Справа №2- 11007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 року

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого                                                  Костенко
І.М.

при секретарі                              Крамаренко Т.Є.

з участю адвоката                                                        ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ватутіне
справу за позовом ОСОБА_1 до СПД ФО ОСОБА_2 салон меблів «Ліве» про стягнення
матеріальних та моральних збитків, завданих продажем товару неналежної якості,
-

встановив:

позивачка ОСОБА_1
просить суд стягнути з відповідачки на її користь 450 гривень у відшкодування
матеріальних збитків завданих їй придбанням товару неналежної якості, 2000
гривень у відшкодування їй моральної шкоди, 30 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 400 гривень витрат на
правову допомогу адвоката, посилаючись на те, що вона 9 грудня 2006 року з
відповідачкою уклала договір №52 на виготовлення та купівлю-продажу дивана -
кутка «Кондор» .

26    грудня 2006
року вона найняла автомобіль за 300 гривень і диван в упакованому

вигляді був доставлений до неї додому, оскільки згідно
умов договору доставку дивана

додому вона повинна здійснити за власні кошти.

Розпакувавши вдома диван вона виявила ряд недоліків, а
саме: різний тон тканин на окремих його частинах, грубі, неякісні рубці на
швах, зморшки на бокових спинках, подряпини на оздоблюваних дерев'яних планках,
одна з яких взагалі не була закріплена, кутова частина дивана була перекошана.

27    грудня 2006
року вона подала відповідачці заяву-рекламацію про недоліки, які

вона виявила у придбаному у відповідачки дивані-кутку
«Кондор».

29 грудня 2006 року до неї приїхали представники
відповідачки щоб усунути недоліки дивана-кутка «Кондор», але від їх пропозицій
вона відмовилася і вимагала замінити неякісного дивана на дивана належної
якості або повернути їй за нього гроші.

З недоліками, які вона виявила у придбаному дивані
представники відповідачки погодилися і попросили її підождати, щоб вирішити
питання про заміну неякісного дивана.

Оскільки від відповідачки не поступило ніяких повідомлень
щодо заміни неякісного дивану, то вона 18.01.2007 року змушена була поїхати в
м.Черкаси до відповідачки для вирішення питання заміни неякісного дивана.

В послідуючому вона ще декілька разів їздила в м.Черкаси
до відповідачки для вирішення питання заміни неякісного дивана, однак
відповідачка по невідомій їй причині не бажала вирішувати дане питання а тому
вона змушена була звернутися до Черкаського обласного управління у справах
захисту прав споживачів і лише після цього, 7 лютого 2007 року до неї додому
приїхали представники відповідачки, які забрали неякісний диван та повернули їй
за нього гроші, але відмовилися відшкодувати витрати по доставці дивана з
м.Черкаси до м.Ватутіна, де вона проживає та витрати на поїздки до м.Черкас та
м.Сміла до відповідачки, для вирішення питання заміни неякісного дивана. Всього
на ці поїздки вона витратила кошти в сумі 150 гривень, а всього шкода, яка їй
завдана з врахуванням доставки дивана з м.Черкаси до м.Ватутіне до місця
проживання складає 450 грн..

Окрім того їй було завдано моральну шкоду, яка викликана
душевними переживаннями з приводу придбання неякісного дивану , тривалим
ухиленням відповідачки від вирішення заміни неякісного дивану, що призвело до
нераціонального витрачання її часу на поїздки до відповідачки в м.Черкаси та
порушення її звичайного способу життя. Моральну шкоду вона оцінює в сумі 2000
гривень.

2

Представник
відповідачки позовні вимоги позивачки не визнав і пояснив, що позивачка згідно
договору купівлі-продажу №52 від 9 грудня 2006 року замовила у його
довірительки виготовлення м'якого куточка- дивана «Кондор», вартістю 2565 грн.,
сплативши аванс в сумі 500 гривень.

Умовами договору
передбачалось самовивезення дивану з підприємства відповідачки.

26.12.2006 року
позивачка зі складу підприємства відповідачки вивезла виготовлений по її заказу диван.

27.12.2006 року
позивачка виявила недоліки дивану, купленого нею у відповідачки і звернулась до
відповідачки з рекламацією.

7 лютого 2007
року представники його довірительки забрали у позивачки неякісний диван та
повернули їй за нього кошти, оскільки позивачка відмовилась від заміни
неякісного товару.

Вимоги позивачки
про відшкодування їй 300 гривень за транспортування дивану з м.Черкаси в
м.Ватутіне, де проживає позивачка є безпідставними, оскільки умовами договору
купівлі-продажу дивану передбачалось, що позивачка доставляє куплений нею диван
само вивозом.

Він також
вважає, що безпідставними є вимоги позивачки про стягнення з відповідачки 150
гривень витрат на автобусні квитки для поїздок в м.Черкаси, оскільки вона не
представила доказів, що вона дійсно перебувала в м.Черкасах для вирішення
заміни та повернення коштів за придбаний неякісний диван.

Вимоги позивачки
про стягнення з відповідачки на її користь 2000 гривень в відшкодування
моральної шкоди також є необґрунтованими і не підлягають до задоволення,
оскільки відповідно до п.4 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»
відшкодування майнової та моральної(немайнової) шкоди передбачається лише у
випадках заподіяння шкоди продукцією, небезпечною для життя і здоров'я людей.

Суд, вислухавши
пояснення позивачки, представника відповідачки та дослідивши надані сторонами
докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачка згідно
договору купівлі-продажу № 52 від 9 грудня 2006 року купила виготовлений на
підприємстві диван-куток «Кондор» за 2565 грн. який вона 26.12.2006 року
привезла з м.Черкас в м.Ватутіне по місцю проживання за власні кошти,
заплативши 300 гривень, що стверджується розпискою водія.

27 грудня 2006
року під час розпаковки дивана позивачка виявила ряд недоліків у придбаному нею
у відповідачки дивані і цього ж дня вона звернулась до відповідачки з
рекламацією-заявою до відповідачки, в якій зазначила всі заявлені нею недоліки
в придбаному нею дивані.

З 27 грудня 2006
року по 7 лютого 2007 року позивачка неодноразово їздила до відповідачки в
м.Черкаси для вирішення питання про заміну неякісного дивана і витратила на ці
поїздки 150 гривень, що стверджується проїзними квитками.

07 лютого 2007
року представники відповідачки забрали у позивачки неякісний диван і повернули
їй за нього гроші.

Таким чином
судом було встановлено, що неякісним виготовленням та проданим відповідачкою
дивану-кутка «Кондор» позивачці завдані матеріальні збитки, що складаються з
витрат на перевезення дивану з м.Черкаси в м.Ватутіне по місцю проживання в
сумі 300 гривень, а також витрати на поїздки з м.Ватутіне в м.Черкаси та в
м.Сміла для вирішення питання заміни неякісного дивана в сумі 150 гривень, а
всього 450 гривень, які суд стягує з відповідачки на користь позивачки.

Відповідно до
статті 22 Закону України « Про захист прав споживачів» захист прав споживачів,
передбачених законодавством здійснюється судом.

При задоволенні
вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування
моральної(немайнової) шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині
стягнення з відповідачки 2000

3

гривень на її
користь в відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення,
оскільки з дня придбання 26 грудня 2006 року дивана-куточка «Кондор» неналежної
якості і до повернення 07.02.2007 року позивачці коштів за нього, їй по вині
відповідачки було завдано моральну шкоду, оскільки позивачка та члени її
сім'ї  перебували в стані нервової
напруги та переживали психологічний дискомфорт і моральні страждання викликані
придбаним неналежної якості диваном, виготовлювачем якого є підприємство, яке
належить відповідачці, що викликало неодноразові поїздки позивачки в м.Черкаси
та м.Сміла до відповідачки для вирішення питання заміни чи повернення коштів за
неякісний диван.

З врахуванням
нетривалого часу моральних страждань позивачки та членів її сім'ї суд
задовольняє її позовні вимоги в цій частині частково і стягує з відповідачки на
користь позивачки 1000 гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди,
виходячи з того, що така сума буде еквівалентна моральним стражданням
позивачки.

Суд вважає
необгрунтованими посилання представника відповідачки, що відповідно до п.5 ст.4
Закону україни «Про захист прав споживачів» позивачка не має права на
відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала за наявністю її вини.

В судовому
засіданні представник не заперечував і не спростував факт виготовлення та
продажу позивачці неналежної якості дивана відповідачкою з її вини.

На підставі
викладеного суд задовольняє позовні вимоги позивачки повністю в частині
заподіяної матеріальної шкоди і стягує з відповідачки на користь позивачки 300
гривень в відшкодування витрат на транспортування неякісного диван з м. Черкас
в м.Ватутіне та 150 гривень витрат на поїздки позивачки з м.Ватутіне до
м.Черкас та м.Сміла до відповідачки для вирішення питання заміни неякісного
дивана чи повернення за нього коштів і частково задовольняє вимоги позивачки в
частині стягнення моральної шкоди і стягує з відповідача на її користь 1000
гривень в відшкодування завданої моральної шкоди, 400 гривень в відшкодування
витрат на правову допомогу адвоката і 30 гривень понесених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 гривню держмита у
доход держави, оскільки позивачка згідно ст. 23 Закону України «Про захист прав
споживачів» звільнена від сплати державного мита.

На підставі
викладеного і керуючись ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,
ст.ст. 22, 23, 791, 1166, 1167 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 81, 84,212,213,214, 215 ЦПК України суд,-

виріши в:
стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  450 (чотириста п'ятдесят) гривень в
відшкодування матеріальної шкоди заподіяної продажем неналежної якості товару,
1000 ( одну тисячу) гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди,
завданої продажем товару неналежної якості, 30 (тридцять) гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 400 (чотириста) гривень
витрат на правову допомогу адвоката, а всього: 1880 (одну тисячу вісімсот
вісімдесят) гривень і 51 ( п'ятдесят одну) гривню державного мита у доход
держави.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду
Черкаської області через Ватутінський міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарганарішення суду подається до апеляційного
суду черкаської області протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.