Справа № 22-8294                   Головуючий у 1 інстанції
Категорія     21                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року                       Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
Курило В.П.

суддів Санікової
О.С. ,  Шамрило Л.Г.

при секретарі
Степаненко В.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку
цивільну справу за апеляційними скаргами Селидівського управління з ліквідації
шахт Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля на рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2007 року
за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з
ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» ДП
«Донвуглереструктуризація»,  третя особа
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля про
відшкодування щомісячних страхових виплат у звязку зі смертю годувальника , -

ВСТАНОВИВ:

У липні
2007 року року ОСОБА_1  звернулась до
суду з зазначеним позовом,  посилаючись
на те,  що з 1960 року по грудень 1993
року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2,  після розірвання шлюбу продовжували проживати
однією сім'єю до його смерті. З червня 1991 року він був визнаний інвалідом
третьої групи у зв'язку з професійним захворюванням з втратою 30%
працездатності. Підприємством,  на якому
він працював,  йому призначили щомісячні
страхові виплати,  які він одержував до
смерті; крім того,  він одержував пенсію.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Наказом по підприємству від 17 жовтня 1994 року
їй був призначений і виплачений п'ятирічний заробіток у зв'язку зі смертю
чоловіка,  проте у призначенні однорічної
допомоги і щомісячних страхових виплат їй було відмовлено.

Вважає,  що вона має право на отримання однорічної
допомоги та щомісячних страхових виплат як непрацездатна особа,  яка не була на утриманні померлого,  але мала на це право,  оскільки на день смерті чоловіка досягла 55
річного віку,  її доходи були набагато меншими
за доходи чоловіка.

Просила
стягнути з ДП «Донвуглереструктуризація» в рахунок відшкодування шкоди
одноразову допомогу в розмірі 504 грн. 36 коп.,
а також щомісячні страхові виплати у зв'язку зі смертю годувальника за
період з 1 серпня 1994 року по 31 березня 2001 року з урахуванням коефіцієнтів
підвищення розміру мінімальної заробітної плати в сумі 16996 грн.65 коп.;
зобов'язати Селидівське управління з ліквідації шахт ДП
«Донвуглереструктуризація» сформувати регресну справу і передати у відділення
виконавчої   дирекції   Фонду
соціального   страхування   від
нещасних   випадків   на

виробництві
і професійних захворювань України в м. Добропілля; зобов'язати відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля продовжити
виплачувати щомісячні страхові виплати,
які станом на 31 серпня 2007 року складають 1001 грн. 14 коп.;
зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.
Добропілля відкодувати недоплачені щомісячні виплати за період зі квітня 2001
року в сумі 49324 грн. 04 коп.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18
вересня 2007

року     позовні     вимоги        ОСОБА_1     задоволені:     стягнуто     з
ДП

«Донвуглереструктуризація»
на користь ОСОБА_1  в рахунок
відшкодування шкоди одноразову допомогу в розмірі 504 грн. 36 коп.,  а також щомісячні страхові виплати у зв'язку
зі смертю годувальника за період з 1 серпня 1994 року по 31 березня 2001 року з
урахуванням коефіцієнтів підвищення розміру мінімальної заробітної плати в сумі
16996 грн.65коп.; зобов'язано Селидівське управління з ліквідації шахт ДП
«Донвуглереструктуризація» сформувати регресну справу і передати у відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля; зобов'язано
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля
продовжити виплачувати ОСОБА_1  щомісячні
страхові виплати,  які станом на 31
серпня 2007 року складають 848 грн. 59 коп.3 наступним збільшенням на
коефіцієнт росту реальної заробітної плати; зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Добропілля відшкодувати недоплачені
щомісячні виплати за період з 1 квітня 2001 року по 31 серпня 2007 року в сумі
39157 грн. 64 коп.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.
Добропілля просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права,  а також на
недоведеність та не з'ясування обставин,
які суд безпідставно визнав встановленими і зокрема,  на те,
що судом не враховано,  що
рішенням Добропільського міськрайонного суду від 20 лютого 1998 року позивачці
було відмовлено у позовних вимогах про встановлення факту знаходження на
утриманні і відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника з тих
підстав,  що на момент смерті свого
чоловіка вона не знаходилась на його утриманні; судом не вірно застосовані
норми  ст. 33 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  оскільки на день смерті чоловіка ОСОБА_1  одержувала пенсію і мала заробіток,  а доходи її чоловіка були набагато меншими;
посилання позивачки на те,  що факт
отримання нею п'ятирічного заробітку свідчить про знаходження її на утриманні
чоловіка є безпідставними.

В
апеляційній скарзі Селидівського управління з ліквідації шахт Державного
підприємства «Донвуглереструктуризація» просить скасувати рішення суду,  обґрунтовуючи її такими ж обставинами що і
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля; крім
того,  посилається на неправильний
розрахунок суми відшкодування шкоди,  на
порушення норм матеріального права при нарахуванні одноразової допомоги,  а також на неправильне застосування
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів,  які застосовувалися на шахті «Красноармійська»
за період з серпня 1994 року по квітень 2001 року.

У
судовому засіданні представники Селидівського управління з ліквідації шахт
Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» та відділення виконавчої
дирекції

Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Добропілля підтримали доводи апеляційних скарг,  просили їх задовольнити.

Представник
позивачки заперечувала проти доводів апеляційних скарг,  вважаючи рішення суду законним і обгрунтованним.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
ОСОБА_1  була одружена з ОСОБА_2 з 25
липня 1960 року по 6 грудня 1993 року. У грудні 1993 шлюб був розірваний у
зв'язку з сімейними обставинами,  але
вони продовжували проживати однією сім'єю. На час смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
він отримував пенсію та регресні виплати у зв'язку з професійним захворюванням.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_2 помер внаслідок професійного
захворювання. Наказом по гідрошахті «Красноармійська» від 17 жовтня 1994 року
ОСОБА_1  призначено п'ятирічний заробіток
як сім'ї загиблого.

Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля не проводились
страхові виплати по відшкодуванню шкоди сім'ї загиблогоОСОБА_2 внаслідок
професійного захворювання,  регресна
справа своєчасно не була сформована підприємством та не передана з 1 квітня
2001 року згідно діючого законодавства.

Згідно
наказу по гідрошахті «Красноармійська» від 17 жовтня 1994 року регресні виплати
на момент смерті склала 42 грн.03 коп.,
тому судом одноразова допомога визначена в розмірі 504 грн. 36 коп.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційних скарг,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга Селидівського управління
з ліквідації шахт Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» підлягає
задоволенню,  апеляційна скарга
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Добропілля
підлягає частковому задоволенню,  рішення
суду зміні з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Апеляційний
суд вважає,  що розглядаючи справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін,  встановленим фактам
і доводам дав вірну правову оцінку і дійшов правильного висновку про те,  що правовідносини між позивачем і
відповідачем Селидівськім управлінням з ліквідації шахт Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація» регулюються Правилами відшкодування власником
підприємства,  установи організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків,  а правовідносини між
позивачем і відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в місті
Добропілля - Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності" і
правильно встановив,  що ОСОБА_1  має право на отримання щомісячних страхових
виплат як непрацездатна особа,  яка не
була на утриманні померлого,  але мала на
це право та правильно визначив розмір щомісячної страхової виплати.

Разом з
тим,  судом першої інстанції допущена
помилка при стягненні одноразової допомоги в розмірі однорічного заробітку
потерпілого,  застосуванні коефіцієнтів
при обчисленні недоплачених щомісячних страхових виплат,  періоду,
за який необхідно відшкодувати щомісячні страхові виплати.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1
іОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1960 року по грудень 1993
року. У грудні 1993 шлюб між ними був розірваний,  проте сторони продовжували проживати однією
сім'єю.

Відповідно
до акту обстеження від 5 червня 1991 рокуОСОБА_2 визнаний інвалідом третьої
групи з втратою 30% працездатності до 1992 року. Наказом по гідрошахті
«Красноармійська» №142 від 26 червня 1991 року ОСОБА_2 призначені щомісячні
страхові виплати. Згідно виписки з акту обстеження від 2 вересня 1993 року
ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_2 встановлена 30% до вересня
1994 року. Згідно довідки (а.с.  13) до
липня 1994 року ОСОБА_2 одержував щомісячні страхові виплати,  сума яких згідно повідомлення Селидівського
управління з ліквідації шахт Державного підприємства «Донвуглереструктуризація»
складала 1792410.00 крб. або 17 грн. 92 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер. Наказом по гідрошахті «Красноармійська» №230 від 17 жовтня 1994
року ОСОБА_1  виплачений п'ятирічний
заробіток,  виходячи із середньомісячної
заробітної плати ОСОБА_2 яка складала 4203166 кр. або 42 грн. 03 коп.

З
матеріалів справи вбачається,  що на
момент смертіОСОБА_2 отримував пенсію в розмірі 4 грн. 80 коп, . а також
щомісячні страхові виплати в розмірі 17 грн. 92 коп.; ОСОБА_1  отримувала пенсію в розмірі 3 грн. 60
коп.,  працювала і за сім місяців 1994
року її середньомісячна заробітна плата склала 6 грн. 67 коп. Таким чином
місячний дохід ОСОБА_2 перевищував дохід його дружини.

З
матеріалів справи також вбачається,  що
на момент смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1  досягла
55 років.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи від 18 березня 1997 року смерть ОСОБА_2
настала від легенєво-серцевої недостатності,
що є прямим наслідком антракоза
легенів.

Відповідно
до  ст. 32 КпШС УРСР один із розведених
супругів,  який потребує матеріальної
допомоги,  також має право на утримання,  якщо він став непрацездатним протягом одного
року після розірвання шлюбу. Якщо супруги
знаходилися тривалий час у шлюбних відносинах,  суд вправі стягнути аліменти на користь
одного з розведених супругів і в тому разі,
коли він досяг пенсійного віку не пізніше п'яти років з часу розірвання
шлюбу.

Згідно
п.8 Правил відшкодування власником підприємства,  установи і організації або уповноваженим ним
органом шкоди,  заподіяної працівникові
ушкодженням здоровя,  пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою KM України від 23 червня 1994 року № 472 у разі смерті
потерпілого право на відшкодування шкоди (одержання частини втраченого
заробітку) мають особи,  які перебували
на утриманні померлого або мали надень
його смерті право на одержання від нього утримання. Такими особами є: жінки
старші 55 років і чоловіки старші 60 років. При цьому зазначена норма не
передбачає такої умови як не працювання таких осіб.

Виходячи
з наведеного суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те,  що ОСОБА_1
мала право на одержання частини втраченого заробітку померлого чоловіка
як особа,  яка мала на день смерті
чоловіка право на одержання від нього утримання.

Відповідно
до п. 19 Правил розмір відшкодування шкоди (частини втраченого заробітку) у
разі смерті годувальника особам,  які
мають на це право,  визначається із
середньомісячного заробітку з вирахуванням частки,  яка припадала на нього і працездатних
осіб,  які були на його утриманні,  але не мали права на відшкодування. Для визначення
розміру відшкодування шкоди (частини втраченого заробітку) кожній особі,  яка має на це право,  частка заробітку годувальника,  що припадає на зазначених осіб,  ділиться на число цих осіб.

Згідно
п. 43 Правил,  якщо потерпілому або
особам,  які мають право на відшкодування
шкоди,  з вини власника своєчасно не
визначено або не виплачено суми відшкодування шкоди,  то ця сума виплачується без обмеження
будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на
споживчі товари та послуги у порядку,
встановленому статтею 34 Закону України „Про оплату праці". Виплата
суми відшкодування шкоди,  яку своєчасно
не одержав потерпілий чи особи,  які
мають на це право,  провадиться за
минулий час,  але не більше як за три
роки до подання заяви про відшкодування шкоди.

Заробіток
ОСОБА_2 на момент його смерті визначений в розмірі 42 грн. 03 коп. виходячи із
наказу по гідрошахті „Красноармійська" №230 від 17 жовтня 1994 року і
таким чином судом першої інстанції правильно визначений розмір щомісячних
страхових виплат позивачці в розмірі 21 грн. 01 коп.

Проте
при цьому судом неправильно застосовані деякі коефіцієнти підвищення тарифних
ставок і окладів,  які застосовувались на
гідрошахті „Красноармійська" за період з 1 серпня 1994 року по 1 квітня
2001 року. Так,  судом неправильно застосований
з 1 липня 1995 року коефіцієнт 1.11,  а з
1 вересня 1995 року - коефіцієнт 1.36.

Згідно
довідки Селидівської дирекції з ліквідації шахт Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація» (а.с. 47) по шахті „Красноармійська"
застосовувались такі коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів: з жовтня
1994 року - 2.0; з лютого 1995 року - 3.167; з вересня 1995 року - 1.50; з
липня 1998 року - 1.1458; з грудня 2000 року - 1.289.

З
урахуванням зазначених коефіцієнтів сума щомісячних страхових виплат
ОСОБА_1  станом на 1 квітня 2001 року
буде складати 294 грн. 79 коп. (21.01 грн.х 2.0 х 3.167 х 1.50 х 1.1458 х
1.289).

Відповідно
до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності" з
1 квітня 2001 року обов'язок по сплаті страхових виплат покладено на відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань.

Оскільки
підприємством не визначався розмір щомісячних платежів ОСОБА_1 ,  а з позовом про стягнення щомісячних
страхових виплат як особі,  яка на день
смерті чоловіка мала право на одержання від нього утримання,  вона звернулась 2 липня 2007 року,  апеляційний суд вважає можливим частково
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1  за
час,  що не перевищує трьох років і
зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Добропілля
сплатити страхові виплати з липня 2004 року в сумі 28 898 грн. 07 коп,  а також зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в місті Добропілля продовжити щомісячні виплати
ОСОБА_1  в розмірі 843 грн. 70 коп.
виходячи з наступних розрахунків.

Як
встановлено судом станом на 1 квітня 2001 року сума щомісячної страхової
виплати ОСОБА_1  становить 294 грн. 79
коп.

Відповідно
до  ст.
29 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться
також у разі зростання у попередньому календароному році середньої заробітної
плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої
влади з питань статистики. Таке перерахування провадитья з 1 березня наступного
року.

Відповідно
до зазначеної норми Закону відділенням виконавчої дирекції Фонду в місті
Добропілля здійснювались перерахунки щомісячних виплат на коефіцієнт росту
реальної заробітної плати  в галузях
народного господарства,  який     встановлювався

постановами Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України відповідно з 1 березня 2002 року -1, 193; з 1 березня 2003 року - 1,
182; з 1 березня 2004 року - 1, 152; з 1 березня 2005 року -1.238; з 1 березня
2006року- 1.203 і з 1 березня 2007 року- 1.183.

Відповідно
до зазначених коефіцієнтів з 1 березня 2002 року щомісячні страхові виплати
ОСОБА_1  будуть складати 351 грн. 68 коп.
(294.79 грн. х 1.193); з 1 березня 2003 року- 445 грн. 69 коп. (351.68 грн. х
1.182); з 1 березня 2004 року - 478 грн. 87 коп. (415.69 грн. х 1.152); з 1
березня 2005 року - 592 грн. 84 коп. (478.87 грн. х 1.238); з 1 березня 2006
року - 713 грн. 19 коп. (592.84 грн. х 1.203) і з 1 березня 2007 року - 843
грн. 70 коп. (713.19 грн. х 1.183).

З
урахуванням зазначених коефіцієнтів сума щомісячних страхових виплат ОСОБА_1
,  яку зобов'язано сплатити відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в місті Добропілля,  з липня 2004 року по 1 березня 2005 року буде
складати 4788 грн.70 коп. (478.87 грн. х 8); з 1 березня 2005 року по 1 березня
2006 року -7114 грн. 08 коп. (592.84 грн. х 12); з 1 березня 2006 року по 1
березня 2007 року - 8558 грн. 29 коп. (713.19 грн. х 12); з 1 березня 2007 року
по 31 грудня 2007 року - 8437 грн. (843.70 грн. х 10).

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1  про стягнення
одноразової допомоги в розмірі 504 грн. 36 коп. суд виходив з того,  що вона має на це право.

Проте зазначені
висновки не грунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно
до п. 10 Правил відшкодування власником підприємства,  установи і організації або уповноваженим ним
органом шкоди,  заподіяної працівникові
ушкодженням здоровя,  пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою KM України від 23 червня 1994 року № 472 у разі смерті
потерпілого розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не менше
п'ятирічного заробітку потерпілого і,
крім того,  не менше однорічного
заробітку потерпілого на кожного утриманця,
а також на його дитину,  яка
народилася після його смерті.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1  є непрацездатною особою,  яка не була на утриманні померлого,  але мала на це право,  тому вона не має права на отримання
однорічного заробітку у зв'язку зі смертю чоловіка.

Апеляційний
суд вважає,  що позовні вимоги
ОСОБА_1  в частині зобов'язання Державне
підприємство „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових та вугледобувних
підприємств „ДП Донвуглереструктуризація" сформувати регресну справу в
зв'язку зі смертю ОСОБА_2 та передати до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в місті Добропілля є безпідставними,  оскільки страхові виплати,  які зобов'язане виплачувати ОСОБА_1  відділення виконавчої дирекції у зв'язку зі
смертю її чоловіка визначені судовим рішенням.

Керуючись  ст.
ст.  303-304, 307 ч.1,  309,
314 ч.2,  316 ЦПК України,  апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Селидівського управління з ліквідації шахт Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація» задовольнити. Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Добропілля задовольнити частково.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2007 року змінити.

Зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Добропілля

відшкодувати
ОСОБА_1 несплачені щомісячні страхові виплати за період з липня 2004 року по
грудень 2007 року в сумі 28 898 грн. 07 коп.

Зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Добропілля продовжити виплачувати ОСОБА_1
щомісячні страхові виплати в розмірі 843 грн. 70 коп.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств»
ДП «Донвуглереструктуризація» відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили рішенням апеляційного суду.