АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа № 22 -0498/ 2007 рік                               Головуючий в 1-й інстанції Третяк
Категорія 34                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року.    м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області
в складі:

головуючого    судді -
Осіяна О.М.,

суддів                              - Басуєвої Т.А.,
Красвітної Т.П.,

при
секретарі                 - Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою комунального підприємства
"Дніпродзержинськтепломережа"

на рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2006
року за позовом ОСОБА_1до комунального підприємства
"Дніпродзержинськтепломережа" про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди, -

встановила:

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 25
квітня 2006 року
задоволено частково позов ОСОБА_1. до комунального підприємства
"Дніпродзержинськтепломережа". Позивачу відмовлено в поновленні на
роботі, але стягнуто із відповідача 27
372 гривні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1000 гривень на
відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір у розмірі 281,22 гривень.

В апеляційній скарзі КП "Дніпродзержинськтепломережа" ставить
питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що суд не врахував
обставини у справі щодо реорганізації дочірніх теплопостачальних підприємств.
Так не враховано що позивач був попереджений про скорочення чисельності штату,
ознайомлений із наказом, але відмовився від підпису. Адміністрація відповідача
не мала можливості запропонувати позивачу посаду інженерно-технічного
працівника із врахуванням медичного висновку, а від запропонованих посад
позивач відмовився. Звільнення позивача відбулося зі згоди профспілкового
комітету. Ніяких перешкод щодо видачі трудової книжки позивачу підприємство не
створювало. Стягнута на користь позивача сума не була заявлена самим позивачем,
оскільки він не збільшував позовних вимог. Також відсутні будь-які докази
неправомірних дій адміністрації відповідача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно
залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив із того,
що ОСОБА_1. із 1998 року працював в
Колективному підприємстві "Дніпродзержинськтепломережа", де отримав
травму.   В зв'язку із цим за його
проханням був переведений на посаду

2

головного
інженера ДТП "Лівобережний"
КП "Дніпродзержинськтепломережа" із 13.01.2004 року, де
працював до 23.08.2004 року,
коли був звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України відповідно до наказу №88 від 25.08.2004 року.

Із матеріалів
справи вбачається, що наказом №114
від 20 квітня 2004 року КП
"Дніпродзержинськтепломережа" прийняте рішення про ліквідацію
дочірніх підприємств та внесення змін у штатний розпис і переведення робітників
у штат комунального підприємства. А наказом №182 від 26.05.2004
року ліквідація передбачена шляхом приєднання дочірніх підприємств до КП
"Дніпродзержинськтепломережа".

На підставі
доказів, наявних у матеріалах справи, суд обґрунтовано вказав, що КП "Дніпродзержинськтепломережа" при розгляді
питання про звільнення позивача за скороченням штату, запропонувало йому посаду
слюсаря, посилаючись на відсутність посад і на висновки медичного огляду.
Відповідач вказував на те, що на підприємстві відсутні посади
інженерно-технічних працівників із шкідливими умовами праці. Разом із тим
позивачу було проведено позачерговий медичний огляд, висновки якого про те, що
позивачу протипоказані розумові та фізичні перевантаження, емоційно-психічна
напруженість, були взяті за основу для відмови у працевлаштуванні та наступного
звільнення позивача. А тому суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення
прав позивача при звільненні, але відмовив позивачу у поновленні на роботі,
тому що дочірнє підприємство було ліквідоване, а в КП "Дніпродзержинськтепломережа" посада
головного інженера відсутня.

Оскільки рішення
суду в частині відмови позивачу у поновленні на роботу сторонами не оскаржене
та набрало законної сили, тому немає підстав для його зміни в цій частині.

Встановивши
порушення порядку звільнення позивача, передбаченого п.1 ч.І, ч.2 ст.40, п.7
ч.І ст. 42 КЗпП
України, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення із відповідача
середнього заробітку за час вимушеного прогулу і суми на відшкодування
моральної шкоди, відповідно до вимог ст.ст. 235,237-1 КЗпП України.

Таким чином, суд
врахував обставини у справі щодо реорганізації дочірніх підприємств, вказав на
незаконність медичного висновку щодо умов праці відповідача, стягнув середній
заробіток за весь період вимушеного прогулу позивача.

Оскільки рішення
суду постановлене із додержанням норм матеріального та процесуального права, то
немає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.
ст. 307,308,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу комунального підприємства "Дніпродзержинськтепломережа"
відхилити.

Рішення
Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з моменту її проголошення.

Судді: