Копія                                                                                                                        Справа №2-578/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2007 року

Богуславський районний суд Київської області  в складі:

головуючого судді                                   Тітова М.Б.

при секретарі
Давиденко М.В.

з участю позивачки                                 ОСОБА_1

представника позивачки                         ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення розрахункових при звільненні, середнього заробітку за час
затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернувшись до суду з даним позовом
просить  стягнути із приватного
підприємця ОСОБА_2 на її користь 1078 гривень 44 коп. невиплаченої заробітної
плати при звільненні, 630 гривень 76 коп. грошової компенсації за невикористану
відпустку, 2505 гривень 68 коп. середнього заробітку за  затримку розрахунку, 818 гривень 68 коп.
недоотриманих коштів за період непрацездатності у зв'язку з вагітністю та
пологами та 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 5402
гривень 80 коп.

В
обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона з 01.02.2005
року по 01.12.2006 року працювала на посаді продавця в приватному магазині
відповідача. Трудовий договір відповідач з нею не укладав, але вона була
допущена до роботи і з нею був укладений договір про повну матеріальну
відповідальність. Дізнавшись, що вона вагітна, відповідач в кінці листопада
2006 року не допустив її до роботи і з вересня 2006 року не виплачував їй
заробітну плату. При звільненні з роботи відповідач не виплатив їй
заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку та
не провів інші виплати. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням
провести з нею повний розрахунок, але їй було відмовлено. Порушивши її законні
права відповідач заподіяв їй моральну шкоду, поскільки вона змушена була
звертатися до правоохоронних органів з проханням допомогти їй у виплаті  розрахунку.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги збільшила і просила
стягнути із відповідача 1078 гривень 44 коп. заборгованості по заробітній
платі, 630 гривень 76 коп. компенсації за невикористану відпустку, 4796 гривень
51 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку, 1344 гривні 43 коп.
недоотриманих коштів за період непрацездатності у зв'язку з вагітністю та
пологами і 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на
вищенаведені обставини.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав
і пояснив, що позивачка дійсно працювала продавцем в його приватному
магазині в с. Побережка Богуславського району з лютого 2005 року до вересня
2006 року. Заробітна плата їй була виплачена повністю за серпень 2006 року, а з
вересня 2006 року вона припинила роботу. Працювала позивачка без письмового
укладення трудового договору, хоч договір про індивідуальну матеріальну
відповідальність з нею було укладено. Він визнає лише той факт, що позивачці
належало виплатити компенсацію за невикористану відпустку, але він їй таку компенсацію
не виплатив, так як позивачка допустила недостачу товарно матеріальних
цінностей.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові матеріали справи,
вважає за необхідне позов ОСОБА_1
задовольнити частково із слідуючих підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 працювала у приватного підприємця ОСОБА_2 з лютого 2005 року по
вересень 2006 року  на посаді продавця,
що було визнано самим відповідачем.

Відповідач
не виплатив при звільненні позивачки компенсацію за невикористану відпустку,
чим порушив вимоги ст. 83 КЗпП України, згідно якої у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні
щорічної відпустки.

Відповідно
до ст.116 КЗпП України  при звільненні
працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в
день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника
перед виплатою зазначених сум.

Відповідно
до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого
ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

Суд
вважає, що позивачка в судовому засіданні довела факт виконання нею обов'язків
продавця в приватному магазині відповідача ОСОБА_2 в період з лютого 2005 року
до вересня 2006 року.

В той
же час суд вважає недоведеним факт виконання
позивачкою обов'язків продавця в період вересня-листопада 2006 року,
оскільки відсутні відомості про її роботу, а згідно довідки Богуславського
районного центру зайнятості позивачка ОСОБА_1 з вересня 2006 року вже
перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю.

Позивачка
також отримала від управління праці і соціального захисту населення
Богуславської РДА  допомогу за період
тимчасової непрацездатності зумовленої вагітністю та пологами в розмірі 1344
гривень 43 коп.

Оскільки
позивачка з вересня 2006 року не працювала у відповідача, то їй не належить
заробітна плата за період вересня-листопада 2006 року, а також вона не вправі
вимагати від відповідача допомогу за період тимчасової непрацездатності
зумовленої вагітністю та пологами, так як в цей час вона у нього вже не
працювала.

Позивачці
належала до виплати компенсація за невикористану відпустку, яка становить
542  гривні 25 коп. і оскільки при  звільненні позивачки відповідач не виплатив
вказану суму, то він повинен відшкодувати позивачці втрачений заробіток за
затримку розрахунку, який на час розгляду справи в суді становить 4769 гривень
51 коп.

Відповідно
до ст.237-1КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В
судовому засіданні встановлено, що позивачка в зв'язку з невиплатою їй
розрахункових перенесла моральні страждання, але розмір відшкодування моральної
шкоди визначений позивачкою в сумі 1000 гривень є завищеним і не відповідає
ступеню і характеру моральних страждань, перенесених нею, а тому суд визначає
розмір моральної шкоди в сумі 400 гривень і ця сума підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2
на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по справі пропорційно
задоволених позовних вимог, що  становить
419 гривень 45 коп.

З урахуванням
вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України,  ст.ст. 83, 116, 117, 237-1 КЗпП
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
із  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 542 гривні
25 коп. компенсації за невикористану відпустку, 4769 гривень 51 коп. середнього
заробітку за час затримки розрахунку, 400 гривень за моральну шкоду та 419
гривень 45 коп. судових витрат, а всього 6131 (шість тисяч сто тридцять одну)
гривню 21 коп.

Стягнути
із ОСОБА_2 судовий збір (державне мито) на користь держави в сумі 61 гривня 31
коп.

Стягнути
із ОСОБА_2 30 гривень  судових витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Богуславського
районного суду Київської області.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня  проголошення рішення заяви  про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий:  суддя             (підпис)

З оригіналом згідно: суддя