Справа
№ 2 -859/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05
квітня 2007 року

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого:                                                        Магдича
О.Г.

при секретарі:                                                       Кунцьо
С.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до відповідача
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не
склалося, між ними часто виникали непорозуміння та сварки, протягом останніх
двох років сімейних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, зберегти сім'ю не бажає, що говорить про формальний
характер їхнього шлюбу, який зберегти неможливо.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з
мотивів, викладених у позовній заяві та пояснив, що подальше спільне подружнє
життя і збереження шлюбу неможливе, а тому просить позов задовольнити,
розірвати шлюб, витрати в органах РАЦСу при одержані свідоцтва про розірвання
шлюбу покласти на нього.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча судом
прийнято всі необхідні міри для її належного повідомлення про дату, час та
місце судового розгляду.

Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 169, 224 ЦПК України,
суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача,
оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з
приводу яких виник спір.

Дослідивши
та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне:

Сторони по справі уклали шлюб 07 серпня 1993 року, про що
свідчить свідоцтво про одруження від 28.12.2006 року НОМЕР_1.

Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, згідно свідоцтва про народження від 28.12.2006
року НОМЕР_2.

У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася,
сторони подружніх стосунків не підтримують, примирення, спільне подружнє життя
та збереження шлюбу неможливе.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше
спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а
тому позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати.

Суд вважає, що витрати по сплаті державного мита при
одержані свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного
стану слід покласти на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 110,
212, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 07
серпня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1107.

При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану стягнути державне мито в розмірі одного
неоподаткованого мінімуму доходів громадян з позивача ОСОБА_1, звільнивши від
сплати державного мита відповідача ОСОБА_2.

2

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги, якщо у встановлені для їх подання строки їх
не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано -
після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може
бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга
може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна
скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.