Справа № 22-2861                               Головуючий
- 41                                                           Доповідач
УХВАЛА

іменем
України

22 березня 2007
року

Апеляційний суд Донецької області в
складі: Головуючого Висоцької B.C. суддів Шевченко В.Ю., Біляєвої О.М. при секретарі
Таранець В.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2007р. за
позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Добропіллявугілля" про
додаткове стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся із апеляційною скаргою на рішення Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 22
січня 2007р., яким було відмовлено в задоволенні його позову до
ДП"Добропіллявугілля" про додаткове стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнивши
заявлений ним позов, посилаючись на те, що суд безпідставно не прийняв до уваги
те, що з вини відповідача своєчасно не було виконано рішення Добропільського
міскрайонного суду від 18.10.2005р. про поновленні його на роботі та стягненні
середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, у
зв"язку з чим він має право на додаткове стягнення середнього заробітку та
відшкодування моральної шкоди внаслідок затримки виконання судового рішення.

Судом першої
інстанції при розгляді справи встановлені наступні обставини. Рішенням
Добропільського міскрайонного суду від 18
жовтня 2005р. позивач був поновлений на роботі на посаді електрослюсаря
підземного 4 розряду
ВП шахта "Ново донецька" ДП "Добропіллявугілля" та на його
користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з
07.07.2005р. по 18.10.2005р. у розмірі 3366грв.ОЗкоп. та моральну шкоду у
розмірі бООгрв. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1014грв.42коп. підлягало
негайному виконанню. Постановами Добропільської ДВС від 25.10.2005р. були
відкриті виконавчі провадження на підставі виконавчих листів, наданих
позивачем, про поновлення його на роботі та стягнення 1014грв.42коп. Наказом №590 від 01.11.2005р.
позивача поновлено на роботі в порядку виконання рішення суду від 18.10.2005р.
Заробітна плата у розмірі 1014грв.42коп. перерахована державним виконавцем на
користь позивача 19 грудня
2005р. Наказом по шахті №355к від 02.12.2005р. позивач був звільнений з роботи
на підставі п.4ст.40КЗпП України за прогули без поважних причин.

2

Враховуючи
зазначені обставини, а також те, що при розгляді справи не було доведено факту
звернення позивача до адміністрації шахти з метою негайного виконання рішення суду
від 18.10.2005р., відповідач після отримання постанов про відкриття виконавчого
провадження, негайно поновив позивача на роботі, суд дійшов до висновку про
необґрунтованість заявленого позову і відсутність підстав для його задоволення.

Заслухавши доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до
вимог ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення
на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей
орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в
заробітку за час затримки.

Таким чином,
обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові
середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на
роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена в частині
поновлення на роботі працівника з вини власника або уповноваженого ним органу.

Згідно до ч.Зст.25 Закону України
"Про виконавче провадження" якщо рішення підлягає негайному
виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше
наступного дня після отримання документів, зазначених у ст.. 18 цього Закону, і
у в порядку, встановленому цим Законом, і в той же день проводить відповідні
виконавчі

Дії.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції повно, всебічно та правильно встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини, з"ясував доводи і заперечення сторін,
встановленим обставинам та доказам дав належну оцінку та дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що права позивача з вини відповідача порушені
не були, а тому підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної
шкоди не має.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи
допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели або
могли призвести до неправильного вирішення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. Іст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.307,308,315 ЦПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня

2007р.   залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.