Справа № 22ц-1231/2007 р.                                          Головуючий у першій інстанції
Білий М.М. Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2007 року                                                                                                    м. Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого:
Позігуна М.І.

суддів:                           Острянського В.І.,     Ішутко В.М.

при секретарі:
Рачовій І.І.,

з участю: ОСОБА_1.,ОСОБА_2.,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові матеріали справи за апеляційною скаргою ВАТ
„Райффайзен банк „Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції
„Райффайзен банк „Аваль" на ухвалу Куликівського районного суду від 26
червня 2007 року по справі за скаргою СВК „Дружба" на дії відділу
Державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції, -

встановив:

На ухвалу Куликівського районного суду від 26 червня 2007 року, якою визнані
дії ВДВС Куликівського РУЮ щодо накладення арешту на майно СВК „Дружба"
згідно з актом опису й арешту майна від 25.05.2007 року неправомірними та
скасований акт опису, подана апеляційна скарга ВАТ „Райффайзен Банк„Аваль",
в якій апелянт просить скасувати зазначену ухвалу і постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні скарги СВК „Дружба".

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушені норми ст.ст. 392, 393 ЦК України і Закону
України „Про виконавче провадження"; що договір оренди, на який послався
суд, не є правовстановлюючим документом, у зв"язку з чим апелянт вважає,
що зроблений судом висновок є незаконним і
необгрунтованим. СВК „Дружба" є правонаступником за всіма правами і
обов"язками КСП „Дружба". Право колективної власності здійснюють
загальні збори членів підприємства по

2

господарському управлінню
колективним майном. Це підтверджується тим, що 24.12.2004 року загальні збори
членів СВК „Дружба" прийняли рішення про взяття кредиту в банку на суму
135000 грн. з передачею майна під заставу банку, а також в забезпечення
виконання зобов"язань по кредитному договору були укладені інші договори
застави. Все це підтверджує, що єдиним власником майна є СВК „Дружба".
Крім того, боржник СВК „Дружба" повинен був звернутись до суду з позовом
про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, а не зі
скаргою на дії державного виконавця при проведенні опису й арешту заставленого
майна на користь банку, посилаючись на те, що майно не належить СВК
„Дружба".

Скасовуючи акт
опису й арешту майна від 25.05.2007 року суд першої інстанції прийшов до
висновку, що оскільки відповідно до договору оренди від 13.03.2001 року між
співвласниками майна та СВК „Дружба" майно, описане державним виконавцем,
передане СВК „Дружба" в оренду строком на 10 років, стягнення по
заборгованості СВК „Дружба" на нього не може бути звернуто, і до того ж
описані трактори були придбані при діяльності колгоспу та КСП „Дружба", а
не при діяльності СВК „Дружба".

Вислухавши суддю
- доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановивши
оскаржувану ухвалу , місцевий суд виходив з того, що актом опису й арешту майна
від 25 травня 2007 року державний виконавець наклав обтяження на майно, яке не
належить на праві власності боржнику -СВК" Дружба"с.Горбове Куликівського
району.

Зокрема, суд
послався на протокол № 1 зборів співвласників майна реорганізованого
колективного сільськогосподарського підприємства „Дружба"від 12 березня
2001 року (а.с.20-23), з якого слідує, що співвласники вирішили укласти з
СВК"Дружба" договір оренди та затвердити і передати в оренду господарству
майно за переліком; на копію договору оренди між співвласниками майна та
СВК"Дружба" від 13 березня 2001 року (а.с. 14-18), за яким
співвласники передають належні їм на праві спільної власності основні засоби
виробництва орендарю - СВК"Дружба"в оренду строком на 10 років.

Такий висновок
підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не
суперечить нормам чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Крім того,
апеляційний суд враховує, що на підставі рішень Куликівського районного суду
від 12 січня 2006 року   і апеляційного
суду

3

Чернігівської області від 14 березня 2006 року, які
набули чинності і є

обов'язковими для виконання, відповідно: розірвано
кредитний договір №

010/12/140 від 18 січня 2005 року, укладений між
Акціонерним поштово-

пенсійним банком „Аваль" в особі його
Чернігівської обласної дирекції і

СВК"Дружба"с.Горбове Куликівського району
та стягнуто з СВК"Дружба"і

ОСОБА_4 в користь банку 135 000грн. отриманого

кредиту в солідарному порядку (а. с.).

Виходячи зі змісту п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 „Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників
виконавчого провадження" СВК"Дружба",як учасник
виконавчого провадження в якості боржника, має право на оскарження дій державного виконавця, в даному випадку, під час
виконання судових рішень про
стягнення боргу на користь банку. Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке
накладено арешт, вирішуються шляхом
пред"явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та
особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що 18 січня 2005 року між банком і
СВК"Дружба" укладено кредитний договір на видачу кредиту в розмірі
135 тис. грн. зі строком погашення до 17 січня 2006 року; що в забезпечення виконання цього договору , в т.ч. укладено і
договір застави від 21 січня 2005 року № 348, за яким
заставлено сільськогосподарську техніку в кількості 7 одиниць і які 25 травня 2007 року були описані та арештовані держвиконавцем; що боржник повинен був звертатись до суду
з позовом про визнання права власності на описане
майно і про звільнення з-під арешту цього майна, а
не зі скаргою на дії держвиконавця при проведенні опису і арешту заставного майна банку - не можуть бути підставою для скасування
оскаржуваної ухвали місцевого суду, спростовуються матеріалами справи та нормами
чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Зокрема, за правилами ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов"язання, забезпеченого
заставою.

За таких обставин місцевий суд постановив оскаржувану ухвалу з додержанням
вимог закону і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст. 303,307,312,315, 317, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

4

Апеляційну скаргу ВАТ „Райффайзен
банк „Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції „Райффайзен банк
„Аваль" - відхилити.

Ухвалу
Куликівського районного суду від 26 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно після її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку впродовж двох місяців з дня вступу її в законну силу.