Номер справи 2-117 Категорія 34
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1  березня 2007
року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді                                          Покидюка
М.В.

при секретарі                                                               Каращук
B.C.

з участю
позивачки                                                     ОСОБА_1.

відповідача                                                                   ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

7  лютого 2007 року
ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 9 лютого 1993 року в Боровичівській
сільській раді Маневицького району Волинської області вона зереєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, які є неповнолітніми.

Подружнє життя з чоловіком не склалося з причини постійної п"янки
чоловіка, сварки та бійки, які він вчиняє у нетверезому стані, ненадання ним
матеріальної допомоги дітям, самоусунення від їх вихованя. Через це дальше
збереження сім'ї стало неможливим.

Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати,
залишивши дітей проживати з нею.

8  судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. із мотивів викладених в заяві, позовні

вимоги підтримала, вважає що дальше збереження сім"ї
з чоловіком є неможливим, шлюб

носить формальний характер, а тому просить його
розірвати, а дітей залишити проживати з

нею.

Відповідач ОСОБА_2. проти позову не заперечує, визнає позовні вимоги
дружини і оскільки позивачка настоює на розірванні шлюбу, то він з цим
погоджується, погоджується про залишення дітей проживати з нею.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає
позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім"ю і
для цього не приймають ніяких заходів, що вони в даний не підтримують
нормальних сімейних відносин, не заперечують проти розірвання шлюбу, а тому суд
вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки
між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі
підстави шлюб розірвати і залишити дітей проживати з позивачкою.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з
відповідача ОСОБА_2. в дохід держави 17 грн. судових витрат.

Відповідно вимог
ст. 8 8 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь

позивачки 7,50
грн., сплачених нею, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
судом.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.
110,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб зареєстрований 9 лютого 1993 року Боровичівською
сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 1, між
ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 розірвати, від шлюбу є дві неповнолітніх дитини.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з
відповідача в дохід держави 17 гривень судових витрат, позивачку від сплати
звільнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2. на користь позивачки ОСОБА_1. 7 (сім) грн.
50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

Рішення може
бути осаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею ї копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.