Справа 22ц-3057/2007                                                        Суддя 1
інстанції -Андреев ВВ..
19                                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                              УКРАЇНИ

15 березня 2007 року                                                                                                  м.
Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області

в
складі: головуючого судді Круглікової К.С.,

суддів
:Олєйникової Л.С.

Лук"янової
СВ.,

при
секретарі                           Чернишенко
К.Ф.,

за
участю адвоката                  ОСОБА_3

в присутності сторін,представника позивача ОСОБА_6, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 5 січня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької області від 5 січня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди,відмовлено в повному
обсязі у зв"язку з недоведенністю вимог.

Судом
при розгляді спору було встановленого 27 вересня 2006 року на вулиці Терешковій
в місті Дзержинську між позивачем та відповідачем стався інцидент з приводу
претензій відповідача до позивача по керуванню автомобілем у нічний час без
заднього освітлення.За заявою позивача постановою Дзержинського міського суду
від 9 жовтня 2006 року відповідач був притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.173 КпАП України за дрідне хуліганство,але постановою голови
Апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2006 року постанова
Дзержинського міського суду скасована і він визнаний невинним у скоєнні
дрібного хуліганства.

Дійшовши
до висновку,що позовні вимоги позивача не доведені,суд відмовив в позові.

Не погодившись з рішенням суду,ОСОБА_1подав апеляційну скаргу,в якій
просить рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 5 січня 2007
року скасувати та постановити нове рішення,котрим задовольнити його вимоги
,посилаючись на те,що судом неповно з"ясовані обставини,які мають значення
для справи,судом не доведено обставини,що мають значення для справи,що суд
вважав встановленими та судом порушені норми процесуального права.

При цьому ,в обгрунтування t апеляційної
скарги вказав,що суд зазначив,що відповідач зупинив автомобіль позивача для
того,щоб вказати йому на неприпустимість руху без заднього освітлення
автомобіля.Разом з тим недостатньо з"ясував,як саме був зупинений
автомобіль позивача відповідачем .Беручи до уваги ту обставину,що сторони раніше
знайомі не були,позивач не зупинив би автомобіль на світлові чи звукові сигнали
відповідача,отже з боку відповідача мав бути застосований яка-небудь образлива
та зухвала форма,а саме :викрики,погрози,обгон автомобіля з послідуючим його

2

„Підрізанням"
тощо.Зупинка автомобіля сторонньою особою майже завжди викликана бажанням
створити конфліктну ситуацію,на що і були спрямовані дії відповідача,але
незважаючи на доводи представника позивача,суд не дослідив дану обставину та не
надав їй обгрунтованій оцінки.Виходячи з наведеного,ставиться під сумнів і
позиція суду щодо ввічливого відношення відповідача до позивача після зупинки
автомобіля останнього.

Крім того,судом не прийнято до уваги,що сам відповідач
визнає те,що ОСОБА_1запропонував йому проїхати до міліції для з'ясування ,хто
винен у конфлікті.

На думку позивача,суд безпідставно дійшов висновку про те,що на
автомобілі,належному відповідачу,не працювало заднє освітлення,оскільки жодного
доказу в матеріалах справи відсутні.

Позивач вважає,що суд безпідставно не прийняв до уваги як доказ свідчення
дружини позивача,оскільки вона,начебто є зацікавленою особою та її свідчення не
підтверджено іншими доказами.Не прийнявши до уваги пояснення свідка ОСОБА_4,суд
прийняв до уваги посянення свдка ОСОБА_5,який дружить з відповідачем.

Факт інциденту підтверджений матеріалами адміністративної справи щодо
притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України
.Після повідомлення відповідача про скасування постанови від 9 жовтня 2006 року
представник позивача просив суд матеріали адмінсправи щодо ОСОБА_2 вважати
письмовими доказами відповідно до ст.64 ЦПК України,але суд не розглянув
вказану заяву.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 підтримали вимоги
апеляційної скарги,просять її задовольнити та скасувати рішення суду.

Відповідач    заперечував    проти
доводів    апеляційної    скарги,просив    її відхилити,рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши суддю -доповідача ,сторони,дослідивши
матеріали цивільної справи,апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга
ОСОБА_1не підлягає задоволенню ,а рішення суду зміні чи скасуванню з наступних
підстав.

Розглядаючи
позов,судом першої інстанції обгрунтовано встановлено ,що 27 вересня 2006 року
на вулиці Терешковій в місті Дзержинську між позивачем та відповідачем стався
інцидент з приводу претензій відповідача до позивача по керуванню автомобілем у
нічний час без заднього освітлення.

За
заявою позивача постановою Дзержинського міського суду від 9 жовтня 2006 року
відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП
України за дрідне хуліганство,але постановою голови Апеляційного суду Донецької
області від 21 грудня 2006 року постанова Дзержинського міського суду скасована
і він визнаний невинним у скоєнні дрібного хуліганства.

Згідно   статті
1167   ЦК
України
моральна  шкода,заподіяна   фізичній
особі неправомірними діями,відшкодовується особою,яка її завдала, при
наявності її вини.

П.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної/немайнової/ шкоди встановленого відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності обов'язковому з"ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної/немайнової/шкоди підлягають:наявність такої
шкоди,притиправність діяння її заподіювача,наявність причинного зв"язку
між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.Суд,зокрема ,повинен з"ясувати,чим підтверджується факт
заподіяння позиваче моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового
характеру,за яких обставин чи якими діями/бездіяльністю/ вони заподіяні,в

3

якій грошовій
сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить,а також інші обставини,що мають значення для справи.

Особа/фізична
чи юридична/ звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної
шкоди,якщо доведе,що остання заподіяна не з її вини.Відповідальність
заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках,спеціально
передбачених законодавством.

Апеляційний суд вважає,що в судовому засіданні позивач не
довів спричинення йому неправомірними діями відповідача моральної шкоди та суд
першої інстанції правильно встановив обставини по справі правильно визначив
правовідносини ,які склалися між сторонами , правильно застосував норми
матеріального права,що їх регулюють та відмовив в задоволенні позову.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Рішення
суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування немає.Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального законодавства,що
призвело або могло призвести для неправильного вирішення справи.

Відповідно
до ч.1 ст.308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу
якщо встановлює,що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст. 307 ч.1 п.1,308,313,314 ч.1 п.1,315 ЦПК України ,апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 5 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.