УХВАЛА

Іменем України

09 серпня  2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду
Житомирської області

в складі:
головуючого судді   Широкової Л.В.,

суддів:                                          Франовської
К.С., Товянської О.В.,

при секретарі
судового

засідання                                            Забеліній
О.О.

за участю:

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну

скаргу ОСОБА_1

на рішення
Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області

від 13 червня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного
сервітуту,

встановила:

В квітні 2007 року до суду з вищезазначеним позовом звернувся ОСОБА_1 Свої
вимоги мотивував тим, що він є власником домоволодіння по АДРЕСА_1. Його
будинок розташований всередині кварталу житлових будинків, за земельною
ділянкою відповідачки /АДРЕСА_2/. Заїзду з вулиці до його домоволодіння немає,
раніше існував проїзд через земельну ділянку відповідачки, шириною у три метри.
Цей проїзд мав вигляд наявного шляху -укатаної двохколісної польової дороги,
якою він користувався до приватизації відповідачкою землі.

Посилаючись на те, що іншого під'їзду до його домоволодіння немає, просив
суд встановити земельний сервітут шириною в 3 метри, проїзної дороги до його
будинку, на відрізку В-Г через земельну ділянку ОСОБА_2

Рішенням Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області від 13
червня 2007 року ОСОБА_1. в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду просить скасувати як таке, що не
відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи. Апелянт вважає, що суд
безпідставно відхилив його клопотання про проведення технічної експертизи.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно ст.100 Земельного кодексу України власник або
землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного
сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут
встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на
підставі договору або за рішенням суду.

Справа №22ц-1724                Головуючий у суді 1 -ї інстанції
Мельник М.Л.

Категорія      33                                Суддя-доповідач
Широкова Л.В.

Судом встановлено,
що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, відповідачка
28.10.2005 року приватизувала земельну ділянку площею 0,25га.біля свого
домоволодіння поАДРЕСА_2. Позивач є власником будинку по АДРЕСА_1 і просить
встановити постійний земельний сервітут для проїзду транспорту через земельну
ділянку відповідачки до свого домоволодіння.

Відповідно до п.б ч.1 ст.99 ЗК України власники або землекористувачі
земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельного сервітуту на право
проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1. суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про безпідставність вимог, оскільки через земельну ділянку ОСОБА_2
наявного шляху для під'їзду не існує. Цей висновок підтверджується викопіровкою
з плану с.Рижани Володарськ-Волинського району.

Встановлено, що рішенням 27 сесії 4 скликання Рижанської сільської ради від
29.04.2005 року ОСОБА_1. було надано дозвіл на під'їзну дорогу до його
домоволодіння шириною 4 метри і довжиною 66 метрів.

Крім того, ОСОБА_1 має проїзд з південної сторони шириною
2,80 метрів між його будинком та будинком батька.

Вимоги ОСОБА_1. про встановлення під'їзду через ділянку ОСОБА_2 зумовлені
бажанням мати більш зручний під'їзд, у порівнянні з наданим за вищезазначеним
рішенням сільської ради.

При встановленні сервітуту, який покращить умови під'їзду для ОСОБА_1., він
обтяжить умови для власника земельної ділянки ОСОБА_2

Відтак, ОСОБА_1 має можливість під'їзду до свого домоволодіння, право його
як землекористувача не порушено, а обов'язок по вирівнюванню рельєфу,
вимощуванню під'їзду в обов'язок інших власників та сільської ради не входить.

Ухвалене судом першої інстанції рішення є законним та обгрунтованим,
підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.
ст. 304,307,313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1        відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2006
року  залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.