Справа № 22 - 2365                                                   Головуючий
Категорія   32                                                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО березня 2007 року м. Донецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судці
Рибалко Л.І. суддів Новікової Г.В., Шамріло Л.Г. при секретарі
Ставрінової Ю.В.

за участю ОСОБА_2, представників сторін ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні       у місті Донецьку за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Артемівського міськрайонного суду 18 грудня 2006
року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що
втратив право користування жилим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про вселення,

ВСТАНОВИЛА

В жовтні 2006 року ОСОБА_1
звернулася в суд з вказаним позовом. У його обґрунтування посилалася на те, що
з відповідачем була одружена з січня 1989року. Від спільного життя мають дочку
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. В
березні 2003 року
шлюбні відносини припинені, оскільки відповідач пішов у іншу родину. До цього
часу вони разом проживали в квартирі за адресою АДРЕСА_1 З жовтня 2005 року відповідач
в квартирі не проживає без поважних причин.

Просила визнати його таким, що втратив право користування
жилим приміщенням.

ОСОБА_2 звернувся
в суд із зустрічним позовом, посилався на те, що дійсно в квартирі не проживав
вимушено у зв'язку з виниклими неприязними стосунками, пов'язаними з
розірванням шлюбу, за їх спільною згодою з позивачкою та її матір'ю ОСОБА_6 з
метою уникнення конфліктів він переселився проживати в квартиру матері
позивачки щоб в майбутньому узаконити його право на проживання у цій квартирі в
обмін на своє право проживання у спірній квартирі.

Оскільки
домовленість позивачкою порушена, ОСОБА_6 уникає від оформлення його прав на
квартиру, просив його вселити у спірну квартиру.

Оскаржуваним
рішенням місцевого суду ОСОБА_2 визнаний таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, у задоволенні його позову про вселення відмовлено.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те,
що судом не взято до уваги причини його відсутності в квартирі, що це мало
місце за домовленістю з колишньою дружиною і її матір'ю.

Апеляційний суд,
вислухавши пояснення відповідача, його представника, пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали справи ,
перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню із таких підстав.

Суд , задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 та визнаючи ОСОБА_2 таким, що втратив право користування
жилим приміщенням , виходив
з того , що
останній понад шести місяців не проживає в спірній квартирі без поважних
причин.

Проте з таким висновком суду погодитися неможливо.

Із матеріалів
справи вбачається, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі. їх відносини
згодом погіршилися, що привело до розірвання шлюбу. Саме у зв'язку з
неприязними відносинами відповідач не став проживати у спірній квартирі.
ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснював, що вирішуючи житлову проблему вони з
позивачкою за її пропозицією домовилися, що він свою частину жилої площі згоден
поміняти з жилою площею матері позивачки, на що одержав згоду її матері ОСОБА_6
і пересилився у сусідню квартиру у цьому ж будинку, яка належала матері
позивачки. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . За таких
обставин у суду не було законних підстав вважати, що ОСОБА_7 був відсутній у
спірній квартирі без поважних причин.

У відповідності
зі ст. 71 ЖК якщо
наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців
, цей строк за
заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору
судом.

З урахуванням
наведеного висновок суду про те, що ОСОБА_7 втратив право користування жилим
приміщенням не відповідає обставинам справи.

Відповідач є
наймачем спірної квартири, зареєстрований в ній, проводив оплату частини
комунальних послуг, право користування жилою площею не втратив, а тому його
позов про вселення підлягає задоволенню.

Відповідно до
вимог ст. 309 ЦПК
підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду матеріалам справи.

Оскільки при
вирішенні спору між ОСОБА_1.
та ОСОБА_7 судом порушено саме вимоги вказаних норм права , то рішення суду
підлягає скасуванню, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з
наведених підстав, позов ОСОБА_7 задовольнити , вселити його в квартиру за адресою АДРЕСА_1

Керуючись
вимогами ст. ст. 65,71 ЖК, ст.
ст. 307,309 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року скасувати.

У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким , що втратив право
користування жилим приміщенням відмовити.

Задовольнити
позов ОСОБА_2 та вселити його в квартиру за адресою АДРЕСА_1

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з вказаного строку.

Головуючий                                                               Судді