Справа №2 -364/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ              УКРАЇНИ

15 січня 2007 року Крюківський районний суд М.Кременчука
Полтавської області в складі головуючої судді Усенко Т.І., секретаря Марченко М.Ю. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
фізичної особи, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та
прохала суд ухвалити рішення, котрим розірвати шлюб між нею та відповідачем,
зареєстрований 07 вересня 1991 року Кременчуцьким палацом шлюбів, за реєстровим
НОМЕР_1.

На обгрунтування заявлених вимог позивачка пояснювала, що фактично шлюбні
відносини з відповідачем остаточно припинені з червня 2002 року, зважаючи на
різні характери, непримиримі протиріччя в поглядах на життя та вирішення
побутових проблем, між ними почали виникати непорозуміння та сварки. З цього
часу кожен з них став жити своїм життям. Вони проживають окремо, практично не
спілкуються, спільного господарства не ведуть, в обох відсутнє бажання та
наміри відновити нормальні сімейні стосунки.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав викладених в
позові та з урахуванням здобутих в справі доказів.

Відповідач позов визна, не заперечував фактів викладених в позові,
погодився, що їх шлюб існує формально.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні письмові докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав:

Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07 вересня
1991 року Кременчуцьким палацом шлюбів, про що зроблений актовий запис за
реєстровим номером НОМЕР_1. В обох сторін це перший шлюб.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом достовірно встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами
припинені з червня 2002 року. З цього часу, сторони проживають окремо - кожний
в своєму помешканні, спільного господарства не ведуть. Почуття поваги та любові
між ними втрачені. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у
сторін відсутнє.

Спір про розподіл спільно нажитого майна та про місце проживання дитини між
сторонами відсутній.

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що
подальше збереження цієї сім'ї за таких відносин між подружжям, призведе до
порушення принципу існування сім'ї -добровільного союзу жінки та чоловіка, отже
позовні вимоги є правомірними і обгрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.
104, 105, 112, 114 СК України,

РІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 07 вересня 1991 року Кременчуцьким палацом
шлюбів, за реєстровим номером НОМЕР_1 - розірвати.

Малолітню дитину, сина-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з
матір"ю - ОСОБА_1.

Витрати з отримання свідоцтва про розірвання шлюбу, сплати державного мита
в сумі 17 грн. 00 коп., покласти на ОСОБА_1.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана до Крюківського
районного суду м. Кременчука на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційне скарга на рішення може бути подана до Крюківського районного
суду м. Кременчука на протязі двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.