РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 року                                                            м.Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів
Комаровської Н.В., Оверіної О.В.

при
секретарі Таратіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» про стягнення заробітної плати,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Колимського районного суду Одеської
області від 2 листопада 2006 року,

встановила:

В серпні 2006 року позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він з 6 жовтня 2005 року по 4
квітня 2006 року працював у відповідача на посаді охоронця. В зв'язку з тим, що
відповідач не виплатив йому заробітну плату за час роботи, позивач просив
стягнути з відповідача 2046 грн., виходячи з передбаченої законодавством
мінімальної заробітної плати.

Відповідач позов не визнав,
стверджуючи, що трудовий договір з позивачем не укладався, і він не працював у
відповідача.

Рішенням Колимського районного суду Одеської області від
2 листопада 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення
суду в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та
задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та
заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не надав доказів про укладення з ним трудового договору та про
фактичне виконання ним роботи у відповідача.

Колегія
суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснення позивача
про те, що між ним та відповідачем був укладений трудовий договір,
підтверджуються записом в його трудовій книжці про прийом на посаду охоронника
та звільнення з цієї посади у зв'язку із

Справа №
22ц-1121/07                                                             Категорія 41

Головуючий у першій інстанції Сопільник О.М. Доповідач Короткое В.Д.

2

закінченням строку трудового договору (а.с.5); проектом трудової угоди від
6 жовтня 2005 року, хоча і не підписаною
сторонами, але на якій міститься відбиток печатки відповідача (а.с.4). З
оглянутої в засіданні колегії суддів книжці наказів відповідача вбачається, що наказом №371 від 6 квітня 2006 року позивач був
звільнений з посади охоронника у зв'язку із закінченням строку
трудового договору, що підтверджує те, що він був прийнятий та працював на цій посаді. Дата та зміст цього наказу відповідає
запису в трудовій книжці позивача.
Розбіжності в номері цього наказу та в номері наказу про прийом на роботу
позивача не спростовують факт прийому та звільнення позивача з роботи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, - не був
досліджений наказ №371 від 6 квітня 2006 року про
звільнення позивача, та неправильно застосований п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України про
обов'язковість укладання письмового трудового договору з позивачем. Вказаний пункт не поширюється на спірні відносини і
застосовується в випадках укладення трудового договору
працівників з фізичною особою (ч.1 ст.3, ч.1 ст.21, ст.24-1 КЗпП
України).

Вищезазначені докази підтверджують те, що між сторонами був укладений трудовий договір на визначений строк, який відповідає
вимогам ч.1 ст.21 та п.2 ч.1 ст.23 КЗпП України,
за умовами якого позивач в період з 6 жовтня 2005 року по 4 квітня 2006 року працював у відповідача на посаді охоронця, а
відповідач забов*язаний виплачувати працівникові заробітну плату.

Оскільки в порушення вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України відповідач під час роботи
позивача не виплачував йому заробітну плату та не розрахувався з ним при
звільненні відповідно до вимог ч.1 ст.116 КЗпП
України, вимоги позивача про стягнення на його користь
мінімальної заробітної плати підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з розрахунком позивача про стягнення з 6 жовтня
2005 року по 6 січня 2006 року мінімальної
заробітної плати в сумі 996 грн. (З міс. X 332 грн.), та з 6 січня по 6 квітня 2006 року мінімальної заробітної плати в
сумі 1050 грн. (З міс. X 350 грн.), в всього 2046 грн. (996
грн. + 1050 грн.), оскільки вказані розміри мінімальної заробітної плати встановлені Законами України „Про державний
бюджет України на 2005 рік" та „Про
державний бюджет України на 2006 рік".

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції не повно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи, та
неправильно застосовані норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень покладаються на відповідача відповідно до вимог
ч.3 ст.81 ЦПК України і підлягають стягненню на користь апеляційного суду
Одеської області. Судовий збір в сумі 51 грн. підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.218, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,4, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Колимського районного суду Одеської області від 2 листопада 2006
року скасувати.

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» на користь ОСОБА_1заробітну плату в сумі 2046 (дві
тисячі сорок шість) гривень.

Стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» в дохід
держави судовий збір в сумі 51 (п'ятдесят одну) гривню.

3

Стягнути з
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» на користь апеляційного суду Одеської області (, рахунок: 0098, банк: УДК в Одеській області, МФО банку: 828011) витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 (тридцять) гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили.