Справа № 22ц-1952007 рік                                   Головуючий у 1 інстанції
Категорія 23                                                                           Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів Козлова
О.М., Кочегарової Л.М.

при секретарі
Жило І.А. розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат
"Азовсталь" (далі ВАТ"МК"Азовсталь") до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди за апеляційною скаргою позивача на рішення
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 грудня 2006 року,

встановила:

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 28 грудня 2006 року позовні
вимоги ВАТ „МК"Азовсталь" задоволені частково і з ОСОБА_1 на користь
підприємства стягнуто у відшкодування шкоди 15 000 грн., судові витрати по оплаті судового збору 1700 грн. і витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. В решті
частини позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить рішення скасувати і постановити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ВАТ"МК"Азовсталь" Бугая
С.М., який
доводи скарги підтримав, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 12 червня 2001 року працював на
підприємстві оператором машини безперервного лиття заготівок. 6 листопада 2004
року, знаходячись в нетверезому стані, ОСОБА_1 допустив порушення технологічної
дисципліни при розрізанні слябів, що призвело до виробничої неполадки,
пошкодження трубопроводу для подачі води на виробництво та заподіяння
підприємству матеріальної шкоди на суму 509 519 грн. Згідно з наказом від 22 листопада 2004 року з ОСОБА_1
утримано в рахунок часткового відшкодування матеріальної шкоди середній
заробіток 688 грн.

Відповідно до
ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З пояснень
ОСОБА_1 вбачається, що він не оспорював того факту, що він знаходився у
нетверезому стані, що через порушення їм технологічної дисципліни

2

сталася  аварія
і  підприємству  заподіяна матеріальна шкода  в
розмірі,  визначеному позивачем.

Відповідно до
п.4 ст. 134 КЗпП
України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди,
заподіяної з їх вини підприємству у випадках, коли шкоди завдано працівником,
який був у нетверезому стані.

Згідно з
роз'ясненнями, викладеними в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року „Про судову
практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам,
установам, організаціям їх працівниками", передбачена ст. 137 КЗпП України
можливість зменшення розміру шкоди, що підлягає покриттю, з урахуванням ступеня
вини, конкретних обставин і майнового стану працівника, стосується всіх видів
матеріальної відповідальності працівника.

В рішенні
наведені доводи, з урахуванням яких суд дійшов висновку про можливість
зменшення розміру відшкодування шкоди з ОСОБА_1 і колегія суддів вважає, що ці
висновки відповідають обставинам справи щодо майнового стану відповідача  та нормам матеріального права.

Таким чином,
вирішуючи спір, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно встановив
обставини справи та відповідні їм правовідносини, поясненням сторін дав належну
оцінку, правильно застосував матеріальний закон і дійшов обґрунтованого
висновку, що заподіяна ОСОБА_1підприємству матеріальна шкода підлягає частковому
відшкодуванню з урахуванням матеріального становища відповідача.

Доводи
апеляційної скарги про те, що висновки суду в частині визначення розміру
відшкодування матеріальної шкоди не відповідають характеру дій відповідача та
обставинам справи є неспроможними, оскільки суд першої інстанції у
відповідності з вимогами ст.212 ЦПК України надав в рішенні оцінку
представленим доказам і з урахуванням положень матеріального закону визначив
розмір суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ВАТ"МК"Азовсталь".

Оскільки фактів
злочинних дій відповідача, вчинених з корисливою метою не встановлено, колегія
суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що у суду були
підстави для стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в повному обсязі.

Ніяких нових доказів
чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли
вплинути на рішення суду позивачем не надано.

Рішення суду
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав
для його скасування немає.

Відповідно до
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

3

Керуючись
ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

Увалила:

апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат
"Азовсталь" відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення ї може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.