Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ      УКРАЇНИ

3
березня 2007 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого
судді - Дяченко С. П.,

при
секретарі - Аксеніній В.М. ,

за
участю позивачки -ОСОБА_1,

представника
відповідача - Мірошниченко А.Ю.,
розглянувши на попередньому судовому засіданні    цивільну справу за позовом    ОСОБА_1до виконкому Краматорської міської
ради  про визнання права власності та
узаконення самочинно збудованих об'єктів нерухомості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник
відповідача  Мірошниченко А.Ю.   позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 показала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2,  яка постійно мешкала в АДРЕСА_1За життя,  а саме в 1950р.,  її мати самочинно збудувала домобудівлю,  тамбур та сарай по АДРЕСА_2,  але у встановленому законом порядку зазначені
споруди вона не узаконила,  що
перешкоджає їй прийняти спадщину після смерті матері. Просить визнати за
ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності на самочинно збудовані
споруди: житловий будинок "А-1",
тамбур "а",  сарай
"Б",  огорожу №1-3   за адресою АДРЕСА_2

У
судовому засіданні представник відповідача Мірошниченко А.Ю. не заперечував
проти задоволення позовних вимог позивачки.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  проаналізувавши надані докази,  встановив:

Відповідно
до  ст.
328 ЦК України,  право власності набувається за
підставами,  які не заборонені законом.
Відповідно до ч, 2  ст.  331 ЦК
України,  право власності на знову
створене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна).

Відповідно
до ч.5  ст.  376 ЦК
України,  за вимогою власника
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно,  яке самочинно на ньому
збудоване,  якщо це не порушує прав інших
осіб.

Відповідно
до 392 ЦК України,  власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності,  якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документу,  який засвідчує його право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2,  яка була матір'ю
позивачки ОСОБА_1 (а.с. 5, 6).

В 1950
р. ОСОБА_2 самочинно збудувала: житловий будинок "А-1",  тамбур "а",  сарай "Б",  огорожу №1-3 за адресою АДРЕСА_2,  але не зареєструвала право власності на ці
об'єкти нерухомості належним чином,  що в
теперішній час перешкоджає позивачці,  як
єдиному спадкоємцеві,  прийняти всю
спадкову масу,  (а.с. 7-8, 9).

Суд
приходить до висновку про можливість визнання права власності на об'єкти
самочинного будівництва: житловий удинок "А-1",  тамбур "а",  сарай "Б",  огорожу №1-3 за адресою АДРЕСА_2,  за ОСОБА_2,
оскільки не порушує прав інших осіб.

Керуючись  ст.
ст.  8, 14, 15, 60 , 212-214 ЦПК
України,   ст.  ст.
328, 331, 376, 392 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги  ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності на
самочинно збудовані: житловий будинок "А-1",  тамбур "а",  сарай "Б",  огорожу №1-3 за адресою АДРЕСА_2 Донецької
області.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
Апеляційним судом Донецької області. Заяву про апеляційне оскарження рішення
Краматорського міського суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду
Донецькій області через Краматорський міський суд.