Справа № 22-ц- 533                                         Головуючий
Категорія 23                                                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі: головуючого - Лащенка
В.Д. суддів - Корзаченко
І.Ф., Червінко К.С. при секретарі -
Левочко І.Я.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області
від 30 листопада
2006 року у
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,

встановила:

У липні 2006 року
ОСОБА_2. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1., третя особа ОСОБА_3. про
відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 24 серпня 2005 року
водійОСОБА_3 керував автомобілем КАМАЗ-5511 дн НОМЕР_1, та під час руху на
перехресті Броварського шосе та кільцевої дороги м. Бровари Київської області
під час повороту вліво не надав переваги автомобілю "Тойота" дн НОМЕР_2,
яким керував позивач, в результаті чого відбулося зіткнення вищевказаних
автомобілів. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу
автомобіль "Тойота" отримав значні механічні ушкодження.

На момент даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3. працював
водієм в приватного підприємця ОСОБА_1.,
якому і належить автомобіль "Камаз-5511" дн НОМЕР_1..

На місці пригоди співробітниками ДПС ВДАІ Дніпровського
РУ ГУ МВС
України в м. Києві, відносно ОСОБА_3. був складений протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 124
КУпАП.. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від
18.05.2006 року ОСОБА_3. було визнано винним у скоєні ДТП, але оскільки ДТП
відбулося 24.08.2005р., а матеріали про адміністративне правопорушення розглянуті
18.05.2006р. провадження по вказаній справі було закрито на підставі ст. 247 п.
7 КУпАП .

Оскільки позивач з 24.08.2005 року позбавлений можливості
користуватись належним йому автомобілем Тойота" дн НОМЕР_2, і змушений
був провести за власні кошти товарознавче дослідження №1236 від 16 вересня 2005
року, вартість якого складає 550 грн., він просить стягнути з відповідача на
свою користь завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 98707 гривень 60 копійок,
та 550 грн. за проведення товарознавчого дослідження, а всього 99257 грн. 60
коп.

Крім того, позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. і просив
стягнути з відповідача на свою користь.

2

Рішенням
Броварського міськрайонного суду від 30 листопада 2006 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 99257 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 500
грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду, посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що 24 серпня 2005 року третя
особаОСОБА_3, який
працював водієм у відповідача, керуючи автомобілем КАМАЗ-5511 дн НОМЕР_1 на перехресті
Броварського шосе та кільцевої дороги м. Бровари Київської області під час
повороту вліво в порушення п. 16.6
Правил дорожнього руху не надав переваги автомобілю "Тойота" дн НОМЕР_2,
яким керував позивач, в результаті чого відбулося зіткнення вищевказаних
автомобілів. Внаслідок даної дорожньо-транспортної' пригоди належний позивачу
автомобіль "Тойота" отримав значні механічні ушкодження. Згідно акту
товарознавчого дослідження №
1236 від 8 вересня 2005 року матеріальна
шкода внаслідок пошкодження автомобіля „Тойота"
становить 98 707 грн. 60 коп.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2006 року ОСОБА_3.
визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте
відповідно до вимог ст. 38
зазначеного кодексу провадження по адміністративній справі закрито.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхніх працівником під час
виконання ним своїх трудових обов'язків.

Третя особа ОСОБА_3. працював водієм у приватного
підприємця ОСОБА_1., що сторони не заперечують. Володільцем автомобіля марки КАМАЗ 5511, державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1., що
підтверджується довіреністю на право керування і розпорядження автомобілем,
виданою 6 лютого 2005 року.

За таких обставин заподіяну шкоду має відшкодовувати відповідач ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини позивача, який перебував у стані сп'яніння, не знайшли свого
підтвердження. Вони спростовуються висновками, які викладені в постанові Дніпровського
районного суду від 18 травня 2006 року, згідно
якої дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля КАМАЗ 5511, державний номер НОМЕР_1. Крім того
відповідно до матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи, призначалося автотехнічне дослідження обставин
пригоди. Згідно довідки експерта №
48 від 2 вересня 2005 року в діях
позивача невідповідності вимог Правил дорожнього руху не вбачається, а в діях
ОСОБА_3. вбачається порушення п. 16.6
Правил дорожнього руху. Виписка з історії хвороби та медична картка, яка
була оглянута судом апеляційної інстанції, не свідчать про перебування позивача
в момент ДТП в
нетверезому стані.

3

За таких обставин
колегія суддів прийшла до висновку, що справу розглянуто відповідно до вимог
норм матеріального і процесуального права, а висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи, тому ухвалене рішення не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.
307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 30 листопада 2006
року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.