Справа 2-ц-335
РІШЕННЯ

ІМ»ЯМ УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року
Белградський районний суд Одеської області в складі

головуючого   Тимошенко І.В.

при секретарі                     Бородаетової О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Болград цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до  ОСОБА_2про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти
на утримання сина ОСОБА_4 1993 ріку народження в розмірі 1/4 частини доходу
відповідача; стягнення аліментів почати з 15 квітня 2004 року. Позивачка
посилається на те, що син ОСОБА_4знаходиться на її утриманні, відповідач
матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Після розірвання шлюбу між нею
та відповідачем 15 квітня 2004 року вона неодноразово зверталась до відповідача
в усної формі з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання сина.
Відповідач кожного разу обіцяв, що буде надавати таку допомогу, але і по
теперішній час матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

Відповідач
позов не визнав, посилаючись на те, що він є інвалідом 1 групи, розмір
його пенсії незначний, він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 2005 ріку народження,
його дружина не працює, доглядає за дитиною, сам він потребує лікування та
стороннього догляду, а тому він не має можливості сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_4через своє скрутне матеріальне становище. Вимоги
позивачки щодо стягнення аліментів за минулий час також не визнав, посилаючись
на те, що після розлучення з відповідачкою він періодично коли мав можливість
надавав матеріальну допомогу позивачці на утримання сина В»ячеслава.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Сторони
раніше перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1ріку народження. Шлюб між
сторонами розірвано 15 квітня 2004 року, що
підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с. 6/. Після розірвання
шлюбу між сторонами син ОСОБА_4проживає з позивачкою, знаходиться на її
утриманні.

Відповідно
до вимог ст.. 180 Сімейного
Кодексу України відповідач забов»язаний утримувати сина ОСОБА_4до досягнення
ним повноліття.

При
визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд
відповідно до вимог ст..
182 ч.1 Сімейного Кодексу України враховує матеріальне і сімейне становище
сторін. Так судом встановлено, що позивачка та її син ОСОБА_4проживають вдвох,
знімають приватну квартиру, позивачка працює продавцем, розмір її заробітної
плати складає 400 грн. на
місяць, інших доходів не має. Судом також встановлено, що відповідач є
інвалідом 1 групи,
потребує постійного лікування та стороннього догляду, він перебуває у
фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_5.,
має на утриманні сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_2
ріку народження, відносно якого він в добровільному порядку встановив батьківство,
його теперішня дружина не працює, доглядає за дитиною, розмір пенсії
відповідача незначний / пенсію
він отримує в російських рублях в еквіваленті до української гривни приблизно 600 грн./, інших
доходів немає.

2

Враховуючи ці
обставини суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у частці від
його заробітку /доходу/ відповідно до вимог ст.. 182 ч.2,183 Сімейного Кодексу України в розмірі 1/8 частини доходу
відповідача, але не
менш встановленого законом мінімуму.

Посилка
відповідача на своє скрутне матеріальне становище враховується судом при
визначенні розміру аліментів, але не може служити підставою для повного
звільнення відповідача від сплати аліментів.

Вимоги
позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача за минулий час, починаючі з 15 квітня 2004 року
,задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст.. 191 ч.2 Сімейного Кодексу України аліменти за минулий час
можуть бути присуджені, якщо
позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх одержати в зв»язку з ухиленням
останнього від їх сплати. В судовому засіданні встановлено, що після розірвання
шлюбу між сторонами позивачка мала реальну можливість звернутися до суду з
позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина В»ячеслава, але не зробила
цього. Більш того, судом встановлено, що після розірвання шлюбу позивачка
звернулася за правовою допомогою до юриста, який склав позов про розподіл між
сторонами спільного сумісного майна подружжя, а також роз»яснив позивачці, що
вона має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на
утримання сина. Але позивачка з таким позовом до суду звернулась лише 22.01.2007 року. Будь-яких
доказів про те, що вона вживала заходи щодо одержання з відповідача аліментів і
не могла їх одержати в зв»язку з тим, що відповідач ухилявся від їх сплати,
позивачка не надала. Тому підстав для задоволення позову в цій частині суд не
знаходить.

Відповідач
є інвалідом 1 групи, в
зв»язку з чим звільняється від сплати судового збору.

Керуючись
ст..
10,11,60,212-215,294 ЦПК України, ст..
180-183,188,191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягувати
з ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_3 ріку народження, уродженця м.Ізмаіл Одеської області на
користь ОСОБА_1аліменти на утримання сина ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1ріку народження в
розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку/доходу/, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючі з 22
січня 2007 року і до 20 грудня 2011 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2на користь
територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області 7 грн.50 коп.
витрат на інформаційно- техничне забезпечення розгляду справи. В інший частині
позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Белградський
районний суд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подана протягом 10
днів з дня його проголошення, апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.