Справа № 22-ц-474  2007р.                          Головуючий
у 1-й інстанції  Шпак Г.Ф.
Категорія 18                                                   Суддя-доповідач                    Данильченко Л.О.
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2007
року колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області у складі:

головуючого - Смирнова Т.В.

суддів - Данильченко
Л.О., Ведмедь Н.І.

з участю
секретаря судового засідання -
Чуприна В.І.

та осіб, які
беруть участь у справі -
апелянта ОСОБА_1., представника позивача

ОСОБА_2.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року у справі за
позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі
філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Сумського
регіонального управління «Слобожанщина» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення 77 875 грн. 21 коп.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду Данильченко Л.О., вивчивши матеріали справи в
межах апеляційної скарги та доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі,
заслухавши пояснення ОСОБА_1. яка підтримала доводи апеляційної скарги в
частині того, що вона не повинна сама відшкодовувати борг по кредиту, з сумою
боргу згодна, заперечення на ці доводи представника позивача ОСОБА_2., колегія
суддів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Шосткинського міськрайонного суду від 15
лютого 2007 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» в особі філії Відкритого акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» Сумського регіонального управління «Слобожанщина» 77 875 грн. 21 коп., держмито у
розмірі 778 грн. 75 коп. та витрати
на ІТЗ в розмірі 30 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що другий
відповідач ОСОБА_3. не був належним чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, а суд першої інстанції належно не мотивував відмову позивача
від позову до відповідача ОСОБА_3.

Крім того,
апелянт зазначає, що не відповідають дійсним обставинам відсотки за
користування у графіку погашення боргу, а також розрахунок пені. Апелянт
зазначає, що на її заперечення представник позивача ОСОБА_4 не змогла надати
жодного підтвердження і ніяких конкретних пояснень по наданим розрахункам.

Суд першої
інстанції виходив з загальних положень ЦК України про зобов'язання, виконання
боржником свого обов'язку, прострочення боржника, а також з умов кредитного
договору, а тому, прийнявши до уваги розрахунки, надані банком, задовольнив
позов у повному обсязі.

2

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити,
а рішення суду залишити без зміни з наступних підстав:

З матеріалів
справи вбачається, що між ОСОБА_1 і ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 7 філії
ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» 10 березня 2004
року був укладений кредитний договір № 11/2004/212822008, за умовами якого банк
надав позичальнику 16640 доларів США для придбання автомобілю «Опель Астра», зі сплатою 15,5% річних за
користування кредитом, строком на 60
місяців (а.с.10-11).

10 березня 2004
року між ВАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_3. було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_3. зобов'язується
відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору №
11/2004/212822008 (а.с.9).

Рішенням
Шосткинського міськрайонного суду від 19
грудня 2006 року
ОСОБА_3 був визнаний безвісно відсутнім з вересня 2004 року (а.с.38), в
зв'язку з чим Банк змінив позовні вимоги і просив стягнути всю суму боргу з
ОСОБА_1.

Згідно графіку
погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому (а.с. 12), ОСОБА_1 повинна
була щомісячно до 25 числа
поточного місяця, починаючи з квітня 2004
року по березень 2009
року, сплачувати банку суми у розмірі 402,86
доларів США.

ОСОБА_1 не
виконувала свої зобов'язання по кредитному договору, в зв'язку з чим виникла
заборгованість. За поясненням представника позивача, ОСОБА_1 почала допускати
тривалі прострочення щодо виконання своїх обов'язків за кредитним договором з 25 лютого 2005 року (а.с.89).

З матеріалів
справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1
визнавала борг в повному обсязі, тобто в тій сумі, яку розрахував банк (а.с.29 - зворот, а.с.39 - зворот, а.с.41)

Згідно
розрахунків позивача, заборгованість ОСОБА_1. по кредитному договору складає 15420,83 доларів США, з
них кредит 13481,73 доларів США,
відсотки за користування кредитом 1597,48
доларів США, пеня 25,54
доларів США, інфляційні збитки 316,08
гривень, що в еквіваленті до національної валюти України згідно з курсом
НБУ становить 77875,21 грн.

Після надання
терміну для звірки суми боргу, сторони все перерахували і відповідачка
погодилась із зазначеною сумою боргу по кредиту.

Колегія суддів
не погоджується з доводами апелянта стосовно неналежного мотивування судом
відмови позивача від позову до другого відповідача ОСОБА_3 і неналежного повідомлення
ОСОБА_3 про час розгляду справи з таких підстав.

Як вбачається з
протоколу судового засідання від 15
лютого 2007 року
(а.с.39-41), представник позивача змінив позовні вимоги в судовому засіданні, і
просив стягнути всю суму боргу з однієї ОСОБА_1., при цьому ОСОБА_1 була
присутня і з цим погоджувалась.

Крім того, сама
ж відповідачка поясняла суду (а.с.29-зворот), що вона не знає про
місцезнаходження ОСОБА_3 і не бачила його більше року.

3

За таких
обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо
прийняття відмови позивача від позову до ОСОБА_3 та стягнення всієї суми боргу
з відповідачки ОСОБА_1.

Крім того,
згідно технічного паспорту, куплений автомобіль значиться за ОСОБА_1, а
ОСОБА_3. - лише
являвся поручителем.

З доводами
апелянта щодо неправильного розрахунку позивачем суми боргу по відсоткам та
пені колегія суддів також не погоджується, оскільки позивач надав апеляційному
суду таблицю погашень заборгованості ОСОБА_1 (а.с.91), банківські виписки, а
також відповідні роз'яснення по розрахункам (а.с.89-90), з яких вбачається, що
сума боргу по кредиту, боргу по відсоткам за кредит та пеня були нараховані
позивачем правильно. У колегії суддів немає підстав не довіряти розрахункам
банку, і сама відповідачка з цими розрахунками погодилась.

Доводи апелянта
щодо того, що кредитний договір забезпечувався договором застави автомобіля, і
заборгованість може бути стягнута за рахунок предмету застави, не заслуговують
на увагу, оскільки це право, а не обов'язок кредитора, і стягнення заборгованості
за рахунок предмету застави не є виключним способом стягнення боргу.

Колегія суддів
вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позову
вірний.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави
для її задоволення відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,
307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду від 15
лютого 2007 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала
законної сили, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.