Справа № 2- 307
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2007
року.

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Клименка A.M.,
при секретарі - Трофімової
О.О., з участю:

позивача - ОСОБА_1., представника
позивача - ОСОБА_3., відповідача
- ОСОБА_2., представника
відповідача - ОСОБА_4.,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим пошкодженням здоров'я і просив стягнути з
відповідача у відшкодування понесених ним витрат на лікування та посилене
харчування в загальній сумі 1705
грн., 5440 грн. на
придбання путівки до санаторію "Роща"
і для операції по відновленню перегородки та кісток носу, та відшкодувати
моральну шкоду в сумі 20000
грн. посилаючись на те, що 5
березня 2005 року
близько 20 години
на кухні квартири АДРЕСА_1
відповідач декілька разів вдарив його кулаком у лице, заподіявши тілесні
ушкодження, що спричинили короткостроковий розлад його здоров'я, в зв'язку з
чим він проходив лікування і витрачав для цього особисті кошти. Також позивач
вважав, що йому заподіяно також і моральну шкоду, так як він отримав
психологічну травму, стан його здоров'я суттєво погіршився, що спричиняє йому
моральні страждання.

В судовому
засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що під час сварки,
яка виникла на спільній кухні їх комунальної квартири позивач вдарив в живіт
його вагітну дружину і замахнувся на нього, захищаючи дружину і себе, він у
відповідь вдарив позивача один раз в обличчя, після чого вони розійшлися по
своїх кімнатах. Відповідач вважав, що не повинен нести матеріальну
відповідальність за заподіяну позивачу шкоду, бо діяв в межах необхідної
оборони.

Представник відповідача позов також не визнав і пояснив,
що відповідач захищав себе та свою родину від протиправних дій позивача. В
частині наданих позивачем доказів по справі пояснив, що ні в якому разі
відповідач не повинен відшкодовувати позивачу понесені ним витрати на
благодійні внески до лікарні, бо це не є обов'язковим і було зроблено з
виключно з власної ініціативи позивача; витрати на ліки, бо медицина в Україні
є безкоштовною; на посилене харчування, так як позивачем не надано доказів, що
таке було йому призначено під час проходження лікування; на придбання путівки
до санаторію „Роща",
бо позивачем не надано висновку МСЕК про необхідність такого лікування;
витрати на проведення операції по відновленню перегородки та кісток носу, бо як
вбачається з висновків судово -
медичної експертизи перегородка носу у позивача була пошкоджена ще до
заподіяння відповідачем йому тілесних ушкоджень. В частині відшкодування
моральної шкоди вважав, що внаслідок протиправних дій позивача не йому, а саме
відповідачу було заподіяно моральну шкоду, бо його дружина, внаслідок
нанесеного їй позивачем удару в

2

живіт,
знаходилася на лікування, а потім мала дуже ускладнені пологи и тривалий час
лікувала немовля після його народження.

Вислухавши сторони, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи,
оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

5 березня 2005 року близько 20 години на
спільній кухні комунальної квартири АДРЕСА_1 між
сусідами по цій квартирі - позивачем ОСОБА_1. та жінкою відповідача - ОСОБА_5.
виникла свара на побутовому ґрунті. До цього конфлікту приєдналися теща
відповідача ОСОБА_6, жінка відповідача ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_2. Під час
цієї свари ОСОБА_2. навмисно вдарив ОСОБА_1. рукою в обличчя, заподіявши йому
легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, у
вигляді сочетаної черепно - мозкової травми, закритого перелому кісток носу та
струсу мозку.

Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень, що були дані в
судовому засіданні позивачем та свідком ОСОБА_7, а також відомостей, які
містяться в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 22
вересня 2006 року та матеріалах перевірки заяви позивача Орджонікідзевським РВ
ГУМВС України в Харківській області.

Посилання відповідача ОСОБА_2. на те, що він заподіяв позивачу тілесні
ушкодження захищаючи себе та свою вагітну дружину в судовому засіданні свого
підтвердження не знайшли і спростовуються поясненнями самого відповідача, які
були надані ним ДІМ Орджонікідзевського РО Клімову А.К. невдовзі після цього
конфлікту, в яких він ніяким чином не вказував на те, що позивач бив його
дружину. Суд не може прийняти до уваги і покласти в основу рішення пояснення в
близьких родичів відповідача -його дружини та тещі ОСОБА_5. та ОСОБА_6., які
вони дали в судовому засіданні, бо вони зацікавлені в наслідках розгляду цієї
справи і не можуть бути неупередженими в своїх поясненнях, а крім того,
пояснення ОСОБА_6. спростовуються її раніше наданими письмовими поясненнями ДІМ
Орджонікідзевського РО Клімову А.К., в яких вона вказала, що не бачила, щоб
ОСОБА_1. під час свари бив її доньку і, коли вона сварилася з ним, то зайшов її
зять - ОСОБА_2. і вдарив ОСОБА_1. рукою в голову.

Таким чином, суд вважає, що ці первинні пояснення
відповідача ОСОБА_2. та свідка ОСОБА_6. у сукупності з послідовними поясненнями
свідка ОСОБА_7, які вона давала як невдовзі після конфлікту, так і в судовому
засіданні, надають суду можливість встановити дійсні обставини конфлікту і
необґрунтованість позиції відповідача стосовно заподіяння ним позивачу тілесних
ушкоджень в межах необхідної оборони проти його протиправних дій.

В зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач знаходився на
стаціонарному лікуванні у 25-й Міській лікарні м. Харкова з 10 по 28 березня 2005 року і витратив
на придбання ліків 55 грн. 33 коп. Ці
обставини підтверджуються довідкою лікарні (а.с. 6) та чеками на придбання ліків (а.с. 52).

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична
особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній
особі зобов'язана відшкодувати потерпілому ... додаткові витрати на, викликані необхідністю посиленого
харчування, санаторно -курортного
лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо, тому суд
вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені
останнім витрати на придбання ліків під час лікування наслідків отриманих
тілесних ушкоджень в сумі 55
грн. 33 коп.

В частині позовних, вимог про відшкодування витрат на посилене харчування
та стягнення благодійних внесків в сумі 80
грн. в задоволенні позову слід відмовити, бо позивачем не надано доказів,
що йому було призначене це посилене харчування під час його лікування, а сплата
благодійних внесків є виключно ініціативою самого позивача і відшкодуванню
відповідачем не підлягає.

В частині позовних вимог про відшкодування витрат на
придбання позивачем путівки до санаторію "Роща" і для проведення
операції по відновленню перегородки та кісток носу позивачу слід в задоволенні
відмовити в зв'язку з тим, що ці вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, відповідно до якого відшкодуванню підлягають лише витрати, які
вже були понесені позивачем внаслідок отриманого ушкодження здоров'я, а

3

стягування
будь яких витрат наперед законодавством не передбачено. В разі, якщо позивач
буде нести якісь додаткові витрати в зв'язку з усуненням наслідків протиправних
дій відповідача, він не позбавлений можливості звернутися до суду з додатковим
позовом про їх відшкодування.

Крім цього, діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка
складається з того, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач досить
тривалий час мав болісні відчуття, проходив стаціонарне лікування протягом 18
днів, морально страждав з приводу протиправної поведінки відповідача та свого
стану здоров'я. Після побиття відповідачем позивача останній зі своєю родиною
був вимушений залишити цю комунальну квартиру і протягом вже більш ніж двох
років знімає житло, що в свою чергу потребує додаткових коштів і ставить сім'ю
позивача в скрутне матеріальне становище. Винні дії відповідача і їх наслідки
суттєво порушили життєві стосунки позивача і заподіяли йому моральну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України „моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення
щомісячних платежів".

Суд вважає, що зібраними по справі доказами вина відповідача в заподіянні
позивачу матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження його здоров'я
доведена, і тому, виходячи з тих додаткових життєвих ускладнень, які позивач
отримав внаслідок протиправних дій відповідача, суд вважає за можливе визначити
розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відповідно до ст. 88
ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним
витрати на правову допомогу в сумі 1000
грн., які підтверджуються квитанцією про їх сплату (а.с. 46), а також судові
витрати по справі в доход держави, які складаються з судового збору в сумі 59 грн. 50 коп. та витрат
на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн.

Відповідно до ст. ст. 10,
15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166 - 1168, 1195 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням
здоров'я, - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1. у відшкодування матеріальної шкоди витрати на придбання ліків
в сумі 55 грн. 33 коп., витрати на
правову допомогу в сумі 1000
грн. та 5000 грн. у
відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього 6055 грн. 33 коп.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1. в задоволенні -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2.
59 грн. 50 коп.
судового збору у доход держави та ЗО грн. витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду

Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня

проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом

20-ти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4

ст. 295
ЦПК України.