Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
грудня 2007 р. Інгулецький районний суд м.
Кривого Рогу Дніпропетровської

області
у складі  судді:                Іванова С. М.

при
секретарі:     Богдан О.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального житлового
підприємства № 6 до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вищенаведеним позовом та просить винести рішення,  яким виселити ОСОБА_1 з квартири
АДРЕСА_1,  як таку,  що самоправно зайняла жиле приміщення без
надання їй іншого жилого приміщення.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила,  що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на
балансі управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської
ради та на обслуговуванні КЖП № 6 з 2000 року. До травня 1990 року у спірній
квартирі був зареєстрований ОСОБА_2 і на останнього було відкрито особовий
рахунок. 29 травня 1990 року ОСОБА_2 був знятий з реєстрації у зв'язку з
виїздом до м.  Сургут,  Тюменської області,
Російська Федерація. Після звільнення вказаної квартири у останній ніхто
не мешкав та не сплачував комунальні послуги близько 9 років. У 1999 році у
спірну квартиру вселилася відповідач,
яка мешкає в ній без реєстрації та відповідних правових підстав.
Комунальні послуги не сплачує. Квартира не приватизована,  складається з однієї житлової кімнати,  площею 16, 21 кв.м.

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та суду
пояснила,  що дійсно мешкає у спірній
квартирі з 1998 року без правових підстав,
за усною домовленістю з матір'ю бувшого квартиронаймача,  якій і сплачувала кошти за користування даною
квартирою. Про те що дана квартира здається в найм дізналася з оголошення в
газеті. По сплаті за житлово-комунальні послуги у спірній квартирі існує борг у
сумі 1100 грн. Також пояснила,  що
зареєстрована по АДРЕСА_2. Дана квартира приватизована,  вона є власником 1/3 її частини.

Вислухавши
представника позивача,  пояснення
відповідача,  дослідивши письмові докази,  суд прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Житловий будинок
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі управління житлово-комунального господарства
виконкому Криворізької міської ради та на обслуговуванні КЖП № 6,  що підтверджується довідкою директора
зазначеного підприємства (а.с. 2). До травня 1990 року у спірній квартирі був
зареєстрований ОСОБА_2 і на останнього було відкрито особовий рахунок. 29
травня 1990 року ОСОБА_2 був знятий з реєстрації у зв'язку з виїздом до м.  Сургут,
Тюменської області,  Російська
Федерація,  що підтверджується карткою
квартиронаймача № 1151004 (а.с. 6). Спірна квартира не приватизована,  що підтверджується довідкою директора КЖП № 6
(а.с. 4),  а відповідно належить до
комунального житлового фонду.

Також судом
встановлено,  і даний факт визнається
сторонами,  а саме відповідачем,  а відповідно до ч. 1  ст.  61
ЦПК України не підлягає доказуванню,  що
у 1999 році у спірну квартиру вселилася відповідач ОСОБА_1,  яка мешкає в ній без реєстрації та
відповідних правових підстав. Комунальні послуги не сплачує. До того ж остання
має інше житло,  є власником 1/3
квартири,  що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 в якій і зареєстрована,  а
відповідно остання зайняла спірну квартиру самоправно.

Приписами  ст.
109 ЖК України встановлено,  що
виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав,  установлених законом.  Виселення проводиться добровільно або в
судовому порядку.

Відповідно до
ч.3  ст.
116 ЖК України,  осіб,  які самоправно зайняли житлове
приміщення,  виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Приймаючи до
уваги,  що ОСОБА_1 ордеру на займане
житло не отримувала,  який відповідно до
п. 69 Правил обліку громадян,  які
потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській
РСР,  затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. №470 - є єдиною підставою для
вселення в житлове приміщення,  має інше
житло,  а саме,  є власником 1 /3 квартири,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в якій
остання і зареєстрована,  і враховуючи
факт самоправного зайняття спірного житлового приміщення,  зворотного суду не доведено,  суд вважає,
що відповідач підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Керуючись
Правилами обліку громадян,  які
потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській
РСР,  затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470,   ст.
109,  ч.3  ст. 116 ЖК України,   ст. 3,
212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
комунального житлового підприємства № 6 до ОСОБА_1 про виселення задовольнити
повністю.

Виселити ОСОБА_1
з квартири АДРЕСА_1,  як таку,  що самоправно зайняла жиле приміщення без
надання їй іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1
на користь комунального житлового підприємства № 6 судовий збір у сумі 8 грн.
50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі
7 грн. 50 коп.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Апеляційну
скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Дніпропетровської області
через Інгулецький районний суд м.
Кривого Рогу протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційну
скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано,  після закінчення
строку на подачу апеляційної скарги,
якщо було подано апеляційну скаргу,
після розгляду скарги апеляційним судом.

Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою,  яка її подає,
до апеляційного суду Дніпропетровської області.