Справа №2-2871 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 березня 2007 року
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Васильцова О.В.

при секретарі - Назаренко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу, відкриту за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А3840 про стягнення грошової компенсації
за

продовольче забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до військової частини А-3840 про стягнення грошової
компенсації за продовольче забезпечення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час проходження військової служби у цій
військовій частині, він повинен був бути забезпеченим продовольчим
пайком за нормою №7, або грошовою компенсацією за цей пайок, яка є частиною
грошового забезпечення. Цей обов'язок відповідачем не був виконаний і тому, з
11.03.2000 року по 30.09.2000 року йому не видавався продовольчий пайок та не
сплачувалась грошова компенсація за нього на загальну суму 730 гривень 80 коп.;
з 01.10.2000 року по 30.11.2002 року - на загальну суму 4722,27 гривень, з
01.12.2002 року по 30.11.2003 року - на загальну суму - 1956,40 гривень; з
01.12.2003 року по 30.03.2004 року на
загальну суму 711,26 гривень; з 01.04.2004 року по 31.12.2004 року - на
загальну суму 1751,75 гривень; з 01.01.2005 року по 30.04.2005 року на загальну
суму 844,80 гривень; з 01.05.2005 року по 25.09.2005 року на загальну
суму 1185,48 гривень, а разом, з 11.03.2000
року по 25.09.2005 року відтворилась заборгованість компенсації за продовольчий
пайок на суму 11902 гривні. Він неодноразово звертався до командування
частини з проханням сплатити цю
заборгованість, але за відсутності належного фінансування ці кошти йому
не були сплачені.

Представник відповідача - військової частини А-3840, позов не визнав у
повному обсязі, та пояснив, що Законом України „Про деякі заходи економії
бюджетних коштів" припинена дія ч.2
ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їхніх родин", тому виплата компенсацій за продовольчі пайки
зупинена і у відповідача відсутній обов'язок перед позивачем по сплаті
компенсації за продовольчий пайок на суму 11902 гривні.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним
підставах.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідач проходив військову службу у військовій частині A3 840, згідно із
довідкою, виданою відповідачем та представленою позивачем при
подачі позовної заяви, заборгованість
відповідача перед позивачем по компенсації за продовольчий пайок за термін часу
з березня 2000 року по вересень 2005 року складає 11902 гривні (а.с.5), ці
обставини визнані сторонами, тому, в силу ч.1
ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

В ст.ст. 17 ч.5, 22 Конституції України закріплено, що
держава забезпечує соціальний

захист громадян, які знаходяться на державній службі,
гарантує конституційні права та

2

свободи людини. Також вказано, що при прийнятті нових законів чи внесені
будь-яких змін в діюче законодавство не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України „Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"
військовослужбовці гарантовано отримають за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки, або, по
їх бажанню, грошову компенсацію

Статтею 1.1
Положення про порядок виплат грошового забезпечення військовослужбовцям
Збройних сил України закріплено, що грошове забезпечення військовослужбовців визначається в залежності,
тривалості та умов військової служби. Воно складається з окладів
грошового отримання та додаткових видів грошового забезпечення

Законом України
„Про оплату праці" від 24.03.1995 року визначена структура заробітної
плати, яка складається з основної заробітної плати та додаткової, яка включає в
себе надбавки, доплати, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені діючим
законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань та функцій.
Таким чином, компенсація за продовольчий пайок військовослужбовців є
невід'ємною частиною грошового утримання (заробітної плати).

До доводів
представника відповідача щодо зупинення дії ч.2 ст.9 Закону України „Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в
частині виплата грошової компенсації за продовольчий пайок, суд відноситься
критично, оскільки Закон України „Про деякі заходи економії бюджетних
коштів" відповідає вимогам ч.3 ст.22 Конституції України, відповідно до
якої при прийнятті нових законів, або внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від
01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя", суд безпосередньо застосовує
Конституцію України коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи
прийнятий після цього, суперечить їй. Тому суд, при ухваленні рішення по справі
не враховує Закон України „Про деякі заходи економії бюджетних коштів", оскільки
він суперечить Конституції України.

Керуючись ст.ст.
8,17 4.5,19,22,24 Конституції України, ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний
та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року „Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя" ст.ст. 10, 60, 61, 254-255 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини А-3840 задовольнити повністю.

Стягнути з
військової частини А-3840 на користь ОСОБА_1 компенсацію за продовольче
забезпечення у сумі 11902 (одинадцять тисяч дев'ятсот дві) гривні

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.