Справа № 2-396/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2007 р.   Заводский райсуд м.Запоріжжя в складі судді:     Марченко Н.В.

при секретарі:                                  Фурдак В. Й.

За участі адвокатів ОСОБА_5., ОСОБА_6

Розглянувши
відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,

що діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, за участі третіх осіб ОСОБА_4, КП ВРЕЖО

№4, органів
опіки та піклування Заводської рай адміністрації, відділу

громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ ЗМУ УМВС

України у Запорізькій області про визнання права
користування житловим приміщенням.

УСТАНОВИВ

Позивачка
звернулась до суду з позовом в якому указала , що перебуваючи з ОСОБА_4у
фактичним шлюбних відносинах, вона вселилася
у січні 2006 року в займане ним житлове приміщення за адресою : м.
АДРЕСА_1.

18.02.2006 року
між позивачкою та ОСОБА_4укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про
шлюб, виданим Заводським відділом РАЦС
Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 30.

Квартира № АДРЕСА_1складається з двох роздільних
кімнат, житлова площа квартири 27, 73 кв.м., загальна площа 40 кв. м. Договір
найму укладено з її чоловіком - ОСОБА_4. Фактично у квартирі проживає позивачка
з чоловіком. Відповідач ОСОБА_2. та малолітній ОСОБА_3.. 2003 року народження
проживають за адресою : м. АДРЕСА_2, однак
зареєстровані та зберігають право на житло у спірній квартирі. Відповідач не
заперечував вселенню у спірну квартиру.

Позивачка  з часу вселення постійно проживає та користується
, як член    сім'ї наймача житловим     приміщенням, бере участь у витратах,
пов'язаних з оплатою комунальних послуг за користування приміщенням та виконує
інші зобов'язання, які випливають із договору найму житлового приміщення.

2

Чоловік позивачки   ОСОБА_4   звертався
до  ЖЕД  №
62     із заявою зареєструвати її
у спірній квартирі.   Але ЖЕД № 62
відмовив у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2. не надав свої письмової згоди
на її реєстрацію   та  не
визнає   у  дійсний
час   за  нею   права
користування приміщенням.

В судовому
засіданні позивачка підтримала заявлений позов .Суду пояснила, що пісня того,
як позивачка вийшла заміж за ОСОБА_7., вона користується квартирою з початку 2006 року. В квартиру вона вселилась за
згоди всіх членів сім*ї. Ніяких перепон в користуванні
квартирою відповідач їй не чинив, свої заперечень проти її проживання в
квартирі не висказував.

Відповідач
позов не визнав,-суду пояснив, що не давав письмової згоди на вселення ОСОБА_1.
до спірної квартири. Він заперечує , щоб ОСОБА_1. проживала в спірній квартирі,
оскільки це порушує права його неповнолітнього сина, на долю якого, у разі
визнання за позивачкою права користування спірною квартирою , буде приходитись
менший розмір жилої площі.

ОСОБА_4 просить позов задовольнити. Суду
пояснив, що відповідач з неповнолітньою дитиною проживає за
іншою адресою, але за рішенням суду зберігає право на житлову площу к квартирі АДРЕСА_1. Він бажає, щоб його дружина, яка
проживає з згоди усіх прописаних в квартирі, та несе всі обов*язки як член сім*ї квартиронаймача, мала законне право на користування
цією квартирою.

Представник КП
„ВРЕЖО №4" в судове засідання не з*явився , звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути позов без їх
участі.

Представник
відділу громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ ЗІУІУ УМВС України у Запорізькій області в
судове засідання не з*явився , звернувся до суду з заявою в якій просить
розглянути позов без їх участі.

Представник
органів опіки та піклування Заводської рай адміністрації просить вирішити позов з урахуванням інтересів неповнолітнього.

Вислухавши
сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким , що
підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.02.2006 року між позивачкою та
ОСОБА_4укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заводським відділом РАЦС Запорізького
міського управління юстиції, актовий запис № 30 (а.с. 7), тому Вона є
членом сім*ї наймача ОСОБА_4.

3

Як встановлено в
судовому засіданні позивачка вселилась в квартиру № АДРЕСА_1в м.Запоріжжі з
лютого 2006 року. Вона вела з наймачем
спільне господарства та ця квартира у продовж усього 2006 року була постійним
місцем проживання позивачки , чого не заперечують сторони та треті особи
в судовому засіданні.

Заперечуючи
проти задоволення позову позивач посилається на те , що він не давав письмової
згоди на вселення позивачки в спірну квартиру. Але згідно п. 9 Постанови
Пленуму ВСУ „Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами
житлового кодексу України" № 2 від 12.04.85 р. відсутність письмової згоди
членів сім*ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те , що особи ,
які вселились , не набули права користування житловим
приміщенням , якщо за обставинами справи встановлено ,що вони висловлювали таку
згоду. Квартира № АДРЕСА_1складається з двох роздільних кімнат, житлова
площа квартири 27, 73 кв.м., загальна площа 40 кв. м. Договір найму укладено з
чоловіком позивачки -ОСОБА_4(а.с. 10). Відповідач не заперечував вселенню
позивачки у спірну квартиру. Про що свідчать пояснення позивачки та ОСОБА_4., а також той
факт , що в період усього 2006 року позивач не звертався до суду з позовом про
виселення позивачки , та не робив ніяких дій , що свідчили б про те , що він не
згоден з проживанням позивачки в спірній квартирі.

Позивачка з часу
вселення постійно проживає та користується , як член сім'ї наймача житловим
приміщенням, бере участь у витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг за
користування приміщенням та виконує інші зобов'язання, які випливають із договору
найму житлового приміщення, що підтверджено наданими для огляду суду
квитанціями про сплату комунальних послуг.

Згідно зі ст. 64
ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом із ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, пов'язані з договором
найму. Особи, які вселилися до наймача житлового приміщення у встановленому ст.
65 ЖК України порядку, набувають рівне право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.хт.
208, 209, 212-215 ЦПК України , ст.ст. 64,65 ЖК України, Постановою Пленуму ВСУ
„Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу
України" №2 від 12.04.85р.

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням у квартирі №АДРЕСА_1 в
м.Запоріжжя.

Забов*язати відділ громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ ЗМУ УМВС України у
Запорізькій області    зареєструвати

4

ОСОБА_1за адресою м.АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та
протягом двадцяти днів після подання заяви
шляхом подачі апеляційної скарги.