Справа № 2-205/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
квітня   2007 року
Центрально-Міський   районний суд міста
Горлівки Донецької області в складі:

головуючого судді Зайченко С.В.

при секретарі   Воробйовій Н.С. за участю представника
позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_2 представника
відповідача ОСОБА_4розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті  Горлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя   ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що з 18 грудня 1992 року він
перебував у шлюбі з відповідачкою. 19
червня 2006 року
рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки даний шлюб був
розірваний.

У 2003 році під час
шлюбу він і відповідачка на спільні кошти придбали житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідачка не
визнає мене співвласником спірного житлового будинку і в даний час тільки вона
користується цим майном. У зв'язку з поведінкою відповідачки він не в змозі
користуватися і розпоряджатися спірним майном

У зв'язку з
даними обставинами він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного
права.

Оскільки між ним
та відповідачкою відсутня домовленість щодо зміни принципу рівності часток
подружжя у спільній сумісній власності та між ними не укладався шлюбний договір
стосовного цього питання, його частка у спірному житловому будинку складає 1/2.

Просить суд
визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого
за адресою АДРЕСА_1, і
встановити порядок користування цим будинком відповідно до часток кожного
співвласника.

У судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги , підтвердив
вищевикладені обставини ,
зокрема пояснив, що заперечує проти отримання компенсації своєї частки . Від позовних
вимог в частині встановлення порядку користування житловим будинком
розташованого за адресою АДРЕСА_1,
представник позивача відмовився. Судом прийнята відмова від позовних вимог
в цій частині.

Відповідач позов
не визнала, зокрема пояснив, що спірний будинок придбаний не на спільні кошти.
Батьки позивача придбали спірний будинок для онуки. Вона згодна компенсувати
вартість 12 частини спірного будинку позивачу.

Свідок ОСОБА_5
пояснив, що у 2003 році
дала гроші для придбання спірного будинку. Будинок придбався для сім"ї
позивача.

Свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_7 по суті справи нічого не пояснили. Вислухавши доводи сторін
пояснення свідків , дослідивши
письмові матеріали справи, та надав їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до
наступного.

3 18 грудня 1992 року сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі.

2

25 грудня 2003
року у період шлюбу сторони придбали на спільні гроші житловий будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням Ц-Міського районного суду міста Горлівки
від 02 березня 2004 року. Вартість
домобудівні складає 2766,27
гривень. Рішенням виконкому Горлівської міської ради № 968 від 15.09.2004 року
відповідачці було передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівлі
спірного домоволодіння.

Шлюбні відносини фактично припинені у 2005 році. Рішенням
суду від 19 червня 2006 року шлюб між
сторонами розірвано. В теперішній час відповідач з дитиною мешкає у спірному
будинку, а позивач за іншою адресою.

Відповідач не визнає право позивача
на спірний будинок та користується ним сама.

Згідно зі ст. 60 Сімейного
кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.І
СТ.61 Сімейного Кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності
подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного
обороту.

Спірний житловий будинок належить
сторонам на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Сімейного
Кодексу України дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір
купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо
своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її
визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.

Згідно з ч.І ст.
70 Сімейного
Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Між сторонами
відсутня домовленість про зміну принципу рівності часток подружжя у спільній
сумісній власності та між ними не укладено шлюбного договору стосовно цього
питання.

Частина позивача в спірній житловій
домобудівлі складає 12 .

Згідно зі ст. 392 Цивільного
Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Доводи
відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не грунтуються на законі.

Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Питання судових витрат слід
вирішити згідно зі ст. 88
ЦПК України. Керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 213, 214, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 про розділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 12 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 12 частину житлового будинку АДРЕСА_1

3

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 51 гривні та
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО
гривень.

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через Центрально -
Міський районний суд міста Горлівки Донецької області.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Центрально -
Міський районний суд міста Горлівки Донецької області.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження ,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя              С.В.Зайченко