Справа № 2-850 За 2007р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007р.. Стахановський
міський суд Луганської області у складі головуючого судді Ромашки В.П. при
секретарі Білоцерковському С.В.

за участю

заявника ОСОБА_1, зацікавленої особи ОСОБА_4., представника ДВС Прудкого В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Стаханова цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Державного виконавця ВДВС Стахановського
міського управління юстиції Луганської області, зацікавлені особи у справі: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до
суду , заявник зазначив, що на виконанні у ДВС м. Стаханова знаходиться
виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_4. боргу. 18.04.06р.
державним виконавцем Токарчук винесено постанову про накладення арешту майна
боржника та заборону його відчуження. Арештовано квартиру АДРЕСА_1. При
виконанні державним виконавцем порушено вимоги ст.73 Сімейного кодексу України,
згідно з якою по зобов'язанням одного з подружжя стягнення може бути накладено
лише на його особисте майно та на частку у праві спільної сумісної власності
подружжя, яка виділена йому в натурі. Також порушено вимоги ст.55 Закону
України "Про виконавче провадження", згідно з якою арешт накладається
на майно боржника, а не на майно його подружжя. Квартира, на яку накладено
арешт, йому не належить, оскільки при розірванні шлюбу з колишньою дружиною:
ОСОБА_2. за спільною домовленістю від 07.08.05р. квартира відійшла їй. Крім
того, копію постанови державного виконавця він, заявник отримав запізно та
потребував часу на консультацію і тому пропустив строк на оскарження постанови.

У судовому
засіданні заявник підтримав свої вимоги та пояснив, що йому належить не уся
квартира і взагалі він там не живе, тому при накладенні арешту та складанні
акту не був присутнім.. У квартирі живе його колишня дружина: ОСОБА_2та їх
спільний син ОСОБА_3, який на час звернення до суду з цією скаргою був
неповнолітнім, а 27.02.07р. досяг повноліття. Арештовувати усю квартиру буде
несправедливо, оскільки ОСОБА_4 він винен усього 1000грн. Є рішення про
стягнення з нього суми на користь Банку, але

2

воно цієї справи не стосується. Борг до цього часу він не повернув. Ухвалу
суду про накладення арешту не оскаржував, бо мав власні справи, а потім не було
грошей, щоб сплатити судові витрати.

Представник ДВС
вважав скаргу такою, що задоволенню не підлягає і пояснив, що у на виконанні у
ДВС перебуває два виконавчі листи цро стягнення з ОСОБА_1 на користь різних
стягувачів: ОСОБА_4 на суму 1350грн. та Ощадбанку на суму 3849грн.. 15.05.05р.
виконавчі провадження об'єднані у одне. На квартиру накладено арешт на
виконання рішення суду про забезпечення
позову, а за ініціативою ДВС 27.04.06р. було арештоване майно на суму 1050грн.,
у яке увійшли меблі та спортивний тренажер.

Зацікавлена особа
у справі: ОСОБА_2вимог по предмету скарги не заявила, пояснила, що після
розірвання шлюбу квартира за домовленістю з ОСОБА_1 дісталася: 1/2 частина їй,
та 1/2 частина сину. У квітні 2006р. вона
дізналася,   що   квартира
арештована.   Скаргу  ОСОБА_1
слід

задовольнити.

Зацікавлена
особа у справі: ОСОБА_3 вимог по предмету скарги не заявив. Вважав, що скаргу
батька, заявника у справі, слід задовольнити, оскільки
він, ОСОБА_3 живе у квартирі, що арештована.

Зацікавлена
особа у справі ОСОБА_4. вважала скаргу безпідставною та пояснила, що ОСОБА_1 до цього часу не виконав рішення суду. Квартиру у забезпечення
позову арештував суд, винісщи відповідну ухвалу, і таким чином вона
сподівається отримати належну їй суму боргу.

Дослідивши
обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що скарга задоволенню
не підлягає.

Суд вважає доведеними у справі
наступні обставини:

1.   Згідно з
договором купівлі-продажу від 06.04.04р. заявнику ОСОБА_1

на праві власності належить 1/2 частина квартири, на яку
накладено арешт

(ар.с.4,5),
співвласником є повнолітній на час розгляду справи ОСОБА_3.

2.   З пояснень
заявника та зацікавлених осіб витікає і ніким не оскаржується,

що заявник ОСОБА_1 з власної волі у квартирі фактично не проживає і

тому не міг бути присутнім при складанні державним виконавцем акту

опису та арешту майна.

3.
Арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено 21.07.04р. ухвалою судді Стахановського
міського суду у забезпечення позову ОСОБА_4. до
ОСОБА_1 про стягнення суми застави і ухвалу при прийнятті рішення по суті не
скасовано (ар.с.50,51,52). Ухвала та рішення суду набрали чинності.

Ніким не
оспорюється, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. мала місце   домовленість   щодо
передачі   права   на
1/2   частину   квартири неповнолітньому на той час сину
заявника у справі: ОСОБА_3, але , юридично це не оформлено.

3

5.
Самостійних вимог у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
заявлено, нічиї дії не оскаржено, доручення
на представництво у суді ними ОСОБА_1 не видавалося.

6.
З пояснень заявника та зацікавлених осіб, що є взаємовідповідними
у цій частині, доведено, що акт арешту ОСОБА_3 не підписував та при виконанні
державним виконавцем дій по накладенню арешту на квартиру він присутній не був.
ДВС не доведено, що ОСОБА_1, який у правовстановлюючому документі зазначений
власником 12 частини квартири був обізнаний з виконавчими діями будь коли будь
яким чином і пояснення ОСОБА_1 щодо того, що строк для оскарження він не
пропустив, заслуговують на увагу.

7.
З матеріалів виконавчого провадження, оглянутого у
судовому засіданні видно, що щодо ОСОБА_1 у ДВС м. Стаханова відкрито
провадження за двома рішеннями і вони об'єднані. Державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на майно
боржника (заявника у справі) та заборонено його відчуження.

8.
Майно, на яке накладено арешт, не
зазначено у Переліку майна громадян, на яке за виконавчими документами не
може бути звернено стягнення.

За наявності наведених вище доведених у справі обставин між заявником у
справі та зацікавленими особами склалися цивільні правовідносини, які регулюються
відповідними нормами щодо права власності та правовідносини, що витікають з
примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави
передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону
вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.383
ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Відповідно до ст. 385
ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня. коли
особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у
разі, якщо у відділі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного і того
самого боржника вони об'єднуються у заведене виконавче провадження і на майно
боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору
і можливих витрат на виконавче провадження. Згідно зі ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" не допускається звернення стягнення на
майно, зазначене в Переліку видів майна громадян, на яке не може бути звернено
стягнення за виконавчими документами. Відповідно до ст.55 Закону України
"Про виконавче провадження" арешт на

4

майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом (зокрема) винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, якою накладається
арешт на майно боржника та оголошується заборона його відчуження. При
проведенні опису майна боржника і накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису й арешту майна боржника.

Керуючись   ст.
383,384,385,386,387,388,208,4.3
ст.209   ЦПК   України, Законом України "Про виконавче
провадження" суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовити.

Ухвалу може бути
оскаржено до апеляційного суду Луганської області через суд м. Стаханова шляхом подачі у
п'ятиденний строк заяви про апеляційне оскарження та протягом десяти днів по
тому - апеляційної скарги.