Справа № 22-ц-526                                                   Головуючий
інстанції Таран С.А.
Категорія 19                                                               Суддя-доповідач
УХВАЛА

Іменем    України

24 квітня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів                           - Сибільової Л.О.,
Дубровної В.В.,

з участю
секретаря судового засідання -
Рой Я.М.,

та осіб, які
беруть участь у справі -
позивачки за первісним позовом ОСОБА_1., її представника - відповідача за
зустрічним позовом ОСОБА_2., розглянувши
у  відкритому  судовому
засіданні  в  приміщенні
апеляційного  суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми
від 27 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4,   ОСОБА_2 -   про відшкодування матеріальної
шкоди

та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Встановила:

Зазначеним
рішенням суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за
необґрунтованістю.

Позовні вимоги
ОСОБА_3. задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3. 3620
грн. 75 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 100
грн. на відшкодування моральної шкоди, 59,58 гр. судового збору, 30
гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 282 грн. 45 коп. витрат за
проведення експертизи на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для
справи, неналежну оцінку доказів в справі, просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3. та
стягнути з ОСОБА_3. на її користь в рахунок відшкодування завданої матеріальної
шкоди 18716 грн. 57 коп.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, які
підтримали скаргу з викладених в ній мотивів, вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія
судців вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір
та задовольняючи позов ОСОБА_3., суд першої інстанції виходив з того, що в
судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення Правил дорожнього руху
ОСОБА_1., що знаходиться в прямому причинному зв'язку з пошкодженням
автомобіля, належного ОСОБА_3.

Цей висновок
суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального
права, зокрема, ст.ст. 1166,1167,1187,
1188 ЦК України.

2

Як вбачається з
матеріалів справи і вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1. є
власником автомобіля "Шевроле-Авео НЧММ 55С" державний номерний знак
НОМЕР_1. На момент ДТП даним автомобілем за дорученням керував її чоловік
ОСОБА_2.

Власником
автомобіля "Волга ГАЗ-3110"
державний номерний знак НОМЕР_2 є
ОСОБА_3. Керував автомобілем на момент ДТП Пороскун О.І. на підставі трудового
договору.

22 липня 2006
року близько 2 години 40 хвилин на
перехресті пр-ту Шевченка та вул. Леваневського в м. Суми сталось зіткнення
автомобілів "Шевроле-Авео" під керуванням ОСОБА_2. та автомобіля
"Волга ГАЗ -3110" під керуванням ОСОБА_4. В результаті зіткнення
вказані автомобілі були пошкоджені.

Місцевий суд
обгрунтовано виходив з того, що в діях водія автомобіля
"Шевроле-Авео" ОСОБА_2. вбачається невідповідність вимогам пунктів
2.3."б", 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, з яких порушення
пунктів 16.3, 16.11 знаходиться в прямому причинному зв"язку з виникненням
даної події. Це підтверджується висновком автотехнічної експертизи та показами
свідків.

Посилання
апелянта на порушення порядку призначення експертизи не знайшли свого
підтвердження. Вихідні дані, покладені в основу висновку експертизи, на яку
послався суд в рішенні, не суперечать матеріалам справи, в тому числі і
матеріалам перевірки обставин ДТП, проведених працівниками міліції, та показам
свідків. Твердження апелянта щодо зацікавленості свідків, які спростували його
посилання на те, що автомобіль «Волга» рухався без світла і він його не
помітив, під'їжджаючи з другорядної дороги до перехрестя, є безпідставними.

Тому при
визначенні вини ОСОБА_2., який до виїзду на перехрестя рухався по другорядній
дорозі, суд першої інстанції вірно послався на порушення ним п. 16.11 Правил
дорожнього руху, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій
транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу
транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїздних частин по
головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а також вірно
послався на висновок автотехнічної експертизи, згідно якої водій автомобіля
"Шевроле-Авео" в даній дорожній ситуації мав технічну можливість уникнути
зіткнення з автомобілем "Волга ГАЗ 3110",
який рухався по основній дорозі.

При визначенні
суми матеріальної шкоди, яка мала місце внаслідок пошкодження автомобіля
ОСОБА_3., суд вірно взяв до уваги експертий висновок автотоварознавчого
дослідження, згідно якого вартість матеріальних збитків, завданих власнику
автомобіля ГАЗ - 3110 у
результаті його пошкодження при ДТП складає 3620 грн. 75
коп.

Визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди, суд вірно визначився з обставинами щодо
наявності факту її заподіяння ОСОБА_3., сума 100 грн., встановлена судом, є прийнятною і відповідає
обставинам справи.

Інші доводи
апеляційної скарги теж були предметом дослідження суду першої інстанції і не
спростовують висновків, викладених в рішенні, яке постановлене на підставі
вірно встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин. Підстав для
скасування чи зміни рішення не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

3

Рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 27
лютого 2007 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.