Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка
М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,     Лященко Н.П.,

Прокопчука Ю.В., Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області (далі - Відділення) про відшкодування моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до Відділення про
відшкодування моральної шкоди на підставі статей 1, 5, 6, 13, 21, 28, ч. 3 ст.
34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” (далі - Закон від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV). Позивач
зазначав, що за час виконання трудових обов'язків на вугільних підприємствах
він отримав професійне захворювання -вібраційну хворобу.

Висновком МСЕК від 10 травня 2006 року позивачу встановлено 40% утрати
професійної працездатності та третю групу інвалідності.

Позивач посилався  на те, що
професійне захворювання і його наслідки спричиняють йому фізичні й моральні
страждання та призвели до серйозних порушень здоров'я зі стійким розладом
функцій організму, до обмеження життєдіяльності, до втрати роботи та до
неможливості продовжувати активне особисте життя.

ОСОБА_1. просив про задоволення
позову та відшкодування моральної шкоди в розмірі  30 000 грн.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від                     13 листопада 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 січня
2007 року, позов ОСОБА_1. задоволено: стягнуто на його користь з відповідача 10
000 грн. моральної шкоди.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області
просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в позові з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач більше 18 років працював  на підземних роботах на підприємствах
вугільної галузі, унаслідок чого він отримав професійне захворювання -
вібраційну хворобу.

Висновком МСЕК від 10 травня 2006 року позивачу безстроково встановлено 40%
утрати професійної працездатності та визнано його інвалідом III групи.

Задовольняючи позов ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди на підставі
ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 Закону від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV, суди
виходили з факту спричинення йому моральної шкоди, заподіяної умовами
виробництва, та обов'язку відповідача відшкодувати цю шкоду.

Норми статей 1, 21, 28, 34 Закону від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV передбачають
обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди працівникові при стійкій втраті
працездатності у разі ушкодження здоров'я на виробництві, який покладено на
Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Разом з тим відповідно до частини 27 статті 77 розділу VI “Особливі
положення” Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” з метою
приведення окремих норм законів відповідно до цього Закону на 2006 рік зупинено
дію абзацу четвертого статті 1 (у частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей), підпункту “е” пункту 1 частини першої статті
21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону  від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV.

Задовольняючи позов ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди, заподіяної
професійним захворюванням, суд не врахував, що право потерпілого на
відшкодування моральної шкоди згідно з
висновком МСЕК від 10 травня 2006 року виникло в період дії статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” про зупинення дії
положень Закону  від 23 вересня 1999 року
№ 1105-ХІV, якими передбачено право потерпілого на відшкодування моральної шкоди.

За таких умов у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав
для задоволення позовних вимог, а в апеляційного суду - залишати таке рішення
без змін.

Ураховуючи, що судами обставини справи встановлені повно та правильно,
однак неправильно застосовані норми матеріального права, судові рішення
відповідно до статті 341 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки від
13 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від
10 січня 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:                                                                 А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка