Справа № 2-311/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007
року    Криворізький районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого                                      судді                          Бондарчука Г.Д.

при                                                    секретарі                    Ференц І.З.

за участю                                          позивача                    ОСОБА_1

представника
позивача                                                      ОСОБА_2

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської
області, товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» про визнання
договору купівлі-продажу домоволодіння укладеним та дійсним, визнання права
власності на домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу
домоволодіння укладеним та дійсним, визнання права власності на домоволодіння в
порядку спадкування - домоволодіння по АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та в їх обґрунтування дала
суду пояснення, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3
була власником домоволодіння АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи на зазначене
домоволодіння не збереглися, проте, згідно довідки від 01.04.1996 p., виданої
радгоспом «Україна», правонаступником радгоспу «Комуніст», зазначається, що
ОСОБА_3 придбала будинок АДРЕСА_1 у радгоспі «Комуніст» у 1987 році. Вказаний
факт також підтверджується довідкою правонаступника радгоспу «Україна» -
товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» № 37 від 12.02.2002 р.

04.11.2006
року позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3, звернулася до
Першої Криворізької державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 Однак державним нотаріусом
Першої Криворізької державної нотаріальної контори їй було відмовлено на тій
підставі, що вона пропустила 6-ти місячний строк прийняття спадщини після
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (Постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії № 603/2-25 від 04.11.2006 року). Крім того, згідно
повідомлення КП «Криворізьке БТІ» № 2144 від 15.06.2005 p.,
вказується, що на домоволодіння АДРЕСА_1, користувачем якого є ОСОБА_3, не
оформлені правовстановлюючі документи.

Позивач
вважає, що між спадкодавцем ОСОБА_3 та ТОВ «Україна», котре є правонаступником
радгоспу «Комуніст», було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння
АДРЕСА_1, однак не додержана
вимога щодо письмової форми даного правочину та його нотаріального
посвідчення.

У
підтвердження цього позивач посилається на ч. 2 ст. 218 Цивільного кодексу
України, згідно якого якщо правочин, для якого законом встановлена його
недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і
одна із сторін вчинила дію, а

друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний
судом дійсним.

Також
позивач Зазначає, що згідно ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
не вимагається.

У
судовому засіданні позивач також зазначила, що вона не може отримати свідоцтво
про право на спадщину, і тому, що, згідно повідомлення КП "Криворізьке
БІТ' при обстеженні вказаного домоволодіння виявлено відсутність
правовстановлюючих документів на домоволодіння, а згідно з Тимчасовим
положенням "Про реєстрацію права власності на нерухоме майно",
затвердженим Наказом МЮ України від 07.02.2002 p., № 7/5, якщо
особа за своє життя з будь-яких підстав не набула права власності на об'єкт
нерухомого майна, то у разі звернення із заявою спадкоємця щодо видачі
свідоцтва про право власності на ім'я померлого, виконавчий комітет відповідної
районної ради не може прийняти відповідне рішення у зв'язку відсутністю
належного заявника. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з
позовною заявою.

Представник
відповідача, Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської
області позов визнала повністю, просить розглядати справу у її відсутність, про
що надіслала заяву до суду. Суд вважає за можливе розглядати справу в її
відсутність.

Представник
відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» із позовом
згоден, просить розглядати справу у його відсутність, про що надіслав заяву до
суду від 04.05.2007 р. Суд вважає за можливе розглядати справу в його
відсутність.

Суд,
вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріалі справи, вважає що позовні
вимоги підлягають задоволенню та вбачається можливим винести рішення при
проведені попереднього судового засідання згідно ст. 130 ч. 4 ЦПК України у
зв'язку з тим, що відповідачі визнали позов повністю, та задовольнити позов
згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, з наступних підстав:

У
судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 15.12.2004 р (а.с. 7).

За життя
ОСОБА_3 була користувачем домоволодіння АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи
на зазначене домоволодіння не збереглися, проте, згідно довідки від 01.04.1996 p., виданої
радгоспом «Україна», правонаступником радгоспу «Комуніст», зазначається, що
ОСОБА_3 придбала будинок АДРЕСА_1 у радгоспі «Комуніст» у 1987 році (а.с. 10).
Вказаний факт також підтверджується довідкою правонаступника радгоспу «Україна»
- товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» № 37 від 12.02.2002 р.
(а.с. 11).

За життя
ОСОБА_3 все належне їй майно заповідала ОСОБА_1, що підтверджується заповітом
від 19.12.2003 p., посвідченим секретарем Кіровської сільської ради
Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_4., реєстровий НОМЕР_2.
Згідно відмітки на зворотній стороні заповіту, вказаний заповіт не змінено, не
скасовано (а.с. 8).

Той
факт, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3
свідчить те, що після смерті останньої ніхто зі спадкоємців за законом не подав
до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, позовні вимоги
позивачки ніхто не оспорює.

04.11.2006
року позивач звернулася до Першої Криворізької державної нотаріальної контори
за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3, однак державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної
контори, в.о. Криворізької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 їй
було відмовлено на тій підставі, що вона пропустила 6-ти місячний строк
прийняття спадщини після ОСОБА_3., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., про що було видано
постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 603/2-25 від 04.11.2006 р.
(ах. 9).

Згідно з
ч. 3 ст. 1272 ЦК України
за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної
причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним
заяви про прийняття спадщини.

Суд
вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, оскільки після
смерті ОСОБА_3 позивач, котра не знаходилася із спадкодавцем у родинних
відносинах, а доглядала її за життя та знаходилася із нею у дружніх стосунках,
не могла знати про існування заповіту, складеного на її ім'я та знайшла його
випадково у вересні 2006 р. серед документів, що залишилися після смерті
спадкодавця. Таким чином, ОСОБА_3, склавши заповіт на ім'я ОСОБА_1, реалізувала
своє право на призначення спадкоємців, зазначене в п. 1 ст. 1235 ЦК України.

Суд
також вважає за можливе визнати укладеним та дійсним договору купівлі-продажу
домоволодіння АДРЕСА_1, що був укладений між ОСОБА_3 та радгоспом «Комуніст»,
правонаступником котрого є товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», з
наступних підстав:

Згідно
п. 2 ст. 218 Цивільного кодексу України, якщо правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми,
укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її
вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може
бути визнаний судом дійсним.

Так,
укладання вказаного договору підтверджується наступним: згідно довідки від
01.04.1996 p.,
виданої радгоспом «Україна», правонаступником радгоспу «Комуніст»,
зазначається, що ОСОБА_3 придбала будинок АДРЕСА_1 у радгоспі «Комуніст» у 1987
році. Вказаний факт також підтверджується довідкою правонаступника радгоспу
«Україна» - товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» № 37 від
12.02.2002 р.

Крім
того, зазначене домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_3 в погосподарській книзі
Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області,
підтвердженням чого є відповідна довідка Кіровської сільської ради № 201 від
02.04.2007 року (а.с. 19). Крім того, довідкою від 23.03.2007 року за № 185
підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 (а.с.
16).

Згідно
п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У даному випадку
згода продавця із фактом укладання такого договору підптверджується
вищезазначеними довідками, виданими ТОВ «Україна» а також листом ТОВ «Україна»
від 03.05.2007, у якому відповідач погоджується із позовними вимогами позивача
та просить розглядати справу за відсутності його представника.

Згідно
ст. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Таким
чином, суд вважає, що ОСОБА_3 у 1987 році правомірно набула у власність
домоволодіння АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між
ОСОБА_3 та радгоспом «Комуніст», правонаступником котрого є товариство з
обмеженою відповідальністю «Україна».

Крім
того, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, суд виходить з
того, що відповідачі визнали позовні вимоги та згодні з ними. Тому, на думку суду,
можливо визнати за позивачем право власності на домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом без продовження строку на прийняття спадщини.

Таким
чином, ОСОБА_1, на підставі ст.ст. 1223, 1268 ЦК України (в редакції 2004 р.) є єдиним спадкоємцем за заповітом,
яка прийняла спадщину, що відкрилась зі смертю ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

На
підставі викладеного, ст.ст. 218, 220, 328, 1223, 1235, 1268, 1270 ЦК України
(в редакції 2004 р.) та керуючись ст. ст. 11, 60, 130, 169, 174, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Україна»
про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння укладеним та дійсним,
визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати
договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та
радгоспом «Комуніст», правонаступником котрого є товариство з обмеженою
відповідальністю «Україна» - дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Рішення
може бути оскаржене в Дніпропетровський апеляційний суд протягом двадцяти днів
з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів без подачі
заяви на апеляційне оскарження.