Справа № 22ц-1058/07                                                                                 Головуючий
Категорія 21                                                                                                   Шелюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року судова    колегія
судової    палати    з
цивільних    справ

апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого:
Фарятьєва CO.

суддів:                                        Борисова Є.А., Гаврилюка
В.К.

при
секретарі:    Харитоновій О.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу по апеляційній
скарзі ОСОБА_1на рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 26 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до ДП „Донбасантрацит" в особі ВП „Шахта
„Краснолуцька", Краснолуцького відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України про стягнення сум по відшкодуванню заподіяної шкоди здоров'ю і
компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Краснолуцького міського суду Луганської області від 26 грудня 2006 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до ДП „Донбасантрацит" в особі ВП
„Шахта „Краснолуцька", Краснолуцькому відділенню виконавчої дирекції Фонду
ССНВ України про стягнення сум по відшкодуванню заподіяної шкоди здоров'ю і
компенсації відмовлено у повному обсязі за необґрунтованістю.

В апеляційній
скарзі позивача ставиться питання про скасування рішення суду і направлення
справи на новий розгляд, в зв'язку з тим, що суд неправильно застосував норми
матеріального права.

Заперечень на апеляційну скаргу позивача ніхто з
відповідачів до суду не надав.

Вислухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова
колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно з
вимогами ст.303 ч.І ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Судом
встановлено, що позивач у період з 5.01.1961
року по 27.10.1977 року
перебував у трудових відносинах з шахтою „Краснолуцька", працюючи на
різних посадах з підземним робочим днем, де з ним стався нещасний випадок, в
зв'язку з чим він втратив 40%
працездатності, що було встановлено висновком МСЕК. Тому йому
відшкодовувалася шкода у вигляді щомісячних платежів в рахунок втраченого
здоров'я, але він вважає, що не в повному обсязі, так як неправильно було
розраховано його середній заробіток, посилаючись на що він і просив суд
стягнути таку шкоду з ДП „Донбасантрацит" в особі „Шахта „Краснолуцька",
а починаючи з 1.04.2001 року з
відділення виконавчої дирекції ФССНВ України у м. Красний Луч, а також
компенсацію за затримку виплати шкоди.

Однак такі вимоги позивача необгрунтовані

Відповідно до
вимог ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом було
встановлено, що позивач не надав належних доказів в підтвердження своїх
позовних вимог.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач після 1977
року на підприємствах вугільної промисловості не працював і відсотки втрати
працездатності змінювалися йому лише при повторних оглядах на МСЕК.

2

Останнім
висновком МСЕК від 4.01.1994
року йому була встановлена втрата працездатності у розмірі 60% пов'язана з
роботою на шахті. При цьому середній заробіток позивачу помилково було
обчислено неправильно, але в подальшому цю помилку шахтою було виправлено.

Посиланню
позивача на те, що середній заробіток йому необхідно було брати згідно його
заробітку до 1977 року
судом було дано оцінку.

За таких
обставин суд обгрунтовано дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних
вимог позивачеві.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

Доводи
апеляційної скарги позивача не дають підстав для висновку про порушення судом
першої інстанції вимог закону, що призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Підстав для скасування рішення суду не має.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п.1
ст.307, ст.ст. 308, 313,
п.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Краснолуцького міського суду Луганської
області від 26 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців після її
проголошення.