Справа №22ц-2171/07                                               Суддя
першої інстанції Костюченко Г.С.
26                                                 Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючої
Буренкової К.О.,

суддів:
Довжук Т.С. ,  Козаченка В.І.

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю: третіх осіб,  які не заявляють
самостійних вимог,  - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
а також його представника ОСОБА_3,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 14 листопада 2005 р. за позовом ОСОБА_5 до Миколаївського міськвиконкому
про визнання права власності на спадкове майно та самочинні забудови,

ВСТАНОВИЛА:

01
листопада 2005 р. ОСОБА_5 подала до суду указаний позов,  в якому зазначала,  щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько,  ОСОБА_6,
залишивши після себе спадкове майно у вигляді житлового АДРЕСА_1 та самочинних
забудов,  зведених ним за тією ж адресою.

Посилаючись
на те,  що після смерті батька вона
прийняла вказане спадкове майно шляхом вступу в управління та володіння
ним,  позивачка просила суд визнати за
нею право власності на вказане майно.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 14 листопада 2005 р. позов повністю задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4,  дружина
покійного,  яка не залучалась до участі у
справі,  посилаючись на неправильне
застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права,  просила рішення
суду першої інстанції скасувати.

Вислухавши
суддю - доповідача та дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається,  що 14 листопада 2005
р. районний суд розглянув справу та ухвалив рішення про задоволення позову у
відсутності представника відповідача,  не
маючи відомостей,  що йому вручені судові
повістки,  тобто з порушенням вимог п. 1
ч. 1  ст.
169 ЦПК України.

Крім
того,  всупереч положень  ст.  33
та п. 2 ч. 6  ст.  130 ЦПК України,  апелянтка взагалі не була залучена судом до
участі у справі.

Розглянувши
спір у відсутності представника відповідача та апелянтки,  суд невірно визначив коло спадкоємців
ОСОБА_6,  хоча це мало суттєве значення
для правильного вирішення спору.

Згідно
пунктів 3,  4  ст.
311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд,  якщо вона розглянута у
відсутності будь-кого з осіб,  які беруть
участь у справі,  належним чином не
повідомлених про час і місце судового засідання,  а також якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

2

Оскільки
суд першої інстанції допустив такі порушення норм процесуального права,  які привели до неправильного вирішення
справи,  то рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

До того
ж,  у зв'язку з тим,  що спірне спадкове майно розташоване в межах
Центрального району м.  Миколаєва,  то справа підлягає направленню для нового
розгляду до Центрального районного суду м.
Миколаєва,  оскільки відповідно до
ч. 1  ст. 114 ЦП К України
позови,  що виникають з приводу
нерухомого майна,  пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної його частини.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311,  313 - 315 ЦПК України,  колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 14 листопада 2005 р. скасувати,  а
справу направити на новий розгляд до Центрального районного суду м.  Миколаєва.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.