Справа № 22ц-6526/2007                           Головуючий у 1 інстанції
Категорія   21                                                Доповідач
року Апеляційний суд Донецької області в складі:
Постолової В.Г. суддів: Папоян В.В., Троценко Л.І. при секретарі писаревої Ю.Г.
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
м.Дзержинськ Донецької області на рішення Дзержинського міського суду Донецької
області від 19 червня 2007 року за заявою ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.Дзержинськ Донецької області про акту про
нещасний випадок на виробництві дійсним, -
звернулася до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимо8и тим, що вона
працювала у Дзержинському ВРП де 26 липня 1985 року під час виконання трудових
обов'язків отримала травму. На підставі чого було складено акт про нещасний
випадок на виробництві за формою Н-1 та проведено нарахування страхових виплат
у зв'язку з втратою 35% працездатності. На теперішній час вона не має можливості
отримувати відповідні виплати оскільки у неї відсутній оригінал акту, а на
підставі копії відповідач відмовляється проводити нарахування.
Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької області від 19 червня 2007 року вимоги
ОСОБА_1 було задоволено та визнано дійсним акт по формі Н-1 № 6 від 29 липня
1985 року, складений відділом робітничого постачання виробничого об'єднання
„Дзержинськвугілля".

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 19 червня 2007 року, та постановити нове рішення яким
відмовити у задоволенні вимог.

В обґрунтування
апеляційної скарги Фонд посилався на те, що рішення суду постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Встановлені обставини не
відповідають висновкам суду. Вважають, що суд неправомірно визнав дійсною копію
зазначеного акту, оскільки безпосередньо оригінал акту відсутній. ОСОБА_1 не
надано будь-яких доказів щодо нарахування їй роботодавцем виплат у зв'язку з
втратою працездатності. Крім того, посилаються на те, що суд, у мотивувальній
частини рішення посилаючись на ст..
234 ч.2 п.5 ЦПК України зазначив, що справа повинна розглядатися у окремому
провадженні, а саме встановлення фактів які мають юридичне значення, тоді як
фактично має місце спор про право, що повинно бути вирішено у позовному
провадженні.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 1971 року працювала у ОРС виробничого
об'єднання „Дзержинськвугілля". 26 липня 1985 року під час виконання
трудових обов'язків вона отримала травму, про що було складено акт про нещасний
випадок на виробництві за формою Н-1 та за станом здоров'я було встановлено 35
% втрати професійної працездатності.

На підставі
приведених доводів, суд, керуючись ст..
234 ЦПК України, визнав дійсним акт по формі Н-1 № 6 від 29 липня 1985
року, складений відділом робітничого постачання виробничого об'єднання
„Дзержинськвугілля".

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд з таких підстав.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суд є порушення судом норм
матеріального або процесуального права, та, відповідно до ст..311 ч.1 п.4 ЦПК
України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не
брали участь у справі.

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою, але суд, ухвалюючи рішення керувався ст.. 234 ч.2 п.5 ЦПК
України, розглянувши справу у окремому провадженні, тоді як фактично має місце
спор про право. Тому справа повинна бути розглянута у позовному проваджені.

Крім того,
ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що мав місце нещасний випадок на
виробництві, та визнав дійсним акт за формою Н-1, якій було складено ОРС
виробничого об'єднання „Дзержинськвугілля".

Проте до таких
висновків суд дійшов без урахування прав та обов'язків інших осіб, які не були
залучені до участі у справі, без всебічного, повного, об'єктивного та
безпосереднього дослідження всіх доказів, які мають суттєве значення для
вирішення справи.

При вирішенні
спору суд не врахував, що відповідно до ст..
22 Закону України „Про охорону праці" акт про нещасний випадок на
виробництві складається роботодавцем. Проте судом не залучено до участі у
справі підприємство, яким було складено відповідний акт, або його
правонаступника.

За таких
обставин рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.
ст. 303, 307 ч.1 п.5, 309 ч.1 п.4, 311 ч.1 п.4, 314 ч.1 п.2, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
м.Дзержинськ Донецької області задовольнити частково.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 19 червня 2007 року скасувати.

Справу направити
до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.