Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007 р.                                     Справа № 2-165/07

Ялтинський
міський суд АР Крим у складі судді Берещанського Ю.В.,  при секретарі
Мотва А.С., з участю представника Нікітіної О.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за позовом Дитячого спеціалізованого санаторія ім.
А.А.Боброва до ОСОБА_1 про усунення порушень права користування землею,

В с т а н о в и в:

Дитячий спеціалізований санаторій ім.
А.А.Боброва є землекористувачем земельної ділянки площею 11,26 га, розташованої
АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування земельною
ділянкою серія КМ № 0000030, виданого 07.04.1995 року згідно із рішенням
Алупкінської міської ради від 30.06.1992 р. Позивач  звернувся до суду із позовом до  відповідачки про усунення порушень права
користування землею.

У
судовому засіданні представник позивача Нікітіна О.А., діюча на підставі
довіреності, позов  підтримала і суду
пояснила, що відповідач безпідставно займає земельну ділянку на теріторії
санаторія. Просила суд зобов'язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку та
привести її у стан, придатний для використання за цільовим призначенням.

Представник
відповідача ОСОБА_2 позов не визнала і суду пояснила, що вони користуються
земельною ділянкою з відома керівництва санаторія на протязі тривалого часу.
Вони набули право користування спірною земельною ділянкою, крім того, рішенням
Алупкінської міської ради від 29.10.2005 року ОСОБА_1 був наданий дозвіл на
виконання проекту землеустрою з відводу земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Їй нічого
не відомо про те, що вказане рішення було скасовано постановою господарського
суду.

Заслухавши сторони, розглянувши матеріали
справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що має бути задоволеним, з
наступних підстав.

Дитячий
спеціалізований санаторій ім. А.А.Боброва є дійсним землекористувачем земельної
ділянки площею 11,26 га на підставі Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серія КМ № 0000030, виданого 07.04.1995 р.
згідно із рішенням Алупкінської міської ради від 30.06.1992 р.

У
липні 2005 року Державна інспекція з контролю за використанням і охороною
земель АР Крим Державного комітету України по земельних ресурсах (надалі -
Держкомземінспекція Криму) провела перевірку дотримання земельного
законодавства на вказаній території санаторія АДРЕСА_1.

В
результаті цієї перевірки Держкомземінспекцією було складено Акт перевірки
дотримання вимог земельного законодавства та протокол про адміністративне
правопорушення від 20.07.2005 р. з боку
громадянина ОСОБА_1, який, як встановлено інспекцією, самовільно
заволодів та використовує частину земельної ділянки Дитячого спеціалізованого
санаторію ім. А.А.Боброва площею 0,01 га.

Згідно
з названим протоколом, ОСОБА_1 відгородив названу земельну ділянку сіткою
рабіцею та використовує ділянку під огород.

Оскільки
частиною 3 ст. 125 Земельного кодексу України заборонено приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
до одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації,
Держкомземінспекцією було винесено припис від 20.07.2005 р. та 24.11.2005 року,
згідно з яким відповідачеві наказується звільнити самовільно зайняту ділянку та
привести її у придатний до використання стан (а.с.10,14).

У
зв'язку із тим,  що  ОСОБА_1 не виконав наказ Держкомземінспекції
Криму, 24 липня 2005 року повторно був складений протокол про адміністративне
правопорушення, а Дитячий спеціалізований санаторій ім. А.А. Боброва звернувся
до суду із позовом.

Відповідно
до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України, землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Згідно
з пунктом «б» частини 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частиною
1 ст. 212 Земельного Кодексу України встановлено, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Згідно
з частиною 2 тієї ж статті, приведення земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється
за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки.

До
того ж, згідно з ст. 47 Земельного кодексу України, землі, що мають природні
лікувальні властивості, які використовуються або можуть використовуватися для
профілактики захворювань і лікування людей, належать до земель оздоровчого
призначення.

Відповідно
до ст. 48 Земельного кодексу України на землях оздоровчого призначення
забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню або може
негативно вплинути на природні лікувальні властивості цих земель.

Згідно
з п. 1.1 Статуту Дитячого спеціалізованого санаторію ім.А.А. Боброва, він є
санаторно-курортним закладом для лікування дітей з кістково-суглобовим
туберкульозом та іншими захворюваннями опорно-рухового апарату.

Згідно
з п. 2 того ж Статуту, основним завданням Дитячого спеціалізованого санаторію
ім. А.А.Боброва є комплексне лікування з максимальним використанням кліматичних
факторів, лікувально-оздоровчих та нетрадиційних методів.

Таким
чином, земельна ділянка площею 11,26 га, якою правомірно користується позивач,
належить до земель оздоровчого призначення, тому використання її або її частини
під огород, яке здійснюється відповідачем на площі 0,01 га, суперечить
цільовому призначенню цієї земельної ділянки.

Використання
ОСОБА_1 без будь-яких правових підстав земельної ділянки площею 0,01 га під
огород, яка є частиною земельної ділянки площею 11,26 га, що використовується
позивачем на підставі відповідного державного акту,   є порушенням права позивача як
землекористувача. Земельна ділянка площею 0,03 га повинна бути звільнена
відповідачкою та приведена за її рахунок у стан, придатний для використання за
цільовим призначенням.

Суд
не може прийняти до уваги посилання представника відповідачки на рішення
Алупкінської міської ради від 29.10.2005 року, яким ОСОБА_1 був надан дозвіл на
виконання проекту землеустрою з відводу земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки
постановою Господарського суду АР Крим від 09.11.2006 року це рішення було
скасовано.

Судовий
збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись
ст. 10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст. 47,48,212,152 ч.2 Земельного
Кодекса України,

В и р і ш и в:

Позов
Дитячого спеціалізованого санаторію ім. А.А. Боброва(98677, АР Крим, м.Алупка,
вул. Леніна, 35) - задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 0,01 га, яка розташована на території
Дитячого спеціалізованого санаторія ім. А.А.Боброва АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_1 привести названу земельну ділянку у стан, придатний для використання за
цільовим призначенням.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Дитячого спеціалізованого санаторія ім.
А.А.Боброва  судовий збір у розмірі 17
гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 7 гривень 50 копійок.

Рішення
може бути оскаржене в  апеляційному
порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя