Справа №7056                                                Головуючий
у 1 інстанції Анісімова Н.Д.
Категорія 41                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Новікової Г.В.

Суддів: Ювченко
Л.П.,Дем"яносов М.В.

При секретарі :
Голубцові А. В.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Кіровського районного суду м.Донецька від 25 червня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „ПО ТК-Донбас" про усунення порушення законодавства
про охорону та оплату праці, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою ОСОБА_1. оскаржується рішення Кіровського районного суду м.Донецька від
25 червня 2007 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1. частково задоволені.

Стягнено з ТОВ
„ПО ТК-Донбас" на користь ОСОБА_1 доплату за працю в шкідливих та
небезпечних умовах в розмірі 1044,43 грн, моральну шкоду- 500грн,
зобов"язано відповідача надати ОСОБА_1 з 3 березня 2003 року щорічні
додаткові відпустки за прцю в шкідливих та тяжких умовах -4 дні щорічно. В
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та направлення справи на
новий судовий розгляд у зв"язку з тим, що суд неповно з"ясував
обставини справи та порушив норми матеріального права.

З матеріалів
справи вбачається - в лютому 2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду зі
вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з березня 2003 року вона працює у ТОВ
„ПО ТК-Донбас" заготівником хімічних речовин та фарб 4 розряду в
друкарсько-ворсовальному цеху.

Робота позивачки
відноситься за гігієнічною класифікацією праці до шкідливої праці другого
ступеня, де встановлюється підвищена оплати праці.

Позивачка
ОСОБА_1 вважає, що доплата за роботу у шкідливих і важких умовах праці їй не
проводилась, тоді як доплата мала становити 4 та 12 відсотків за 2003 рік , та
4,8 та 12 відсотків за період 2004-2005- 2006 роки відповідно до Генеральних
угод між Кабінетом Міністрів України, Всеукраїнськими об"єднаннямм
організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і
профоб'єднаннями на 2002-2003 роки та 2004-2005 роки.

Позивачка
вважає, що їй не були нараховані доплати з 2003 року до часу звернення до суду
у розмірі 12 % окладу за період з 2003 року, що становить 3 583,17 грн

Крім того,
позивачка вказала, що виконувала інші роботи, які не входили в її обов'язки:
миття уратів та бочок, транспортування фарби, транспортування та збір каши, які оплачувались
за тарифом у 2003році по 1 ,50грн за годину, потім 1,93 грн. до 2,38 грн у 2005
році та 2,87 грн у 2006 році. Але відповідач став проводити належну оплату лише
з 1 липня 2006 року.

Просила стягнути
з відповідача на її користь недоплачені суми 25 648,39грн і 5 000грн моральної
шкоди.

Крім того,
позивачка вказала, що відповідачем порушені норми трудового законодавства про
відпустки. Порушуючи вимоги ст.74 КЗпП України їй не надавались з 2003року
щорічні додаткові відпустки, які складали 7 днів за роботу із шкідливими
умовами праці, чи 7 днів за миття тари з-під хімічних матеріалів та фарбників
ручним способом за однією з підстав.

Вважає, що у
зв"язку з порушенням трудових прав, їй спричинені моральні страждання, в
відшкодування моральної шкоди просила стягнути 5 000грн.

Представник
відповідача позов визнав частково, вказав, що відповідно до атестації робочих
місць, завершеної на підприємстві 30 листопада 2006 року, позивачці ОСОБА_1
встановлена додаткова відпустка в кількості 4-х днів на рік та доплата за
роботу з важкими та шкідливими умовами праці в розмірі 8% до тарифної ставки,
яка виплачується.

Задовольняючи
позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до
проведеної на підприємстві атестації робочих місць, а також класифікатора
професій, позивачка працює в шкідливих та небезпечних умовах праці, а тому
відповідно до ст.100 КЗпП України їй належить сплатити доплату за роботу в
шкідливих умовах праці-заготівника хімічних розчинів та красок у сумі 1044,43
грн.

Розрахунок
зроблено відповідачем про доплату у розмірі 8% до тарифної ставки відповідно до
Постанови № 387/22 від 03.10.1986р., якою передбачена доплата: 4, 8, 12%.
Конкретний розмір доплат визначається спеціально призначеною комісією в
залежності від фактичного стану умов праці по факторам з урахуванням
гігієнічної класифікації праці та часу роботи в таких умовах.

При розрахунках
встановлено, що Генеральна угода між Кабінетом Міністрів України, Конфедерацією
роботодавців України та всеукраїнськими профспілками і профоб'єднаннями на
2002-2003р. також передбачає доплату за роботу у важких та шкідливих умовах -
4, 8, 12 відсотків Доводи апеляційної скарги про доплату у розмірі 4,8 %
-зроблені у зв"язку з неправильним тлумаченням угоди.

Розрахунки
прийняті судом, відповідають вимогам діючого трудового законодавства. Доплата в
сумі 1044,43 грн стягнена за період з часу прийому позивачки на роботу в
березні 2003 року до листопада 2006 року включно. 3 01.12.2006 року доплати
виплачуються в повному обсязі.

Суд перевірив
доводи позивачки про надання їй щорічної додаткової відпустки кількістю 7 днів
і встановив, що такі вимоги не обгрунтовані. Їй належить додаткова відпустка 4
календарні дні відповідно до ст.76 КЗпП України, ст.7 Закону України „Про
відпустки" та додатку №1 постанови КМУ від 17.11.1971р. №1290 „Про
затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій та посад, зайнятість
працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із
шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці."

Суд стягнув на
користь позивачки моральну шкоду в сумі 500 грн, рішення відповідачем не
оскаржене.

Відмовляючи в
позові про стягнення доплати в сумі 6451 грн 89коп, та 7 денної щорічної
відпустки, суд врахував, що такі вимоги не грунтуют­ься на законі.

Рішення суду
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав
для його скасування не встановлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1. слід відхилити,
рішення Кіровського районного суду м.Донецька від 25 червня 2007 року залишити
без зміни.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314, 316 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м.Донецька від 25 червня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала може бути
оскаржена протягом двох місяців у касаційному порядку до Верховного Суду
України.