Справа №2а-107-2007  року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

21 березня 2007
року Уманський                                    міськрайонний
суд Черкаської

області в
складі:

головуючого
- судді                Стародуба О.В.

при
секретарі                          Стефанюк
Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Умані цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до військової частини А3024 про стягнення грошової компенсації за
продовольче забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернувся до суду з позовом до військової частини А3024 м. Умань про стягнення
грошової компенсації за продовольче забезпечення, в сумі 21 117  гривень 46 копійок посилаючись на те, що
вона  проходить дійсну військову службу у
військовій частині А 3024 з 04.01.2000 року по теперішній час.

Згідно ч
2 ст.17 Конституції України "... Держава забезпечує соціальний захист громадян
України, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових
формуваннях, а також членів їх сімей". До того ж ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" роз'яснює, що"... військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або, по
їх бажанню, грошову компенсацію. Згідно ч. 4 ст. 9 порядок і розміри грошового
і матеріального забезпечення військовослужбовців і компенсації замість
продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням
коефіцієнта грошових доходів.

На вимогу вищезгаданих законів, з метою раціонального
забезпечення військовослужбовців продовольством, Кабінетом Міністрів України
була прийнята Постанова № 316 від 12.03.1996 року «Про норми забезпечення
продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших
військових формувань».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 року №
316 до 10.03.2000 року я забезпечувалась продовольчим пайком по нормі № 7 (
згідно посади), а з 11.03.2000 року Законом України "Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року, була припинена дія ч.2 ст.
9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" в частині отримання військовослужбовцями продовольчих
пайків і речового майна або, по їх бажанню, грошової компенсації.

Але цей пункт не відміняє ч. 1 ст. 9 даного Закону, який
гарантує матеріальне, продовольче і інші види забезпечення військовослужбовцям.
Ніхто не має права обмежувати військовослужбовців і членів їх сімей в правах і
свободах, встановлених законодавством. Отже, у зв'язку з тим, що дія норми №

7  постанови  Кабінету
Міністрів  України  припинена,
позивачку повинні були перевести на іншу норму продовольчого
забезпечення.

Оскільки якнайменшу вартість цих всіх норм продовольчого забезпечення має
норма № 1 (загальновійськова) , то мене повинні були забезпечувати саме за
даною нормою. Згідно ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України в
редакції від 05.10.2000 року вказано, що держава забезпечує соціальний і
правовий захист військовослужбовців і осіб, звільнених в запас, а також
гарантує отримання за рахунок держави фінансової, речової, продовольчої і інших
видів забезпечення, що в черговий раз підтверджує моє гарантоване державою
право на забезпечення мене продовольством.

На виконання вимог ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України»
постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року № 42 6 були
затверджені норми харчування військовослужбовців і інших військових формувань.

Також слід вказати на те, що частина 3 статті 22 Конституції України
вимагає: "...при ухваленні нових законів або внесенні змін до діючих
законів і не допускається зменшення змісту і об'єму існуючих прав і
свобод".

Враховуючи
вищевикладене, позивачка вважає, що порушено її законне гарантоване державою
право на отримання продовольчого забезпечення за рахунок держави, внаслідок
чого у військовій частині утворилася заборгованість переді нею в сумі - (без
компенсації) 15731 грн. 18 коп.
в період з 11.03.2000 року по 31.12.2006 року :

- з
11.03.2000 р. по 30.06.2000 p.-
112 добових норми вартістю 3,60 грн. складає 4 03 грн.20 коп.

- з    01.07.2000 р. по 30.9.2000 p.- 92 добових норми
вартістю 4,95 складає 455 грн.40 коп.

- з 01.10.2000р.по 30.11.2002 p.- 791 добових норми вартістю 5,97 грн. складає 4722 грн.27
коп.

- з 01.12.2002 р. по 30.11.2003 p.- 365 добових норми вартістю 5,36 грн. , складає 1956
грн.40 коп.

- з
01.12.2003 р. по 31.03.2004р.- 122 добових норми вартістю 5,83 грн.  складає 711 грн. 26 коп.

- з
1.04.2004 року по 31.12.2004р.   275
добових норми вартістю 6,3 грн. складає 17 51 грн. 7 5 коп.

- з
1.01.2005 року по 30.04.2005р. - 120 добових норми вартістю 7,04 грн. складає
844 грн. 80 коп.

-
з 1.05.2005 року по 31.12.2006р. - 610 добових норми вартістю 8,01 грн.
складала 4886 грн. 10 коп.

Відповідно
до Закону України від 19 жовтня 2000 р. № 2050-Ш«Про компенсацію громадянам
частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їхньої виплати» і постанови
Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. (з урахуванням змін внесених
постановами КМУ від 09.08.2001р. № 958 і від 31.03.2003р. №43) компенсація
втрати частини грошового змісту через порушення терміну його виплати складає
538 6 грн. 2 8 коп.

Керуючись ч. 2 ст. 17 Конституції України, ст. 9 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів іх
сімей», ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» постановою Кабінету
Міністрів України №316 від 12.03.1996 p., Постановою
Кабінету Міністрів України № 426 від 29.03.2002 р.; ст.ст.6, 14,

60, 66 КАС
України, позивачка просить стягнути з військової частини А3024 компенсацію за
продовольче забезпечення в сумі 21,117 грн.46 коп.

В
судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, доповнивши їх і
просила суд, стягнути з вч А3024 на його користь 28,631 гривень 88 копійок,
додавши розрахунок компенсації та заяву про внесення змін до позову.

Представник
військової частини A3 024 проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази
по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення як обґрунтований і
документально підтверджений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 57, 212, 213, 214,215ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Стягнути з військової частини А3024 на користь ОСОБА_1грошову компенсацію
за продовольче забезпечення в розмірі 28,631 гривень 88 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом
подачі в десятиденний термін з дня його проголошення - заяви про апеляційне
оскарження та після цього протягом двадцяти днів - апеляційної скарги.