Апеляційний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                               м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C., Шевченко В.Ю.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Апеляційного суду м. Києва
від 21 лютого 2005 року,

Встановила:

В січні
2005 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до судді Печерського районного суду м.
Києва ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. шляхом її
стягнення у виді щомісячних платежів із заробітної плати судді, посилаючись на
те, що відповідач при вирішенні питання про прийняття іншого позову порушив
вимоги ст. 136 ЦПК України та безпідставно постановив ухвалу про відмову в
прийнятті позову.

Ухвалою
судді апеляційного суду м. Києва від 31.01.2005 року позивачеві було надано
строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою
судді Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2005 p., позовна заява
вважається неподаною та повернута позивачу.

З
ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 21.02.2005 року не погодився
позивач ОСОБА_1 та подав касаційну скаргу, в обґрунтування якої посилається на
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування ухвали та повернення справи на новий розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду ухвали відсутні, виходячи з
наступного.

Справа №
33ц-602кс-07
Категорія 36

Головуючий в
апеляційній інстанції Левченко Є.Ф.

Доповідач
Висоцька B.C.

2

Постановляючи
ухвалу про визнання неподаної та повернення позовної заяви, суддя апеляційного
суду виходив з того, що вона за змістом не відповідала вимогам ст. 137 ЦПК
України, яка діяли під час виниклих правовідносин, а саме позивач не зазначив
конкретної норми закону, на підставі якої передбачено можливість стягнення
моральної шкоди саме із судді, як посадової особи; не зазначив якими конкретно
винними діями відповідача була завдана моральна шкода, оскільки на час подання
позову ОСОБА_1 не мав даних про наслідки перегляду апеляційною інстанцією
ухвали судді та не додав до позовної заяви належним чином завірену копію
медичної довідки про наявність пільги щодо сплати державного мита. Пропозиція
виправити у встановлений строк недоліки скарги не була виконана у встановлений
судом строк.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали суду першої і апеляційної
інстанції постановлені з додержанням вимог матеріального та процесуального
закону та відсутні передбачені ст. 342 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
судді Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.