Справа №2-545/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року                Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого
судді                                                                - Євдокімової О.П.

при
секретарі                                                                        - Скибі Л.Д.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду Шосткинського міськрайонного суду
м.Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди у сумі 1650 грн.

Свої позивні вимоги мотивує тим, що він працює державним інспектором
Деснянського державного басейнового управління охорони водних живих ресурсів. У
2005 році у відношенні відповідача ним був складений адміністративний протокол
№ 003322 по ч 4ст.85 КпАП України і переданий на розгляд Шосткинському
міськрайонному суду, який постановою від 20 липня 2006 року визнав відповідача
винним в скоєнні правопорушення, але провадження у справі закрив в зв'язку з
закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного
стягнення. Під час розгляду судом адміністративної справи відповідач звернувся
в суду з позовом до нього про відшкодування матеріального і морального збитку
спричиненого незаконним вилученням особистого майна та незаконним притягненням
до адміністративної відповідальності. У своїй позовній заяві та під час
розгляду справи відповідач звинувачував його в противоправних діях, в
незаконному вилученні човна та штанів, в підміні вилученого. Всі ці
звинувачення, які поширював відповідач, принижують його честь, гідність і
ділову репутацію та спричинили йому моральні страждання так як він був
вимушений протягом тривалого часу пояснювати своїй сімї, знайомим, своєму
керівництву, правоохоронним органам, суду, шляхом дачі пояснень, що ним не
порушено законодавства України, а протокол відносно позивача складено
правомірно. Все це вплинуло на його здоров'я, нервову систему, порушило
життєдіяльність викликало дискомфорт тому він просить стягнути з відповідача на
свою користь моральну шкоду у сумі 1650.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і пояснив, що
він є посадовою особою і сумлінно виконує свої обов'язки, але відповідач, при
розгляді адміністративної справи стосовно нього та при розгляді цивільної
справи за його позовом до Державного управління Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України в Сумській облает,
у судових засіданнях неодноразово виказував на його адресу звинувачення, які
принижують його честь гідність та ділову репутацію, зокрема звинувачував його в
тому, що він забрав у Коптєва човен п "по беспределу"., що він підмінив
човен "сгноил"
його, що забрав "новую лодку
" і "все подменил".
Докази цьому знаходяться в адміністративній та цивільній справах в
протоколах судових засідань. Крім судового засідання відповідач більше ніде не
розповсюджував цих відомостей. Лише на базарі домовлявся щоб сказали, що човен
у нього новий, тільки куплений, але з ким і коли він домовлявся пояснити не
може і цей факт у судовому засіданні довести також не може. Всіма
вищезазначеними діями відповідач спричинив йому моральні страждання , тому просить
стягнути з нього на свою користь 1650
грн. моральної шкоди.

Відповідач у судовому засіданні позивні вимоги не визнав
та пояснив, що відповідач неправомірно склав на нього адміністративний
протокол, тому він неодноразово оскаржував постанови по адміністративній справі
доки справа не була закрита в зв'язку з закінченням, на момент розгляду справи,
строків накладення адміністративного стягнення. Зазначеною постановою він був
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Цю постанову суду
він не оскаржував, але так і не був з цим згоден. Також вважає, що при
складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено законодавство
та його права, приведено у непридатність вилучене у нього майно цим самим спричинено
йому матеріальну та моральну шкоду. В зв'язку з цим, він захищаючи свої
конституційні права, звернувся в суд з позовом до Державного управління
Міністерства охорони навколишнього природного середовища

2

України
в Сумській області в якості третьої особи ОСОБА_1.
в якому просив стягнути з відповідача -
Державного управління Міністерства охорони навколишнього природного
середовища України в Сумській області, на його користь, матеріальну та моральну
шкоду. Але Шосткинський міськрайонний суд відмовив йому в задоволенні цих
позовних вимог. Таке рішення він оскаржив у апеляційний суд Сумської області,
але його апеляційна скарга залишена без задоволення. З рішеннями Шосткинського
міськрайонного суду та Сумського апеляційного суду він не згодний і вважає їх не
законними, але не оскаржував їх так як витратив багато коштів на попередні суди
і в нього не було більше грошей на складання касаційної скарги. Крім - позову в суд він
більше нікуди з цього приводу не звертався і нікому ніяких відомостей про
позивача не поширював. Ця тема обговорювалася лише в сім'ї, відомості ніякі він
про позивача, що порочать його честь, гідність та ділову репутацію не
розповсюджував а тому не згоден що спричинив ОСОБА_1. моральну шкоду і не бажає її відшкодовувати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав:

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 7 від 28 вересня 1990 року при
розгляді цивільних справ, порушених у порядку ст.7 ЦК України ред. 1963 року, суди
повинні з'ясувати, чи поширені відомості, що порочать честь, гідність або
ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності.

Під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу
по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації,
викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам,
повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу
осіб або хоча б одній людині.

Поширенням відомостей також є вивішування (демонстрація)
в громадських місцях плакатів, лозунгів, інших творів, а так само
розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою ганьблять
честь, гідність або ділову репутацію громадянина або організації. До відомостей,
що порочать особу, слід відносити ті з них, які принижують честь, гідність і
ділову репутацію громадянина в громадській думці чи думці окремих громадян з
точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів
людської моралі.

Відповідно до подложень ст. 60 ЦПК України,
Кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається та підтвердити
їх доказами.

Аналізом доказів
у цій чпстині вустанбовлено наступне:

ОСОБА_1. є
інспектором Сумського територіального відділу басейнового управління (а.с.4) 28 травня 2005 року
держінспектором Сумської держрибінспекції ОСОБА_1складено протокол № 003322 про
адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2(а.с.5). 20 липня 2006 року
Шосткинським міськрайонним судом розглянута адміністративна справа за вказаним
протоколом і відповідно до постанови суду відповідача по справі визнано винним
в скоєнні правопорушення, але провадження у справі закрито в зв'язку з
закінченням, на момент розгляду справи, строків накладення адміністративного
стягнення.

Згідно частини другої статті 55
Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень,
дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Практична реалізація громадянами цих прав регулюються, зокрема, Законом
України "Про звернення громадян", який забезпечує їм можливість брати
участь в управлінні державними і громадськими справами, впливати на поліпшення
роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм власності, відстоювати свої права і законні
інтереси та поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або
усній формі пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) і скарг.

Згідно з частиною п'ятою статті 55 Конституції
України "кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань", а
статтею 4 Закону
України "Про звернення громадян" передбачено підстави, які дають
громадянам право оскаржувати рішення, дії (бездіяльність) у сфері управлінської
діяльності. В числі цих органів і держрибінспекції та їх посадові особи.

Відповідно до ст.16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

3

Так 30 січня 2006
рокуОСОБА_2 реалізуючи
своє право на захист своїх прав і інтересів судом, звернувся до суду з позовом
до Державного управління Міністерства охорони навколишнього природного
середовища України в Сумській області, третя особа ОСОБА_1. про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних незаконним
вилученням приватного майна та притягнення до адміністративної
відповідальності.(а.с.6), але рішенням Шосткинського міськрайонного суду ОСОБА_2. відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3.
пояснила, що відомостей ніяких про позивача відповідач не поширював, до
суду він звернувся лише за захистом своїх порушених прав де в судових
засіданнях давав пояснення по справі. І вважає, що позивач не має ніякого
морального права вимагати від відповідача відшкодування моральної шкоди.

Оглядом у судовому засіданні, за клопотанням сторін, пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1. які
вони давали в судових засіданнях по адміністративній справі № 3-3125 про
адміністративне правопорушенняОСОБА_2. ст.85 ч.4 КУпАП та по цивільній справі № 2-477 за позовом
ОСОБА_2до Державного управління Міністерства охорони навколишнього природного
середовища України в Сумській області, третя особа ОСОБА_1. на які позивач
посилається як на докази, встановлено те, що під час розгляду зазначених справ
відповідач давав пояснення по справі в яких вказував, що адміністративного
правопорушення він не скоював, рибу не ловив, що хотів забрати лодку і штани у ОСОБА_1, але коли приїхав
до нього в гараж, то ОСОБА_1дістав
йому прогнивши лодку,
лодка і штани прийшли в негодність. Також пояснював, що в нього забрали "лодку" і
"згноїли" її в зв'язку з чим він вимагав зобов'язати відповідача
відшкодувати йому моральну та матеріальну шкоду. З оголошених в судовому
засіданні протоколів судових засідань по вказаним справам, вбачається, що
посилання позивача на те, що у судових засіданні відповідач звинувачував його в
порушенні закону, в "безпределе", що він "сгноил" човен,
забрав нову і підмінив її не знайшло свого підтвердження.

Зокрема суд оцінюючи оголошені пояснення Коптєва вважає, що відомості які
він повідомляв у судових засіданнях не носили характеру звинувачення особисто ОСОБА_1., не носили
характеру приниження його честі, достоїнства та ділової репутації. З даними
позовними вимогами він звернувся до Державного управління Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України в Сумській обласної, а не до
позивача який в даній справі був лише третьою особою по справі. Звернувшись до
суду він лише намагався захистити, на його думку порушені, свої права.

На думку позивача у оголошених протоколах судових
засідань не зафіксовані вказані ним факти. Інших докакзів на підтвердження
свого позову він надати не може.

Крім цього відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року, "Про
офіційне тлумачення ст.7 ЦК
України редакції 1963
року" вказав, що звернення громадян до правоохоронного органу, що
містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими
особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до
громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це
законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися
поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або
завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу.

Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей
особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при
виконанні функціональних обов'язків порушено її право, не може вважатись
поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або
завдають шкоди інтересам цих осіб.

Таким чином дії відповідача, що давав пояснення суду, до якого звернувся з
позовною заявою, реалізуючи своє право на захист своїх прав та інтересів, не
можливо вважати поширенням відомостей, що принижують честь та гідність
відповідача.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема
статей 32, 56, 62 і
чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод
та законних інтересів.

Виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку,
що доводи про поширення відповідачем відомостей, що порочать честь, гідність,
ділову репутацію позивача не знайшли свого підтвердження і спростовані. Тому
позов про стягнення з ОСОБА_2на користь позивача моральної шкоди, спричиненої
поширенням ним відомостей, що

4

порочать честь,
гідність, ділову репутацію позивача в судовому засіданні позивачем не
доведений, тому позивач не має права на відшкодування моральної шкоди, а його
позов не підлягає задоволенню.

За таких обставин сума сплаченого позивачем судового збору поверненню не
підлягає, відповідно до п. "ж" Декрету КМ "Про державне мито".

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 15, 30, 60, 213-215 ЦПК України,
ст.55, 32, 56, 62 Конституції
України, рішенням Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через
міськрайсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього 20 днів апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у 20-денний термін, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.