Справа
№2-420/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

27 квітня   2007 року                  Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у
складі: головуючого - судді Савіна О.І. при секретарі - Прокопенко Л.Ю.,

розглянувши на попередньому судовому засіданні в залі суду
у м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1до ОСОБА_2таОСОБА_3
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2та ОСОБА_3
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,ОСОБА_5.
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права
власності на квартиру.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 травня 1999 року
вона придбала у відповідачів квартиру АДРЕСА_1

Однак, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна
був оформлений в Універсальній товарній біржі „Нерухомість Н" з порушенням
діючого законодавства, позивач в даний час не має можливості реалізувати своє
право власника.

Під час попереднього розгляду справи позивач свої вимоги
підтримала повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини
неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи були
повідомлені своєчасно розміщенням оголошення в газеті „Рідне Прибужжя "
(а.с. № 13) клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не
надходило, що дає можливість розглянути справу у їх відсутності.

Під час розгляду справи встановлено, що дійсно 27 травня
1999 року ОСОБА_1. придбала у ОСОБА_2який також представляв інтереси членів
своєї сім'ї ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_4,ОСОБА_5. квартиру АДРЕСА_1,
уклавши договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 97 від 27.05.1999 p., який
був зареєстрований в Універсальній товарній біржі „Нерухомість Н".

Згідно до п. 2.2 договору купівлі-продажу вказана
квартира продана за 8000 (вісім тисяч ) гривень, які продавець отримав від
покупця до підписання цього договору.

Право власності на квартиру перейшло від ОСОБА_2та ОСОБА_3 , ОСОБА_4,ОСОБА_5. до ОСОБА_1.. з моменту
реєстрації вищевказаного договору на біржі , тобто 27 травня 1999 року (п. З.1. договору
купівлі-продажу нерухомого майна № 97 ) (а.
с № 9)

2

02 червня 1999 року квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована
в Южноукраїнському БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_1 за № 22, книга №
7 стор. 52.

Згідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу
квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). Суд
може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається, (ч. 2 ст. 220 ЦК України).

Виходячи із договору купівлі-продажу, сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання.

А тому, на підставі викладеного, суд вважає можливим
визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 97 від 27.05.1999 р.
дійсним.

Керуючись ст. ст. 220, 657 ЦК України, ст. ст. З, 15, ч.9 ст.110, 118, 119, 130,
213,215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2таОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру
задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна
за № 97 від 27 травня 1999 року, укладений між ОСОБА_2,ОСОБА_3, який також
представляє інтереси неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5і ОСОБА_1
зареєстрований в Універсальній товарній біржі „Нерухомість Н".

Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартируАДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд
шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.