Справа
№2 «0»-8/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
березня 2007 року Димитровський міський суд Донецької області у складі
-головуючої - судді Клепка Л.І., при секретарі Мітченковій Н.А., за участю
прокурора Сердюк А.Ю., зацікавленої особи ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за
заявою прокурора м.Димитрова про скасування рішення суду про визнання особи
безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м.Димитрова, діючий в інтересах гр-ки ОСОБА_1,
звернувся до суду з заявою про скасування рішення Димитровського міського суду
від 25 березня 2002 року про визнання ОСОБА_1 безвісно відсутньою. В
обгрунтування вимог вказав, що згідно рішення Димитровського міського суду
Донецької області від 25 березня 2002 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була визнана
безвісно відсутньою. Вироком Димитровського міського суду від 13.05.2004 року
ОСОБА_1. була засуджена за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України, до 7 років 5 місяців позбавлення волі і в теперішній час ОСОБА_1.
відбуває покарання в виправній колонії №127 м.Сніжне, Донецької області.
Зважаючи на те, що місце перебування визнаної безвісно відсутньою ОСОБА_1.
відомо, прокурор просить суд скасувати рішення Димитровського міського суду від
25 березня 2002 року про визнаня її безвісно відсутньою.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 вимоги прокурора визнав і
пояснив, що його дочка ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, в вересні 2001 року, покинула на
нього доньку ОСОБА_2, яку народила в ІНФОРМАЦІЯ_2, і, забравши особисті речі,
покинула місце свого проживання. Оскільки місце її перебування йому було
невідоме, він звернувся до суду з заявою про визнання її безвісно відсутньою.
Рішенням Димитровського міського суду від 25 березня 2002 року її було визнано
безвісно відсутньою. Вироком Димитровського міського суду від 13 травня 2004
року її було засуджено за скоєння злочину до 7 років 5 місяців позбавлення
волі. В теперішній час вона відбуває покарання в Сніжнянській виправній колонії
Донецької області. Він неодноразово відвідував її в колонії, останній час
спілкувався з нею близько місяця тому назад. З питанням про скасування рішення
суду та відновлення доньки в правах він не звертався.

Зацікавлена особа Димитровське Управління праці та
соціального захисту населення до судового засідання не з'явилася, надавши суду
письмову заяву про розгляд справну відсутність її представника.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає,
що заява прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м. Донецьк (арк.спр.4). Згідно свідоцтва про народження її батьками є ОСОБА_3 і
ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1. народила доньку ОСОБА_2, а в вересні
2001 року залишила її на своїх батьків і покинула місце проживання (арк.
спр.5  ).

2

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області
від 25 березня 2002 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була визнана безвісно
відсутньою (арк.. спр. 7 ).

Згідно вироку Димитровського міського суду Донецької
області від 13 травня 2004 року ОСОБА_1. засуджена за скоєння злочину,
передбаченого ч.2 ст.121 КК України до 7 років 5 місяців позбавлення волі і
відповідно до довідки Димитровського міського суду відбуває покарання в
Сніжнянській виправній колонії №127 (арк.спр. 10).

Згідно ст.45 ЦК України якщо фізична особа, яка була
визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її
перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про
визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої
заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою. Порядок скасування обмеження і поновлення громадянина в
дієздатності визначається ст.250 ЦПК України, згідно якої суд призначає справу
до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і
скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Зважаючи на те, що місцеперебування ОСОБА_1 достовірно
відоме, суд вважає за необхідне рішення Димитровського міського суду від 25
березня 2002 року про визнання її безвісно відсутньою скасувати.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57,
130, 209, 212, 213, 214, 215,250 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Вимоги
прокурора міста Димитров
задовольнити.

Скасувати рішення Димитровського міського суду від
25.03.2002 року по цивільній справі №2-524 про визнання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м.Донецьк, громадянки України безвісно відсутньою, скасувавши
обмеження і поновивши ОСОБА_1 в дієздатності.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заявник має право оскаржити заочне рішення в загальному
порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду до
Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької
області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.