РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року травня місяця 14 дня                                                Колегія суддів судової палати у

цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого -  Курської А.Г.,

Горбань В.В.,

Шаповалової
О.А., при секретарі - Галіч
Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі апеляційну скаргу ­ОСОБА_3на рішення
Євпаторійського міського суду від 21
грудня 2006 ро­ку по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3та неповнолітнього ОСОБА_4про визнання права власності
на 1/4 частку спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв
про право на спад­щину за законом і перерозподіл спадщини між спадкоємцями,

ВСТАНОВИЛА:

21 вересня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про визнання права власності на 1/4 частку спадкового майна, визнання частково
недійсними свідоцтв про пра­во на спадщину за законом і перерозподіл
спадщини між спадкоємцями, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його сина
ОСОБА_5, який помер

2005
року, у спадок залишилось 29/100 домоволодіння АДРЕСА_1, що
належали йому на праві власності. Він як батько спадкода­вця є спадкоємцем першої черги за законом.
Враховуючи кількість інших спадкоємців цієї черги, - матір, вдову та
сина померлого, він має право на 1/4 частку від 29/100 часток за­значеного домоволодіння. Проте у встановлений
статтею 1270 ЦК
України строк до нота­ріальної контори він з заявою про прийняття спадщини не
звернувся, оскільки проживав на території Узбекистану і не мав можливості
виїзду до України. Про смерть сина він діз­нався з телеграми, яку отримав лише 25.07.2006 року.
Відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4успадкували належне померлому майно
кожний по 1/3 частки, про що свідчать
свідоцтва про право на спадщину за законом: ВЕВ № 566110 від 11.09.2006 року, що
зареєстровано в реєстрі за № 1-992; ВЕВ № 566109 від 11.09.2006 року, що
зареєстро­вано в реєстрі за № 1-993, та рішення Євпаторійського міського суду
АР Крим від

2006
року, що набрало законної сили 18.09.2006 року.

На підставі
викладеного, вточнивши позовні вимоги, позивач просив встановити йо­му
додатковий строк для прийняття спадщини, що залишалась після смертіОСОБА_5., та перерозподілити спадщину, зменшивши частки ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4., та
визнати за ним право власності на 1/4 частку спадщини.

Рішенням
Євпаторійського міського суду від 21.12.2006
року позовОСОБА_1. за­доволено частково. Продовжено ОСОБА_1 строк для
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який померІНФОРМАЦІЯ_1 року у
м.Сімферополі АР Крим, і у

Справа № 22-ц-3155/2007 р.

Головуючий у першій інстанції - Кротова Л.В. Доповідач    Шаповалова О.А.

порядку
спадкування за законом після смерті останнього визнано за ОСОБА_1право
власності на 14 частку від 29100 часток домрволодіння АДРЕСА_1 Визнано недійсними свідоцтва
про право на спадщину за за­коном: ВЕВ № 566110 від 11.09.06 року, що зареєстровано в реєстрі за
№
1-992, та ВЕВ № 566109 від 11.09.06 року, що зареєстровано в реєстрі за
№
1-993 які видані Першою євпа­торійською
державною нотаріальною конторою відповідно на ім'я ОСОБА_3і ОСОБА_4, в частині
визнання за кожним з них права на 13 частку спадщини після смерті ОСОБА_5, що
померІНФОРМАЦІЯ_1
року, зменшивши належні їм частки цієї
спадщини до 14 кожному; належну ОСОБА_2частку спад­щини після смерті
ОСОБА_5, що померІНФОРМАЦІЯ_1
року, зменшено з 13 до 14. В решті позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідачка ОСОБА_3. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
про відмову у задоволені позовуОСОБА_1. Доводи апелянта зводяться до того, суд
неправильно застосував норми матеріального та процесуального права і зробив
висновки, які не відповідають обставинам справи.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_3., яка підтримала
свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговори­вши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з на­ступних
підстав.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу як батькові померлого
спадкодавця ОСОБА_5 відповідно до ст. 1261
ЦК України належить право на
спадкування за законом першої черги. Встановивши, що позивачем ОСОБА_1.
пропущений строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийн­яття
спадщини, суд дійшов висновку про поважність причин несвоєчасного звернення,
оскільки ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця проживав на території Узбекистану
і повідомлення про смерть сина отримав несвоєчасно. Але при цьому суд визнав,
що під­став для задоволення вимогОСОБА_1.
в частині визначення додаткового терміну для звернення до нотаріальної
контори про прийняття спадщини немає.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску
строку ОСОБА_1. на звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вони відповідають
обставинам справи і грунтуються на до­сліджених судом доказах. Проте з
висновком суду щодо відмови у задоволенні позову в частині визначення
додаткового терміну для звернення до нотаріальної контори про при­йняття спадщини та в частиш вирішення питання про
визнання свідоцтв про право на спа­дщину недійсними і визнання за
ОСОБА_1. права власності погодитися не можна, оскі­льки такий висновок
суперечить вимогам як процесуального, так і матеріального закону.

Згідно з
вимогами ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає прийняти спадщи­ну, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини по­дається
спадкоємцем особисто.

Із матеріалів
справи убачається, що ці вимоги закону ОСОБА_1 у встановлений за­коном шестимісячний строк виконати не міг
через несвоєчасне повідомлення його про смерть сина та відсутність у нього
документів, що посвідчують особу.

Як зазначено в
рішенні суду, ту обставину, щоОСОБА_1,, який мешкав у Узбекис­тані, не було своєчасно повідомлено про смерть
його сина ОСОБА_5., підтвердили його родичи ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.,ОСОБА_9, які були
допитані як свідки. Дійсно, згідно з протоколом судового засідання жоден з цих
свідків не підтвердив того, що повідомляв
позивача про смерть його сина у грудні 2005 року (а.с. З І, 37). Свідок ОСОБА_6.,
навпаки, пояснила, що її дідусь дізнався про смерть сина лише у липні 2006 року (а.с. 31).

Доказами,
наявними у справі, підтверджується також неможливість позивача з об'єктивних
причин своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Так, позивач ОСОБА_1

. в позовній
заяві вказував, що він втратив паспорт, а новий отримав тільки 14.09.2006 р. Згідно з
копією паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_1, дата його видачі -14 вересня 2006 року (а.с. 8). З довідки про реєстрацією особи громадянином України
(а.с. 10) слідує,
що ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_2р.
народження, був зареєстрований громадянином України
в Посольстві України в Республіці Узбекистан 14.09.2006 р.

Отже, документи, які посвідчували особу позивача, у нього з'явилися лише у
вересні 2006 року.

Оскільки для звернення до нотаріуса в Україні необхідно правовстановлюючими
до­кументами підтвердити особу заявника, судова колегія вважає, що відсутність
документів, які посвідчують особу, а також несвоєчасне повідомлення
про смерть сина, є поважними причинами
пропуску позивачем ОСОБА_1. встановленого законом строку для прийнят­тя
спадщини.

Частиною 1 статті ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні спра­ви не
інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Однак із матеріалів справи убачається, що судом порушені вимоги зазначеної
проце­суальної норми.

Так, позивач в
уточненому позові просив встановити йому додатковий строк для прийняття
спадщини.

Відповідно до ч.
З ст. 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Продовження
строків для прийняття спадщини передбачено ст. 1270 ЦК України у випадках, коли право особи, на спадкування
залежить від неприйняття спадщини або від­мови
від її прийняття іншими спадкоємцями. Тобто, зазначена норма не може бути засто­сована
для розглядуваних правовідносин.

Не зважаючи на
це, суд за межами позовних вимог прийняв рішення про продов­ження строку для
прийняття спадщини та фактично безпідставно відмовив у наданні до­даткового
строку її прийняття.

Крім того, суд передчасно вирішив питання про визнання свідоцтв про право
на спа­дщину недійсними та про визнання за ОСОБА_1. права
власності на 1/4 частку від 29/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно з ч. 1 ст. 1280 ЦК України, якщо
після спливу строку для прийняття спадщи­ни
і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці
(частина 2 і З статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.

Оскільки позивач
ще не прийняв спадщину у встановленому законом порядку, суд був не вправі
вирішувати питання про її перерозподіл.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення
або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких
обставин рішення суду підлягає скасуванню як ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідачка
ОСОБА_3. не змогла навести переконливих доказів, які б спростовували доводи
позивача про по­важність причин пропуску встановленого законом строку для
прийняття спадщини. Таким чином, доводи апелянта ОСОБА_3. в
цій частині судова колегія вважає безпідставними.

Щодо інших доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в
порушення норм цивільно-процесуального законодавства вийшов за межі
заявлених позовних вимог, то вони заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313-315,
317, 319, 325 ЦПК України, судова Ko­ВИРІШИЛ А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від.21 грудня 2006 року скасувати.

Ухвалити нове
рішення, яким позов ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3та неповнолітнього ОСОБА_4про
визнання права власності на 1/4 частку
спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про пра­во на спадщину
за законом і перерозподіл спадщини між спадкоємцями задовольнити час­тково.

Надати
ОСОБА_1додатковий строк для прийняття спадщини протягом двох місяців з моменту
набрання рішенням законної сили.

В решті вимог ОСОБА_1відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців без­посередньо до суду
касаційної інстанції.