Справа №2-3277
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року                                                            Рівненський
міський суд

в особі
головуючого

судді                                                                                    Кухарця
В.М.

за
участю секретаря                                                           Трет"якової Т.В.

позивача                                                                             ОСОБА_1

представника відповідача                                                 ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" (в особі Рівненської філії) про
стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що
за договором банківського вкладу №1/106001 від 13 лютого 2006 року
позивачем фактично не вносилися кошти на депозитний рахунок банку, оскільки
ОСОБА_1 не подала суду належним чином оформлену квитанцію банку чи виписку з
депозитного рахунку про внесення нею коштів в сумі 51 000 грн., а у відповідача
такі документи, в тому числі й договір банківського вкладу №1/106001
від 13.02.2006 p.,
відсутні. Вказує, що 13 лютого 2006 року за заявою №0001/206 на переказ
готівки від імені ОСОБА_1 було внесено кошти в розмірі 14 950 грн. 67 коп. для
зарахування на поточний, а не на депозитний рахунок у ТзОВ "Український
промисловий банк". Крім того, за заявами на видачу готівки №0001/70 від
29.06.2005 p.,
№0001/137 від 21.02.2006 p.,
поданими банку від імені позивачки, їй було повернуто кошти в розмірі,
відповідно, 30 587 грн. 81 коп. та 10 403 грн., раніше внесені за договорами
банківського вкладу. В обгрунтування своїх пояснень представник відповідача
подав суду завірені копії відповідних документів.

Позивач свої
вимоги підтримала, просить задовольнити позов у повному обсязі.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх
доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1058, ч.1 ст. 1059, ч.ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від
другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується
виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на
умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір
банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається
додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського
вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що
відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у
сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового
обороту.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі
вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі
спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути
передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний
видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника...

Як вбачається з пояснень позивача та поданих нею письмових доказів
-договору банківського вкладу №1/106001 від 13 лютого 2006 року
(вклад капітал), квитанції №0001/2006 від 13 лютого 2006 року, договору
банківського вкладу №1/106001 від 08 лютого 2005 року (вклад довіра),
квитанції №0001/73 від 08 лютого 2005 року, 13 лютого 2006 року між сторонами
було укладено договір банківського вкладу №1/106001, умови якого
банком виконані не були, а саме, - в порушення п.2.1.1 договору відповідач,
прийнявши від позивача грошові кошти в сумі 51 000 грн., не зарахував їх на
Депозитний рахунок й не підтвердив одержання вкладу видачею ОСОБА_1 належним
чином оформленої квитанції Банку та/або виписки з депозитного рахунку, чого
вимагає абзац 2 ч.І ст. 1059 ЦК України. По закінченню терміну дії договору
(датою повернення вкладу є 17 лютого 2007 року), відповідач, в порушення
п.2.1.5 договору, не повернув позивачці повністю вклад готівкою або у
безготівковій формі за вибором ОСОБА_1, що й стало підставою звернення її до
суду.

Таким чином, до стягнення підлягає 51 000 грн., а заперечення відповідача
проти позову суд оцінює критично, оскільки саме з вини банку позивачу не були
видані належним чином оформлені документи про внесення нею й прийняття банком
коштів в сумі 51 000 грн. на депозитний рахунок. Єдиним документом, що це
посвідчує, є договір банківського вкладу №1/106001 від 13 лютого 2006
року. Отримання нею коштів в сумі, відповідно, 30 587 грн. 81 коп. та 10 403
грн., позивач категорично заперечила, стверджуючи, що в заявах на видачу готівки
№0001/70 від 29.06.2005 p.,
№0001/137 від 21.02.2006 р. стоять не її підписи.

Що стосується стягнення нарахованих відсотків та відшкодування моральної
шкоди в розмірі 1500 грн., то в цій частині в позові слід відмовити, оскільки
позивач не надала суду відповідного розрахунку по нарахованих відсотках, тобто
не обгрунтувала розміру цієї позовної вимоги; відповідно до п.5 постанови №4
від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача
та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем суду не було подано доказів того, що неправомірними діями ТзОВ
"Український промисловий банк" їй заподіяні моральні чи фізичні
страждання або ж втрати немайнового характеру, а також не обгрунтовано розміру
моральної шкоди, яку просить стягнути.

ОСОБА_1 документально підтвердила понесені нею судові
витрати у виді судового збору в розмірі 510 грн. й витрат в розмірі 30 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому ці витрати підлягають
стягненню з відповідача на її користь пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, - з відповідача слід стягнути судові витрати в
дохід держави.

Відповідно до ст.ст.525, 526, абз.1 ч.І ст.530, ч.І ст.625 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Керуючись ст. 15, п.5 ч.2 ст. 16 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Український
промисловий банк" (в особі Рівненської філії, к/рах. №711 у ТзОВ
"Укрпромбанк" м.Києва, МФО 333711, ) на користь
ОСОБА_1 51 000 грн. в рахунок повернення коштів за договором банківського
вкладу, судові витрати в розмірі 540 грн., а всього - 51 540 (п'ятдесят одну
тисячу п'ятсот сорок) грн.

В задоволенні позову про стягнення відсотків та відшкодування моральної
шкоди, - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Український
промисловий банк" (в особі Рівненської філії, к/рах. №711 у ТзОВ
"Укрпромбанк" м.Києва, МФО 333711, ) в дохід держави
судовий збір в розмірі 08 грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного процесуального Кодексу,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення цього рішення; апеляційна скарга на рішення подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський
суд.