Справа 22ц - 358/2008 року                                                 Головуючий
у І інстанції Бєдєлєв C.I.
Категорія-41                                                                                                Доповідач
УХВАЛА

іменем України

06
березня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Ігнатолі
Т.Г.,

суддів       Кочегарової Л.М. ,  Козлова О.М. ,

при секретарі
Фік К.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом
ОСОБА_1,  діючої в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2,
до ОСОБА_3 про вселення,  третя
особа ДЖКП „Домовик-2",  за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 23 січня 2008 року

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 23 січня 2008 року позовні вимоги
ОСОБА_1 ,  діючої в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2,
до ОСОБА_3 про вселення задоволені.

ОСОБА_1 та її
неповнолітню дочку ОСОБА_2
вселено в АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3
просить рішення скасувати,
посилаючись на те,  що воно
прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення відповідачки
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5 ,  які
доводи скарги підтримали,  заперечення
позивачки ОСОБА_2 і її представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7,  дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без зміни,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване по суті правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Як
встановлено судом,  підтверджується
матеріалами справи і не заперечується сторонами,  позивачкаОСОБА_1
18 вересня 2007 року на публічних торгах придбала
АДРЕСА_1. Продаж квартири підготовлено Відділом державної виконавчої служби
(далі ВДВС) в Іллічівському районі м.
Маріуполя,  позивачці було
відомо,  що в квартирі зареєстровані і
проживають відповідачка зі своєю неповнолітньою дочкою. Відповідачка була
повідомлена ВДВС про те,  що квартира

знаходиться в
заставі та про її продаж. Але після торгів вона перешкоджає позивачці з
неповнолітньою дочкою вселенню в. квартиру,
чим порушує її право власності на квартиру.

Позивачка
набула право власності на зазначену квартиру,
і це право відповідачкою в судовому порядку не оспорюється.

При
прийнятті рішення суд виходив з того,  що
на підставі свідоцтва про право власності,
виданого 03 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу,  позивачка
є власником АДРЕСА_1.

Відповідно
до  ст.
383 ЦК України,  власник квартири має право користуватися нею
для власного проживання,  проживання
членів його сім'ї.

Згідно
зі  ст.
391 ЦК України,  власник майна має право вимагати усунення
перешкод в здійснені їм права користування і розпорядження своїм майном.

Задовольняючи
позов,  суд прийшов до обґрунтованого
висновку про те,  що перешкоджання
відповідачкою ОСОБА_3 вселенню позивачки ОСОБА_1  з її сім'єю в квартиру,  яка їй належить,  порушується право власності позивачки на
квартиру,  і її право підлягає захисту.
Порушення прав ОСОБА_1  підлягає усуненню
шляхом вселення її та членів її сім'ї в квартиру,  оскільки,
відповідно до  ст. 386 ЦК
України,  власник,  права якого порушуються,  має право вимагати вчинення певних дій на запобігання
такого порушення,  усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Посилання
в скарзі на те,  що відповідачка
вселились в квартиру на підставі ордера та оплачувала комунальні послуги,  колегія суддів не приймає до уваги тому,  що у відповідності до положень  ст. 405 ЦК
України тільки члени сім'ї власника житла,
які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом
відповідно до закону.

За
змістом  ст. 156 ЖК України право членів
сім'ї на користування жилим приміщенням в квартирі,  яка належить одному з членів сім'ї на праві
приватної власності є похідним від права власності останнього на це житло.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність прийнятого по
справі рішення.

З
урахуванням викладеного,  колегія суддів
приходить до висновку,  що рішення суду
першої інстанції,  як таке,  що постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підлягає залишенню без зміни,  а
апеляційна скарга відповідачки -відхиленню.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 січня 2008
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання чинності шляхом,
подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.