Справа №22-ц-146/2007р.                                 Головуючий
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеля­ційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді:
Дралло І.Г.

Суддів: Берзіньш
B.C.

М"ясоєдової Т.М. при секретарі Бахтагареєвій М.В., Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства „Будинок творчості
„Актор", виконавчого комітету Гаспринської селищної ради про визнання
права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні,
визнання угоди найму жилого приміщення укладеною, скасування рішення виконкому
Гаспринської селищної ради №
262 від 27.10.2005р. і свідоцтва про право власності на нерухоме майно від
07.12.2005р., та за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства
„Будинок творчості „Актор" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інш. про усунення
перешкод в користуванні майном, визнання факту користування майном протиправним
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 13 вересня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, який
доповнили позовом про стягнення моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що вони
проживають і зареєстровані АДРЕСА_1, яке належить відповідачу. Спірні
приміщення мають статус гуртожитку, і вони набули права користування житловим
приміщенням гуртожитку на підставі спільного рішення адміністрації і профкому
ЗАТ „БТ „Актор" з 1989 року. Просили суд визнати за ними право
користування житловими приміщеннями в домоволодінні АДРЕСА_1, а саме:
кімнатою 3-2, кухнею
3-4, умивальником 3-5, туалетом 3-6, визнавши угоду найму житлових приміщень
укладеною. Також просили суд зобов'язати відповідача не перешкоджати їм у
користуванні вказаними приміщеннями і укласти з ними договір найму житлових
приміщень у письмовій формі, визнати незаконним та скасувати рішення виконкому
Гаспринської селищної ради № 262 від 27 жовтня 2005 року і свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 07 грудня 2005 року, видане виконкомом
Гаспринської селищної ради ЗАТ „БТ „Актор" в тій частині, де вказано, що
АДРЕСА_1 є адміністративною будівлею. Просили
зобов'язати відповідача відновити
постачання
житлово-комунальних   послуг,   в
рахунок   моральної   шкоди стягнути з відповідача      60000
гривень, по 15000 гривень
на користь кожного.

Відповідач ЗАТ „Будинок творчості „Актор" позов не визнало і
звернулось із зустрічним позовом, в якому просило суд визнати протиправним
фактичне володіння ОСОБА_1,
ОСОБА_2 нежилим приміщенням, яке належит
ЗАТ „Будинок творчості „Актор", розташованим за адресою: АДРЕСА_1, і
зобов'язати їх усунути перешкоди в користуванні домоволодінням шляхом
звільнення займаних ними приміщень в літер „А" 3-2, 3-4, 3-5,3-6.

Рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 13
вересня 2006 року у задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовлено. У зустрічному позові Закритому акціонерному
товариству „Будинок творчості „Актор" - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в
якій ставлять питання про скасування рішення суду в частині відмови суду у
задоволенні їх позову. В частині відмови в задоволенні зустрічної позовної
заяви ЗАТ „БТ „Актор" рішення суду першої інстанції залишити без змін. В
апеляційній скарзі посилаються на те, що рішення в частині відмови в позові
ОСОБА_1 незаконне і необгрунтоване, ухвалено з порушенням норм матеріального і
процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення у
справі.

У запереченнях на апеляційну скаргу ЗАТ „БТ „Актор" просить апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі не є законними і обґрунтованими

В засіданні апеляційного суду представник позивачів підтримав доводи
апеляційної скарги, представники відповідача проти них заперечували.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи рішення від 13.09.2006р. в частині відмови у позові ОСОБА_1,
суд виходив з того, що будинок АДРЕСА_1 є
адміністративним корпусом і не має приміщень, які б мали статус гуртожитку;
позовні вимоги необгрунтованні.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи і не суперечать чинному
законодавству.

Так судом першої інстанції встановлено, що позивачі проживають у
приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної
власності Закритому акціонерному товариству „Будинок творчості „Актор".
Спірні приміщення ніколи не мали статус житлових, родині ОСОБА_1 ордер на
вселення в спірні приміщення не видавався. Документи, які б свідчили про те, що
родина ОСОБА_1 була поселена в гуртожиток, відсутні і з цього приводу не має
спільної постанови адміністрації та профспілкового комітету. Позовні вимоги
необгрунтовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірні приміщення є
гуртожитком з посиланням на акт приймання до експлуатації державною приймальною
комісією будтнку АДРЕСА_1, інформацію Бюро технічної інвентаризації м. Ялта, та
на підроблення оригіналу акту з навмисним витравленням

3

слова
„гуртожиток", положення ст.379 ЦК
України та на неправомірне застосування судом положень ст.127 ЖК України,
порушення ст.27 ЦПК України неспроможні, оскільки із акту приймання до
експлуатації слідує, що було побудовано та приймається до експлуатації
господарчий двір ВТО, цей акт не містить зазначень у графах вартості
будівництва житлової частини та складу жилих квартир; державна комісія була
призначена рішенням Ялтинського міськвиконкому №574-р від 25.11.1977р.
Відповідно до п.9ст.19 Закону Української РСР від 05.07.1971р. „Про міську,
районну в місті Раду народних депутатів Української РСР" міська Рада
призначає державні приймальні комісії, розглядає та затверджує акти по
прийманню до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів
житлово-громадянського призначення. Відповідно до БНІП, затверджених постановою
Держкомітету Ради Міністрів СРСР у справах будівництва і Держбуду СРСР №117 від
02.10.1969 року, акт державної технічної комісії затверджується органом, який
призначив комісію, і тільки належним чином підписаний та затверджений акт
державної технічної комісії є підставою для включення даних про введення до
експлуатації закінченого будівництвом об'єкту в державну статистичну звітність,
а також для оформлення права власності. Інструкцією про порядок реєстрації
будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР,
затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та
узгодженої з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р. пунктом 4 передбачалось, що
реєстрації підлягають всі будинки та домоволодіння в межах міст та селищ
міського типу; будинки, які підлягають реєстрації, повинні бути закінчені
будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом
місцевої Ради народних депутатів. Рішенням виконавчого комітету Ялтинської
міської Ради народних депутатів №495 від 14.12.1977 року прийнято до
експлуатації господарчий двір ВТО у складі: адміністративного корпусу і
виробничих корпусів, оранжереї, складу для металоконструкцій, ТО і прохідної.
Рішень компетентних органів про прийняття до експлуатації гуртожитку чи інших
жилих приміщень у складі господарчого двору, зокрема адміністративного корпусу,
суду не надано. Про статус спірних приміщень як нежилих свідчить також довідка
головного державного санітарного лікаря в місті Алупка про те, що тимчасове
проживання людей на території господарчої зони не відповідає санітарним нормам,
оскільки будинок розташований в промислово-складській зоні смт. Гаспра
(а.с.87).

Статтею 127 ЖК України, яка була чинна на час вселення
позивачів у спірні приміщення, передбачено, що під гуртожитки надаються
спеціально побудовані або переобладнані для цих цілей житлові будинки. Житлові
будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської,
районної в місті Ради народних депутатів. Сторонами по справі не надано суду
доказів того, що у виконавчому комітеті Ялтинської міської Ради чи виконавчому
комітеті Гаспринської селищної Ради спірні приміщення зареєстровані в якості
гуртожитку.

Виходячи із викладеного неспроможні і доводи апелянтів
про неналежну оцінку їх пояснень і пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 відносно
статусу спірних приміщень та відповіді органу прописки - начальника ВГІРФО
Алупкінського відділу Ялтинського міського управління ГУ МВС України в АРК від
28.11.2005р., оскільки ці докази не є належними та допустимими і підтверджують
лише використання спірних приміщень для проживання, а не їх офіційний статус.

З урахуванням наведеного, суд правильно прийшов до
висновку про наявність між сторонами по справі правовідносин по найму майна, а
не найму житла. У зв'язку з викладеним доводи апелянтів про необхідність
застосування до спірних правовідносин положень ст.ст.810,812,822,821,825 ЦК України
та ст.132 ЖК України також неспроможні.

4

Доводи апелянтів про те, що суд вийшов за
межі своєї компетенції вирішуючи справу відносно визначення статусу спірних
приміщень грунтуються на неправильному розумінні і помилковому тлумаченні
правових норм. Статтями 10,11,57 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; на підставі доказів суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Суд встановив наявність(відсутність) належних доказів (документів) відносно
статусу спірних приміщень як жилих, а не вирішив питання про визначення їх
статусу.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи апелянтів про неправомірне
незастосування судом до спірних правовідносин по житлово-комунальним послугам
положень Закону України „Про захист прав споживачів", ст.767 ЦК України та
необгрунтованність рішення в цій частині, оскільки судом відмовлено в повному
обсязі у задоволенні вимог про усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням, зобов'язання укласти договір найму жилих приміщень, оскільки
спірні приміщення не є жилими, договір найму жилого приміщення відсутній,
договори на надання електроенергії та комунальних послуг не укладались, ЗАТ
„Будинок творчості „Актор" не є постачальником електроенергії та інших
послуг.

Відповідно до ст.ст.303,308
ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду в оскаржуваній частині за доводами
апеляційної скарги немає. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і його
законність та обгрунтованність в неоскарженій частині апеляційним судом не
перевірялась.

З     урахуванням     наведеного,     керуючись     ст.ст.303,308     Цивільного процесуального кодексу України,
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 13 вересня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
двох місяців.