Закону визначено, що паспорт може бути тимчасово вилучений у
разі наявності договірних чи інших невиконаних зобов'язань.

Відповідачі
та їх представник не заперечують, що рішення Дзержинського районного суду міста
Харкова від 21 лютого 2006 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ТОВ „Снабтехпром" на користь ЗАТ КБ
„ Приватбанк" в особі філії ХГРУ ЗАТ КБ „ ПриватБанк" 509390,70 грн. відсотків за
користування кредитом та пені за несвоєчасне його повернення, а також 1700 грн.
судового збору і рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 16 червня
2006 року, яким на користь позивача стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_4    1 541 617, 39 грн.
заборгованості за кредитним договором та 1700 грн. судового збору. - набрали
чинності  і звернуті до примусового
виконання.

Під час
примусового виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 21
лютого 2006 року ОСОБА_2. на рахунок позивача сплачено 213 000

3

грн. за платіжним дорученням № 8 від 27 жовтня 2006 року і 10 000
грн. - за платіжним дорученням № 10 від 07 лютого 2007 року. (а.с.53,83)

Згідно
листа Державної виконавчої служби у Дзержинському районі міста Харкова за №
03-22/7699 С від 15.03.2007 року, в ході примусового виконання виконавчого
листа, виданого 10.04.2006 року Дзержинським районнним судом міста Харкова про
стягнення з ОСОБА_2. 509390,70 грн. на користь ЗАТ КБ „ Приватбанк",
15.03.2007 року проведено актуалізацію звіту з оцінки майна, відповідно до
якого вартість автомобіля „ MERSEDES BENS S
500", реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, складає 186143
грн. з урахуванням ПДВ.

Таким
чином, відповідачі не довели, що за рахунок сплати ОСОБА_2. частини суми, яка
підлягає стягненню за рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від
21 лютого 2006 року, та за рахунок коштів, які можуть бути виручені від
реалізації автомобіля „ MERSEDES BENS S
500", що належить їй на праві власності, це рішення може бути виконане у
повному обсязі.

Даних
про виконання рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 16 червня
2006 року суду не надано.

Наведене
свідчить, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення
для справи; дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, а також
всупереч вимогам ст.8 ЦПК України і роз'ясненням, які містяться у п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року „ Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя "застосував до
спірних правовідносин тільки норми Конституції України, без урахування
конкретних законодавчих актів, що регулюють ці правовідносини , тобто не застосував
закон, який підлягав застогсуванню, що відповідно до ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення про задоволення
позовних вимог ЗАТ КБ „
Приватбанк".

Керуючись
ст.ст. 303,304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313,314,316,319 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу задовольнити.

Рішення
Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 березня 2007 року скасувати.

Позовні
вимоги Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк „ Приватбанк" в
особі філії Харківського головного регіонального управління" ЗАТ КБ „
ПриватБанк" задовольнити.

Заборонити
Грошевому Олександру Івановичу і ОСОБА_2 тимчасовий, а саме до повного
виконання зобов'язань за рішеннями Жовтневого районного суду міста Харкова від
16 червня 2006 року і Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 лютого
2006 року виїзд за кордон та зобов'язати Управління у справах громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Харківській області
вилучити у зазначених осіб паспорти для виїзду за кордон.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржене у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.