Справа 22ц- 5268/2007 р.                                            Головуючий
- встановлення факту                                                          Шрамко
Доповідач -      Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22
листопада 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого                    -       Карімової Л.В.,

суддів:                                       Зазулинської
Т.П.,

Кірсанової
Л.І.,

при
секретарі                           Зелінській
І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2007 року по справі
за заявою ОСОБА_1, треті особи - Друга Харківська державна нотаріальна контора,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту
проживання однією сім'єю з ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 за період з 1996 року до липня
2005 року.

Посилалася на
те, що вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали намір
укласти договір довічного утримання, але не встигли цього зробити, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

ОСОБА_1 просила
також надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_7

Рішенням
Ленінського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2006 року вище зазначені
вимоги ОСОБА_1 були задоволені(а.с. 16-17).

Ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року вказане рішення
скасовано, а справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції в
іншому його складі.(а.с. 63-64).

При новому
розгляді цивільної справи 27.08.2007 р. ОСОБА_1 подала позовну заяву про
визнання раніше прийняте судове рішення чинним, визнання законними дій
нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право власності   на спірну квартиру як спадкоємця за законом,
а також просила визнати законними всі угоди дарування та купівлі-продажу цієї
квартири (а.с. 115-116).

У вересні 2007
року ОСОБА_1 уточнила свої вимоги та
подала заяву у порядку ст.ст. 256, 258 ЦПК України   про визнання факту її сумісного проживання
однією сім'єю з ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 за період з 1996 року до липня 2005
року(а.с. 133).

Посилалася на
те, що фактично була членом сім'ї ОСОБА_7, оскільки проживала з нею, вела
спільне господарство, здійснювала догляд.

Вказувала, що
встановлення цього юридичного факту необхідно їй для визнання за нею права на
спадкове майно ОСОБА_7 після смерті останньої як спадкоємця четвертої черги за
законом.

Ухвалою
Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2007 року вказану заяву
ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі вимог ст.. 235 ЦПК України(а.с. 138).

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2
(представник заявника ОСОБА_1) просить скасувати вказану ухвалу суду та
направити справу до суду першої інстанції для її подальшого розгляду,
посилаючись на порушення судом першої інстанції процесуального права.

Зазначає,
що після скасування судом апеляційної інстанції рішення районного суду від
18.04.2006 р. новий розгляд справи повинен відбуватися за тих обставин та
доказах, а також з тими особами, які були відомі при поданні заяви ОСОБА_1 до
суду у березні 2006 року.

Вважає,
що оскільки спір про право виник після набрання чинності рішення районного суду
від 18.04.2006 p.,
позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні розглядатися у порядку вимог
ст.ст.361-364 ЦПК України, між тим останні заяв про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами не подавали.

Вислухавши
пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Постановляючи
ухвалу про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного
факту   на підставі вимог ст.. 235 ЦПК України,
суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що між ОСОБА_1 та іншими
заінтересованими особами у справі виник спір про право цивільне.

Такий
висновок суду грунтується на законі та матеріалах цивільної справи, згідно яких
право на спадкування АДРЕСА_1 оспорюють ОСОБА_1 та сестри померлої ОСОБА_7 -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Наявність
такого спору про право цивільне зазначено представником ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі та не оспорювалося й у судовому засіданні апеляційного суду.

Посилання
апелянта на те, що районним судом не виконані вимоги суду апеляційної інстанції
щодо розгляду справи після скасування рішення від 18.04.2006 р. в межах поданої
ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту ( тобто за тих обставин і
доказах, а також з тими особами, які були відомі при поданні заяви ОСОБА_1 до
суду у березні 2006 року) є безпідставними.

Ухвалою   апеляційного суду Харківської області від
22.02. 2007 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04. 2006
р. скасовано на підставі п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, оскільки справа була
розглянута без участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які також вважали, що вимоги ОСОБА_1
зачіпають їх інтереси та права спадкоємців. Крім того, в ухвалі апеляційної
інстанції зазначено, що заявлені ОСОБА_1 вимоги повинні вирішуватися у
позовному провадженні(а.с. 63-64).

Крім
того провадження у цивільній справі після скасування рішення суду у
апеляційному порядку повинно здійснюватися відповідно до ст.. 2 ЦПК України.

Не
грунтуються на законі й посилання апелянта на те, що вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
повинні розглядатися у порядку вимог ст.ст.361-364 ЦПК України, оскільки
провадження у зв'язку з ново виявленими обставинами відбувається відносно
рішень або ухвал суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної
сили.

Рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04. 2006 р. скасоване в
апеляційному порядку, тому посилання апелянта
на нього як на рішення, що було чинним, є безпідставним.

Судова колегія
вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог
закону, що є підставою відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України для відхилення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної
сили безпосередньо до Верховного Суду України.