АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-к-13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2007 року                                                                                                     м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі суддів Антоненко Н.О., Панченка М. М.,
Дербенцевої Т.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 31 травня 2005
року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2005 року та
касаційною скаргою прокурора Тельманівського району Донецької області в
інтересах ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 вересня
2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення суми
боргу та відсотків за порушення строків виконання грошового зобов»язання, -

встановила:

У липні 2001 року ОСОБА_2
звернувся в суд з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 18 березня 1997 року відповідачі
взяли у нього у борг 7000
доларів США на строк до
20 травня 1997 року, про що
склали розписку, але до цього часу гроші не повернули і борг не визнають.
Просив стягнути 33178  грн.  50 коп. боргу,
відсотки за прострочення виконання грошового зобов»язання в розмірі 9555  грн.  30
коп., судові витрати по справі в розмірі 378
грн.
70 коп.1 189  грн.  30 коп., поновити
строк позовної давності, який він пропустив з поважних причин.

Рішенням
Тельманівського районного суду Донецької області від 31 травня 2005 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у
сумі 33178  грн.  50 коп., відсотки
за порушення строку виконання грошового зобов»язання в розмірі 7962  грн.  88 коп., судові
витрати в розмірі 497  грн.  69 коп., витрати по
оплаті

2

допомоги адвоката в розмірі 300  грн. , держмито на користь держави 79, 63  грн.

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 13
вересня 2005 року
частково скасовано рішення суду І інстанції, у задоволення позову про стягнення
відсотків за прострочку виконання грошового зобов»язання відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь держави держмито в розмірі 79, 63  грн.  В решті рішення залишено без змін..

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду І інстанції та рішення
апеляційного суду скасувати, та постановити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

У
касаційній скарзі прокурор Тельманівського району Донецької області в інтересах
ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, та направити справу на
новий розгляд, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів Судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає, що касаційні
скарги підлягають відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеним обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва, -

3

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_1 та прокурора Тельманівського району Донецької області в
інтересах ОСОБА_1 відхилити, а рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.