Справа № 2-1947/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 вересня 2007 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки
Крим у складі:

судді - Романенко В.В.,

при секретарі - Кириловій
К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
місті Ялта цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Приватного підприємства
«Жайворонок», Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Дама» про
стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середньої
заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені та повернення
трудової книжки,

в с т а н о в и
в:

Позивач,
уточнив позовні вимоги,  просить суд  стягнути з
відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 6854,91 гривень,
яка складається з заборгованості за січень у сумі 1286,14 гривень, за лютий
разом з компенсацією за невикористану відпустку у сумі 1933,58 гривень, за
квітень 2007 року у розмірі 1039, 68 гривень, за травень 2007 року у сумі  1112,36 гривень, а також середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного розрахунку   та
зобов'язати повернути трудову книжку.

Вимоги
мотивовані тим, що ОСОБА_1 працювала головним бухгалтером в ТОВ «Дама» з
16.10.2006 року по 13 лютого 2007 року. Однак, з нею не був проведений повний
розрахунок при звільнені та не була повернута трудова книжка. Залучає до участі
в справі в якості відповідача також Приватне підприємство «Жайворонок»,
оскільки ТОВ «Дама» знаходиться у стадії ліквідації шляхом приєднання до ПП
«Жайворонок».

Представник відповідачів  позов не визнала в повному обсязі і пояснила,
що звільнення ОСОБА_1 було зроблено відповідно до діючого трудового
законодавства України,  належним
відповідачем по справі є ТОВ «Дама», оскільки підприємство існує, не виключено
з державного реєстру юридичних осіб.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши думку сторін,
суд вважає, що позов   не
підлягає  задоволенню з наступних
підстав.

Наказом ТОВ
«Дама» №32 від 16 жовтня 2006 року ОСОБА_1 прийнята на посаду головного
бухгалтера.

13 лютого 2007
року ОСОБА_1 звернулася до директора ТОВ «Дама» з заявою про звільнення за
угодою сторін.

Наказом ТОВ
«Дама»  №8 від 28 лютого 2007 року
ОСОБА_1 звільнена з посади головного бухгалтера з 28.02.2007 року за згодою
сторін на підставі ст.38 КЗпП України.

Таким чином,
ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Дама» з 16 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007
року.

У чинність ст.
36 ч.1 п. 1 КЗпП України,  підставою для
припинення трудового договору є угода сторін.

Відповідно до
ст.38 КЗпП України, робітник має право розірвати трудовий договір, укладений на
невстановлений  строк, попередив про це
власника письмово за дві неділі.

Судом
встановлено, що звільнення  ОСОБА_1  проведено відповідно до вимог діючого
законодавства.

У відповідності
зі т.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать
йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день
звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше
наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок.
Про нарахування суми, що належить працівникові при звільненні, власник
зобов'язаний письмово повідомити працівника перед виплатою суми.

Згідно ст.117
КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу
належної звільненому працівнику суми у строки, установлені ст.116 КЗпП України,
при відсутності суперечки про їхній розмір підприємство повинне виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
звільнення. При наявності суперечки про розміри належної звільненому працівнику
суми власник повинен виплатити зазначене відшкодування в тому випадку, якщо
суперечка вирішена на користь працівника.

Відповідно до
довідки ТОВ «Дама» про розрахунок заробітної плати, ОСОБА_1 за час праці з
жовтня 2006 року по лютий 2007 року з урахування компенсації за невикористану
відпустку було нараховано  4487,12
гривень, з них за жовтень 824,28 гривень; за листопад 1511,19 гривень; за
грудень 1511,19 гривень; за січень 197 гривень; за лютий 167,45 гривень, компенсація
за невикористану відпустку 276,01 гривень.

При звільненні
ОСОБА_1 перед нею існувала заборгованість заробітної плати за лютий місяць та
невикористану відпустку.

За розрахунком
при звільненні позивач не з'явилася.

Про нарахування
коштів при звільненні, необхідності їх отримання  та отримання трудової книжки ОСОБА_1  була повідомлена кількаразово  відповідачем телеграмою.

Згідно з
платіжною відомістю №ВЗП-00002 за січень 2007 року  ОСОБА_1 особисто отримала заробітну плату у
розмірі 197 гривень.

Заробітна плата
за лютий 2007 року у розмірі 167, 45 гривень
була отримана ОСОБА_1 12 квітня 2007 року особисто.

Компенсація за
невикористану відпустку за період праці з 16.10.2006 року по 28.02.2007 року у
розмірі 276,01 гривні  на адресу ОСОБА_1
направлена поштовим переказом  та
отримана нею 16 квітня 2007 року.

Таким чином,
судом встановлено, що  позивач не
отримала повний розрахунок при звільнення не з вини відповідача, тому підстав
для  стягнення середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного розрахунку
не має. Доказів того, що позивач зверталася до відповідача за отриманням
розрахунку суду не представлено.

Відносно
повернення трудової книжки, суд також вважає, що відсутні підстави для
задоволення цих вимог, оскільки відповідно до акту прийому-передачі документів
у зв'язку зі зміною директора ТОВ «Дама»
від 30 грудня 2006 року  ОСОБА_2
трудової  книжки ОСОБА_1  ОСОБА_3 не передавав.  Факт відсутності трудової книжкиОСОБА_1 на
підприємстві підтверджується також актом прийому - передачі  трудових книжок самою ОСОБА_1 при звільненні.
Крім того, трудова книжка була відповідачем відновлена, оформлена та направлена
позивачу поштою 14 квітня 2007 року.

Письмові
пояснення колишнього директора ТОВ «Дама» ОСОБА_2 про прийняття трудової книжки
відОСОБА_1 при прийомі її на роботу та передачу ОСОБА_3  відповідно до акту -передачі від 31.12.2006
року, суд до уваги не приймає та підвергає сумніву, так як  відповідно до представлених документів
передача трудових книжок відбулася не 31.12.2006 року, а 30.12.2006 року, крім
того, як зазначено вище   відповідно до
акту прийому -передачі  трудова
книжкаОСОБА_1 не передавалася  ОСОБА_2
ОСОБА_3.

Таким чином, порушень трудового законодавства при
звільненні ОСОБА_1, які можуть бути підставами для задоволення вимог про
стягнення  розрахунку при звільненні,
виплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,  поверненні трудової книжки   відсутні.

Незгода позивача з розрахунком заробітної плати у
зв'язку  зі зміною суттєвих трудових умов
та оплати праці також ніяким доказами не обґрунтовані.

Згідно ч.3 ст.32 КЗоТ України, у
зв'язку зі змінами в організації виробництва й
праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи на тій же спеціальності, кваліфікації або посаді. Про зміну істотних умов праці -
систем і розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, установленні або скасуванні неповного
робочого часу, сполученні професій, зміні
розрядів і найменування посад й інших   - працівник повинен бути сповіщений не
пізніше, ніж за два місяці.

Згідно
п.10 Постанови Пленуму ВР України від 06.11.1992 року
«Про практику розгляду судами трудових суперечок» під змінами в організації виробництва та праці розуміється раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, впровадження передових
методів і т.п.

Відповідно до наказу №01/11/2006 року від 01.11.2006 року
у зв'язку зі спадом об'єму реалізації ТОВ «Дама» був наданий наказ про
зменшення  окладу всім робітникам до 400
гривень з 01.01.2007 року.

Наказом №01/11/2006
- 01  від 01.11.2006 року у
зв'язку зі зменшенням об'єму продаж  за
закінченням курортного сезону  ТОВ «Дама»
був наданий наказ про переведення підприємства на скорочений графік праці з
01.01.2007 року  та відповідно зменшити
оклад робітникам підприємства на 50% з 01.01.2007 року.

Зазначеними наказами  були
змінені  умови праці (режим роботи,
розмір оплати).

З зазначеними наказамиОСОБА_1  була ознайомлена особисто 01 листопада 2007
року, т.б. відповідно до вимог трудового законодавства,  за два місяці.

Позивач
продовжила виконувати свої обов'язки,
отримувала заробітну плату, не висловила заперечень, не оскаржила накази, що
відповідачем було розцінено, як згоду на
роботу в нових умовах праці.

Таким чином, ТОВ «Дама» діяла на підставі трудового
законодавства та в межах Статуту  ТОВ
«Дама».

Також судом
встановлено, що належним відповідачем по справі є ТОВ «Дама», оскількиОСОБА_1
перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Дама», яке на теперішній час не
ліквідовано та не виключено з державного реєстру юридичних осіб, підприємство є
самостійною юридичною особою, яка діє на підставі статуту, належним чином
зареєстрованою та самостійно несе відповідальність по своїм зобов'язанням перед
кредиторами.

Суд
дослідивши  всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності,
вважає вимоги позивача необґрунтованими, незаконними, непідлягаючими
задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 59, 60, 208,  ч.ч.1-3, 7 ст. 209, 212, 214, 215  ЦПК України, ст. ст. 32, 38, 36,  116, 117 КЗпП України,

В И  Р І
Ш  И В:

ОСОБА_1у позові
до Приватного підприємства «Жайворонок», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дама» про стягнення заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку
при звільнені та повернення трудової книжки - відмовити.

На рішення суду
може бути подана заява  про апеляційне
оскарження до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через  Ялтинський міський суд у строк 10 днів з дня
проголошення рішення, або апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через  Ялтинський міський
суд у строк 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набуває чинності після закінчення терміну надання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була надана.

Суддя

Ялтинського міського суду
В.В. Романенко