справа №
РІШЕННЯ

іменем      України

03 травня 2007 року     Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого                 судді
Савченка С.І.

при секретарі                Забарило
О.С.,

за участю
позивача                              ОСОБА_1.,

представника позивача           ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Ірпінського міського суду в м.Ірпінь справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, 3-ті особи ОСОБА_5, неповнолітній ОСОБА_6, Ірпінське комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство "Ірпінь" про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивачі в лютому 2007 р. звернулися до суду із даним позовом, який
мотивували тим, що позивач ОСОБА_1. у 1987 р. отримала квартиру АДРЕСА_1, куди
заселилася разом із синомОСОБА_3., позивачем у справі. Вказували, що 10.09.1995
р.ОСОБА_3. зареєстрував шлюб з відповідачкою і відразу стали проживати у
спірній квартирі. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1  26.01.2000 р. відповідачка та її син були
зареєстровані у спірній квартирі. Сімейне життя позивача ОСОБА_3 та
відповідачки не склалося і рішенням суду від 20.10.2003 р. шлюб між ними
розірвано. Посилалися, що в ніч з 1-го на 2-ге вересня 2004 р. відповідачка із
стороннім чоловіком у спірній квартирі зчинили сварку і бійку, після чого
втекла і з того часу не проживає в квартирі. Через тиждень після цього
відповідачка прийшла, забрала свої речі та сина ОСОБА_6  і пішла до своїх батьків. Посилаючись на те,
що відповідачка не проживає в квартирі більше 6 місяців без поважних причин,
просили визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в
спірній квартирі на підставі ст.71,72 ЖК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позов підтримала, підтвердила
наведені обставини, пояснила, що після сварки з відповідачкою у вересні 2004 р.
вона змінила замок від вхідних дверей спірної квартири, ключа від якого
відповідачка не має, просила позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, просила задоволити.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позов не визнала, посилаючись
на те, що не проживає у спірній квартирі з вересня 2004 p., бо позивачі
змінили замки у вхідних дверях і її з дитиною не впускають до квартири. Надалі
в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій вказала, що позов не
визнає, просила розглянути справу у її відсутність, а тому суд вважає за
можливе відповідно до поданої заяви розглянути справу на підставі наявних у
справі доказів.

Треті особи ОСОБА_5., Ірпінська Ірпінське КЖЕП «Ірпінь» в судове засідання
не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши доводи та заперечення учасників, дослідивши по справі
письмові докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлені слідуючі обставини : позивачі
ОСОБА_1.,ОСОБА_3. та 3-тя особа ОСОБА_5. зареєстровані і мешкають в квартирі
АДРЕСА_1, яка знаходиться на балансі Ірпінського КЖЕП «Ірпінь». Квартира
двокімнатна з усіма зручностями. Наймачем даної квартири є позивач ОСОБА_1.
(а.с. 11).

В 1998 р. вказана квартира була приватизована позивачами ОСОБА_1. та
ОСОБА_3. (а.с.7-8), однак рішенням апеляційного суду Київської області від
20.09.2005 р. визнані недійсними розпорядження Ірпінської міськради від
30.01.1998 р. про приватизацію квартири та свідоцтво про право власності на
житло від 03.02.1998 p.,
видані на ім»я позивачів (а.с.26-29).

Також судом встановлено, що відповідач з неповнолітнім сином ОСОБА_6ом з
2000 р. зареєстровані в спірній квартирі, однак з вересня 2004 р. в квартирі не проживають.
Відповідач не проживає в спірній квартирі з поважних причин, поскільки між
відповідачкою та позивачами склалися неприязні відносини (а.с.59,61,62).
Позивачі чинять відповідачці перешкоди у користуванні квартирою, змінивши замок
у вхідних дверях квартири, від якого ключів відповідачка не має, і не може
проживати у квартирі.

Рішенням Ірпінського міського суду від 29.04.2005 p., залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20.09.2005 p., позов
відповідачки ОСОБА_4. в частині вселення задоволено і її з неповнолітнім сином
ОСОБА_6 вселено до спірної квартири, а також зобов»язано позивачів не чинити їй
перешкоди у користуванні квартирою і надати ключ від вхідних дверей квартири
(а.с.24-25,28).

Вказане рішення позивачі відмовляються добровільно виконати, державний
виконавець в примусовому порядку рішення також не виконав, що стверджується
його актами (а.с.63-65).

Наведені обставини підтверджуються слідуючими доказами -
поясненнями учасників, довідкою про склад сім»ї, актами обстеження умов
проживання, свідоцтвом про розірвання шлюбу, судовими рішеннями, виконавчим
листом, актами держвиконавця та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Це ж положення закріплено в ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути
виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування
жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.71,72 ЖК України, згідно яких
наймач житла чи член його сім»ї можуть бути визнані такими, що втратили право
користування житловим приміщенням внаслідок відсутності в жилому приміщенні в
строк понад шість місяців без поважних причин.

Суд вважає, що в позові слід відмовити, поскільки судом незаперечно
встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі з вересня 2004 р. з
поважних причин, бо позивачі замінили замок у вхідних дверях квартири, ключа
від замка відповідачці не надали, в результаті чого остання не може попасти до
квартири, проти її вселення заперечують, рішення суду про її вселення позивачі
добровільно не виконали.

Доводи позивачів про те, що відповідач не проживає в квартирі без поважних
причин спростовуються наведеними вище доказами, в тому числі поясненнями
позивача ОСОБА_1., яка вказала, що у вересні 2004 р. змінила замок у дверях
квартири і ключа відповідачу не надала.

Окрім того, такі доводи спростовуються рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 29.04.2005 p., яким встановлено, що позивачі перешкоджають відповідачці
користуватися квартирою (а.с.24), а тому суд вселив її та сина до спірної
квартири.

Відповідно до ч.3 ст.612 ЦПК України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

На підставі ст.47 Конституції України, ст.ст. 9, 71,72 ЖК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-ті особи ОСОБА_5,
неповнолітній ОСОБА_6, Ірпінське комунальне житлово-експлуатаційне підприємство
"Ірпінь" про визнання особи такою, що втратила право користування
жилим приміщенням.

Рішення в
повному обсязі буде виготовлене 08.05.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано, а у випадку подання заяви
- після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.