Справа № 2-299/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого -
судді Притуло Л.В.

при секретарі -
Бондаренко Г.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення вартості будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2про стягнення вартості будівництва,
посилаючись на те, він постійно з вересня 2000
року проживав по АДРЕСА_1на підставі усної домовленності з відповідачем,
згідно якої він набрав прав наймача цієї квартири зі всіма правами. На момент
його вселення ця квартира знаходилась в комунальній власності. Вказана квартира
для нього була постійним місцем проживання, в ній знаходились всі його речі,
однак Прописатись у квартирі він не встиг, тому що відповідач постійно обіцяв
прописати його. Він від свого імені заключав
договір про надання населенню послуг з водопостачання та платив за всі
комунальні Послуги згідно наданим квітанціям. Таким чином, квартира була
передана йому в найм згідно усного договору. 17.01.2006 року відповідач приватизував вказану квартиру, а він
продовжував проживати в ній до 20.05.2006
року. За свої власні кошти, за згодою відповідача, у зв'язку з незадовільним
технічним станом, що робило неможливим використання квартири як житлове
приміщення, з січня 2006
року по 18.04.2006 року був
проведений капітальний ремонт квартири на суму 6233 гривень. Після виселення з квартири він запропонував
відповідачу відшкодувати йому вартість будівництва в сумі 6233 гривень, однак
він відмовився. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь
вартість витрат, понесених на будівництво та ремонт квартири АДРЕСА_1в сумі 6233 гривні та судові
витрати.

У судовому
засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги в частині періоду часу,
коли проводився ремонт квартирі, а саме: ремонт у квартирі АДРЕСА_1проводився
позивачем з 2002 року по 2005 рік.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що
відповідач по справі її чоловік. АДРЕСА_1 належить їм. У 1997-1998 роках вони з
чоловіком розірвали шлюб. Вона отримала квартиру по вул. Кірова, а чоловік став
проживати по вул. АДРЕСА_1.
Потім у чоловіка дуже сильно заболіла мати та він пішов жити до матері, щоб
доглядати її. Чоловік говорив їй, що позивач попрохав його пожити у квартирі по
АДРЕСА_1. Жив позивач у квартирі сам, випивав, чинив скандали. Позивач жив у
квартирі тимчасово. Потім вони приватизували квартиру, виселили позивача з цієї
квартири. Квартира була у жахливому стані, ніякого ремонту у квартирі не було.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків,
вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до
довідки Мелітопольського МБТІ №
1913 від 29.04.2006 року,
квартира АДРЕСА_1 станом
на 29.04.2006 року
зареєстрована за ОСОБА_2на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданного виконкомом
Мелітопольської міської ради 17.01.2006
року (а.с.5). ;

Допитаний у
судовому засіданні свідок ОСОБА_3. суду пояснив, що він знає лише ОСОБА_2. У
травні 2006 року він
придбав у неї квартиру АДРЕСА_1. Коли
він придбав вказану квартиру, то вона була практично нежитлова. Кути були сирі,
печка не працювала, він її перероблював. Ніякого ремонта у квартирі не було. Підлога була зроблена з пресованих
картонок. У коридорі стіни були з пластика, на кухні був ліноліум, але підлога
під ним згнила. У кімнатах були шпалери, але він був змушений їх убрати, так як
стіни були дуже сирі. У теперішній час він зробив ремонт у квартирі.

Допитаний у
судовому засіданні свідок ОСОБА_4. суду
пояснив, що він родич ОСОБА_2. У квартирі №АДРЕСА_1не було
ніякого ремонту. Там був лише пластик в коридорі. Шпалери були дешеві, підлога
була пофарбована, з фанери. У кухні на підлозі був ліноліум. Стелю вони
перефарбували, так як вони були не білого кольору. Вікна були згнилі, вони їх
фарбували.

2

Свідок ОСОБА_5.,
яка є дружиною позивача, у судовому засіданні 22.03.2007 року вказувала, що у 2002-2003 роках вона особисто розмовляла з хазяїном квартири та
казала йому, що вони роблять ремонт і що це повинно бути враховано при
оформленні договору купівлі-продажу квартири. Вказані пояснення свідчать про
те, що усної домовленості про найм між сторонами не було, а позивач бажав
придбати квартиру у свою власність.

Свідок ОСОБА_6.,
яка тільки у 2004 року
приїхала до міста з Москви, у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1. робив
ремонт у спірній квартирі, але незначний, а у теперішній час в квартирі № 7 проживає новий
хазяїн, який зробив капітальний ремонт, провів газ.

Свідок ОСОБА_7.
у судовому засіданні 24.04.2007
року пояснив, що у 2000
році у жовтні він був у позивача в гостях та позивач попрохав його бути
присутнім при передачі грошей в сумі 550
гривень чоловіку, у якого він буде купувати квартиру. Вказана сума складала
завдаток, а всього позивач повинен був віддати ОСОБА_2. 600 долларів СІЛА.

Суд критично
ставиться до пояснень свідка ОСОБА_7.,
так як вони протирічать поясненням самого позивача, який у судовому
засіданні 21.02.2007 року на
питання суду вказує, що відповідач повинен бути продати йому вищевказану
квартиру та він давав ОСОБА_2. 260
долларів США завдатку.

В ході судового
розгляду розписка про надання завдатку ОСОБА_2. позивачем суду надана не була.

Позивач також
вказує, що він проживав у квартирі АДРЕСА_1 з 2000 року, однак
квітанції про сплату комунальних послуг, які додані позивачем до позовної
заяви, датовані 2003-2006
роками (а.с.7-10).

Крім того,
договір про надання населенню послуг з водопостачання, що укладений між
позивачем та КП „Водоканал", датований 27 квітня 2006
року, тобто вказаний договір був укладений після приватизації квартири
відповідачем (а.с.6).

В товарних чеках
№№ 108 та 78 на придбання
будівельних матеріалів, наданих позивачем у судовому засіданні, не вказано хто
саме придбав перелічені будівельні матеріали, для яких цілей та для ремонту
якого житла.

Вищевказані товарні чеки датовані травнем 2002 року та серпнем 2003 року (а.с.31).

Згідно
локального кошторису 2-1-1
на ремонт квартири №
АДРЕСА_1, цей кошторис складений за поточними цінами станом на 18.04.2006 року, однак
позивач у судовому засіданні вказував, що ремонт квартири він проводив з 2002 року по 2005 рік (а.с. 11-13).

Згідно відповіді
ЗАТ „Мелітопольбуд" №
84 від 02.04.2007 року, за
локальним кошторисом 2-1-1
ремонт квартири АДРЕСА_1силами
ЗАТ „Мелітопольбуд" будівельні роботи не виконувались (а.с.41).

Посилання
позивача на те, що він після приватизування відповідачем квартири 17.01.2006 року продовжував
проживати у квартирі не відповідає дійсності, так як у матеріалах справи на
а.с. 23-24 знаходиться
акт від 19.05.2006 року,
відповідно до якого позивач був виселений з квартири АДРЕСА_1у присутності
відповідача, дільничного ОСОБА_8, майстра ОСОБА_9 та сусідки з квартири № 6 ОСОБА_10.

Таким чином, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. не знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду, а тому в задоволені позовної заяви ОСОБА_1. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,
212, 215 ЦПК України, ст.ст. 776,
778 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені
позовної заяви ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення вартості будівництва відмовити.

Рішення може
бути оскаржене шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення в Мелітопольський міськрайонний суд та апеляційної скарги протягом
20 днів після
подання цієї заяви або подачі апеляційної скарги протягом 10 днів без
попереднього подання про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не подана після цього в 20-денний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляда Справи апеляційним судом.

СУДЧЯ: