overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№ 2-2352/07
УХВАЛА

17.04.2007 року суддя Оболонського районного суду м.
Києва Буравльов СІ., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна, виділ частини майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який не
відповідає вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від
03.04.2007 року позивачу надавався строк для виправлення недоліків, однак в
строк недоліки не були виправлені.

Зокрема, в позовній заяві не зазначено ціну позову.
Позивачем не в повному обсязі сплачене державне мито за подання позовної заяви
до суду. В позовній заяві відсутнє посилання на норми закону, на підставі якого
позивач просить виділити частину майна в натурі.

Оскільки в строк не було виправлено наведених недоліків,
зазначену позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись
ст.ст. 119 - 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, виділ
частини майна в натурі вважати неподаною та з усіма додатками повернути
позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, та апеляційна скарга
на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-4-6925/07 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2007 р.

Центральний районний суд
м.  Миколаєва у складі: головуючого -
судці Яворської Ж.М. ,  при секретарі -
Литвинчук О.М.  ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних
відносин,  -

встановив:

ОСОБА_1  звернулася до суду з заявою про встановлення
факту родинних відносин з ОСОБА_2та ОСОБА_3 .

В судовому засідання
заявник підтримала свої вимоги в повному обсязі.

Вислухавши пояснення
заявника ,  вивчивши матеріали справи
,  суд встановив наступне.

Відповідно до копії
свідоцтва про народження актовий запис НОМЕР_1 ,  виданого Палацом урочистий подій М. Миколаєва
19.06.1972 р. ОСОБА_1народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Ґї батьками є ОСОБА_2та ОСОБА_3

Відповідно до довідки ВРЦС
Сакського міськрайонного управління юстиції автономної Республіки Крим,  21.09.1991 р. було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1.Прізвище після реєстрації шлюбу заявника - ІНФОРМАЦІЯ_3.
01.03.2007 р. ОСОБА_1  та ОСОБА_5. шлюб
розірвали.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер
ОСОБА_2Після смерті якого відкрилася спадщина.Допущена при реєстрації шлюбу
заяника помилка , не дає можливості реалізувати їй свої спадкові права.    В іншому порядку встановити даний факт неможливо.

Приймаючи до уваги ,  вищевикладене ,  суд приходить до висновку проте ,  що дані вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

В силу  ст.
ст.  80, 81 ЦПК України судовий
збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення сплачено при зверненні до
суду .

Керуючись  ст.
ст.  14, 209, 212-215 , 256 ЦПК
України ,  суд -

ВИРІШИВ:

Заяву  - задовольнити.

Встановити факт,  що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження є
дочкоюОСОБА_3 та ОСОБА_2,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви
з надісланням особою,  яка її подає,  копії апеляції до апеляційної інстанції.
Справа № 2 - 0 - 1422007
p.                        РІШЕННЯ
грудня 2007 року Кіцманський районний суд Чернівецької області
складі: головуючого - судді Усатого
секретарі                            Анучкіній
у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань справу за заявою ОСОБА_1про
встановлення факту родинних відносин,-
2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних
відносин. Вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 - його мама ОСОБА_3. Після їх смерті відкрилася спадщина, але він
не може оформити свої спадкові права через те, що у свідоцтві про його
народження батька по батькові зазначено як ІНФОРМАЦІЯ_3замість ІНФОРМАЦІЯ_4, а
ім»я мами - ІНФОРМАЦІЯ_5замість ІНФОРМАЦІЯ_6. В зв"язку з цим заявник
просив задовольнити заяву.
пояснення заявника та зацікавленої особи, дослідивши інші докази по справі, суд
вважає що його вимоги є обгрунтованими, а тому заяву слід задовольнити.
судовому засіданні встановлено, що заявник є сином ОСОБА_2., який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3.,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після їх смерті відкрилася спадщина, яку він
прийняв, але не може оформити у нотаріальній конторі через те, що у свідоцтві
про його народження батька по батькові зазначено як ІНФОРМАЦІЯ_3замість
ІНФОРМАЦІЯ_4, а ім»я мами - ІНФОРМАЦІЯ_5замість ІНФОРМАЦІЯ_6.
обставини підтверджуються поясненнями заявника та зацікавленої особи у судовому
засіданні, свідоцтвами про народження, укладення шлюбу, про смерть та довідкою
виконкому Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області.
підставі наведеного, ст. ст. 256, 259 ЦПК України, керуючись ст. ст. 10, 11,
15, 60, 212, 213, 215, 223 ЦГЖ України, суд
задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_1, 30 грудня 1967 року народження,
мешканець с. Біла Кіцманського району Чернівецької області, є сином ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с
Біла Кіцманського району Чернівецької області, та ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Біла Кіцманського району Чернівецької області.
Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано, а якщо подано, але не
подано апеляційну скаргу у строк встановлений законом, рішення набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької
області через Кіцманський районний суд шляхом подання заяви про його апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення і подання після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів з поданням її копії до апеляційного суду
або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 22ц-741/07                               Суддя 1-й інстанції Тихонова Н. С.
Доповідач апеляційного суду
УХВАЛА

3 квітня 2007
року колегія суддів судової палати по цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого        -                                   Славгородської
Н. П.,

суддів:                                                        Базовкіної
Т. М., Мурлигіної О. Я.,

при секретарі
судового засідання            Варміш О.
С.,

за участю:

представника
позивача                           ОСОБА_3,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали цивільного позову за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 31 січня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007
року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на
3/4 частки квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2007 року у відкритті
провадження відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка просить ухвалу скасувати, а позов направити до суду на новий
розгляд, посилаючись на невідповідність ухвали вимогам процесуального права.

Заслухавши суддю
- доповідача, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали позову,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи
ухвалу про відмову в прийнятті позовної заяви, суддя виходив з того, що спір
про визнання права власності на спадкове майно не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, оскільки повноваження оформлення спадщини належать
державним нотаріусам.

Однак з цими
висновками погодитися не можна.

Як, вбачається з
матеріалів позову, питання йдеться про квартиру, яка належала ОСОБА_1 та
померлої ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. За життя ОСОБА_1,
власники квартири не визначали своїх часток у спільній власності, а відповідно
до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом
після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Враховуючи, що
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності з причин не
визначення її частки в названій квартирі, вона мала право звернутися до суду з
позовом про визнання права власності на спадкове майно, який повинен
розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Оскільки
висновки в ухвалі судді від 31 січня 2007 року щодо порядку розгляду спірного
питання помилкові, колегія суддів вважає, що її (ухвалу) необхідно відповідно
до

2

п. 3 ч.
1 ст. 311 ЦПК
України скасувати, а позов направити до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.
ст. 311, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2007 року, а позов
направити до в той же суд для вирішення питання про відкриття провадження у
справі. Ухвала оскарженню не підлягає.
Апеляційний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 травня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Червинської
М.Є., Лоленко А.В.,   Біляєвої О.М.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Українського державного зовнішньоекономічного підприємства - фірми „
Укртехнопром", 3-я особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу та належних сум при звільненні,
стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2004 року і ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2004 року,

Встановила:

У
вересні 2003р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Українського державного
зовнішньоекономічного підприємства - фірми „Укртехнопром" про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням  Дніпровського
районного  суду  м.
Києва     від   14
червня  2004р.  в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2004 р. рішення місцевого суду
залишено без змін.

У
касаційній скарзі   ОСОБА_1 просить   скасувати рішення та ухвалу суду, вважає, що
судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстав для перегляду рішення та ухвали суду  відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті

Справа №
33ц-534кс-07                                  Категорія
ЦП: 2

Головуючий
у першій інстанції Кулікова С.В.

Доповідач
Лоленко А.В.

2

ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення та ухвала суду постановлені з
додержанням судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області, -

Ухвалила:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення   Дніпровського районного суду м. Києва від 14
червня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2004р.
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Богуславський районний суд Київської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
"05 "квітня 2007року                                                   Номер
справи 2-Н-33/2007 р.
Судця Бакуменко
розглянувши    заяву
Комунального    підприємства    Київської
"Богуславтепловодопостачання" про   видачу
судового  наказу  про
стягнення   з   ОСОБА_1заборгованості за спожиту теплову
енергію в розмірі 733 грн. 74 коп. відповідно
до ст.ст. 509, 526, 714 ЦК
України, ст.ст. 95, 96,
102, 103 Цивільного процесуального Кодексу України
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженки та жительки АДРЕСА_1
"Богуславтепловодопостачання" на розрахунковий рахунок №
74 коп., (сімсот тридцять три гривні 74 коп.)
з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Київської Обласної ради
"Богуславтепловодопостачання" судових витрат в розмірі 15 (п'ятнадцять)
що були останнім сплачені при подачі заяви.
з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Київської Обласної ради
"Богуславтепловодопостачання" судовий збір в розмірі 5J, грн. 00 коп.
4.    Судовий
наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
статтею 104 Цивільно
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача
протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його
України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після
закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником
копії наказу, судових наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві
для пред'явлення до виконання.
про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається
судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового розгляду і виклику
сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).
Придніпровський районний суд м.
Судовий наказ
24 січня 2007 року                                                              Номер
справи  2н-75/ 2007 р.
Суддя Придніпровського районного
суду м. Черкаси Драник Н.П. розглянувши
заяву ЗАТ „ Український мобільний зв"язок " в особі Черкаської філії ЗАТ „УМЗ" про видачу
судового наказу про стягнення заборгованості, що виникла за договором про
надання послуг стільникового зв"язку
та додатковою до договору з ОСОБА_1, відповідно
до ст.. ст.. 96, 102, 103, 367 ЦПК України, ст.. ст.. 509, 526 ЦК України, -
1.  Стягнути з ОСОБА_1, який проживає : АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ЗАТ „Український мобільний
зв"язок" в особі Черкаської філії ЗАТ „УМЗ",
р/р 26008526 в АППБ „Аваль" м. Київ МФО
300335 ЗКПО 14333937, заборгованість за договором про надання послуг стільникового зв"язку та
додатковою угодою до договору в сумі 1361,00 грн. (одну тисячу триста шістдесят
Стягнути з боржника на користь
стягувача 25,50 грн. (двадцять п"ять грн., п'ятдесят коп.) судових витрат,
що були останнім сплачені.
Стягнути з боржника на користь
стягувача збір за інформаційне забезпечення судового процесу 15 грн.
Судовий наказ після набрання ним
законної сили видати стягувача.
СFпFрFаFвFаF №F 2-3402 2007 рFіFкF
ІFМFЕFНFЕFМF УFКFРFАFЇFНFИF
5 гFрFуFдFнFяF 2007 рFоFкFуF ГFіFрFнFиFцFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF уF сFкFлFаFдFіF: гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF - сFуFдFьFиF : АFлFеFкFсFєFєFнFкFоF ІF.ПF.
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF: ЧFеFрFнFіFєFнFкFоF ОF.ОF. РFоFзFгFлFяFнFуFвF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF вF зFаFлFіF сFуFдFуF уF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF сFпFрFаFвFуF зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF.
УF сFеFрFпFнFіF 2007 рFоFкFуF ОFСFОFБFАF_1 пFрFеFдF'яFвFиFлFаF вF сFуFдF пFоFзFоFвF дFоF ОFСFОFБFАF_1 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF.
УF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF пFоFзFиFвFаFчFеFмF нFаFдFаFнFоF зFаFяFвFуF пFрFоF зFаFлFиFшFеFнFнFяF пFоFзFоFвFуF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF, щFоF нFеF сFуFпFеFрFеFчFиFтFьF вFиFмFоFгFаFмF зFаFкFоFнFуF.
СFуFдF вFвFаFжFаFєF, щFоF пFоFзFоFвF ОFСFОFБFАF_1 пFіFдFлFяFгFаFєF зFаFлFиFшFеFнFнFюF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. 207 чF.5 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF,
ПFоFзFоFвFнFуF зFаFяFвFуF ОFСFОFБFАF_1 дFоF ОFСFОFБFАF_2 пFрFоF рFоFзFіFрFвFаFнFнFяF шFлFюFбFуF зFаFлFиFшFиFтFиF бFеFзF рFоFзFгFлFяFдFуF.
СFуFдFоFвFиFйF зFбFіFрF пFоF сFпFрFаFвFіF вFіFдFнFеFсFтFиF нFаF рFаFхFуFнFоFкF дFеFрFжFаFвFиF.
НFаF уFхFвFаFлFуF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFуF сFкFаFрFгFуF дFоF АFпFеFлFяFцFіFйFнFоFгFоF сFуFдFуF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF ГFіFрFнFиFцFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF шFлFяFхFоFмF пFоFдFаFчFіF уF пF'яFтFиFдFеFнFнFиFйF сFтFрFоFкF зF дFнFяF їFїF вFиFнFеFсFеFнFнFяF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF іF пFоFдFаFнFнFяFмF пFрFоFтFяFгFоFмF дFеFсFяFтFиF дFнFіFвF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFїF сFкFаFрFгFиF, аFбFоF вF пFоFрFяFдFкFуF , пFеFрFеFдFбFаFчFеFнFоFмFуF сFтF. 295 чF.4 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF.
Справа №2-555-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 березня  2007
року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:        головуючого судді   Горячківської Л.В.

при секретарі:             Власова Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Умані справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськвиконкому Черкаської
області Про визнання права власності на самочинне будівництво

Встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності
на самочинно побудовані споруди, а саме: тамбур під літерою «а-1» розміром
3,1x0,8кв.м вартістю 2390грв.; прибудову під літерою а-2 розміром 3,1x2,05 вартістю
6285грв., гараж під літерою «Ж» розміром 3,6x5,8
вартістю 10705грв., переобладнану кухню «А» під кімнату площею 15,7кв.м.,
розташованих пАДРЕСА_1, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу
від 24 грудня 2002 року та
Державного акту на право власності на земельну ділянку йому на праві особистої
власності належить житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 з надвірними спорудами,
самочинні споруди які були побудовані з метою особистого кращого використання,
але відповідного дозволу на це ним отримано не було. Споруди не порушують
нічиїх прав та інтересів. Іншим шляхом вирішити питання про визнання права
власності на самочинні споруду він не має можливості, тому і змушений
звернутися з позовом до суду.

В судовому
засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив позовні вимоги задоволити
в повному обсязі та дав аналогічні пояснення, викладені у встановлюючій частиш
рішення.

Представник
відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних
вимог.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що є всі підстави
для задоволення позову.

На підставі
викладеного, ст.ст. 16,
375, 376 ЦК України, згідно ст.ст.10, 11,60,208,209,212-215,218,223 ЦПК України,

Вирішив: Позов задоволити.

Визнати право
власності на самочинно побудовані споруди: тамбур під літерою «а-1» розміром
3,1x0,8кв.м вартістю 2390грв.; прибудову під літерою «а-2» розміром 3,1x2,05 вартістю
6285грв., гараж під літерою «Ж» розміром 3,6x5,8
вартістю 10705грв., переобладнану кухню «А» під кімнату площею 15,7кв.м.,
які розташовані АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, 1974
року народження.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в десяти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча
№2-3760/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року Ленінський районний суд м. Вінниці

в складі: головуючого Токар Л.В. при секретарі Атаманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницької міської Ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно встановленого металевого гаража, -

ВСТАНОВИВ:

Вінницька міська Рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинно встановленого металевого гаража, вказуючи, що ОСОБА_1 самочинно, з порушенням встановленого законом порядку, без належного дозволу встановив металевий гараж біля будинку АДРЕСА_1 на землях територіальної громади, чим порушив п. 1 cm. 376 ЦК України.

31.08.06 p. міським комунальним підприємством "Архітектурно - будівельний сервіс" ОСОБА_1 направлено письмове попередження з вимогою в 10-ти денний термін демонтувати металеву споруду в добровільному порядку, яке ним отримано під розписку, однак при перевірці виявлено, що самочинно встановлений металевий гараж відповідачем не знесено.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень cт.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно повідомлення від 31.08.06року відповідач повідомлений про необхідність з'явитись до управління міського господарства для вирішення питання стосовно самовільно встановленого гаража.

Згідно акту від 14.03.2007 року виявлено, що ОСОБА_1, встановлено металевий гараж по АДРЕСА_1.

Як вбачається зі схеми розташування в матеріалах справи, гараж знаходиться по АДРЕСА_1.

Згідно п. 1 cm. 376 ЦК України споруда вважається самочинним будівництвом, якщо вона збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно п. 4 cm. 376 ЦК України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

Таким чином, металевий гараж є самочинно встановленим, а тому підлягає знесенню, а земельна ділянка приведенню у первинний стан. На підставі викладеного, керуючись ст.83 ЗК України, cm. 376 ЦК України,

ст. 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Знести самочинно встановлений ОСОБА_1 металевий гараж, що знаходиться по АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку в первинний стан за його рахунок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8грн. 50коп. на користь держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області.