Справа№2- 189/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року             Ленінський районний суд м. Полтави
в складі:

головуючого судді                  - Парахіної Є.В.,

при
секретарі                          - Олефір А.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця № 8 м. Полтава, відділ опіки та піклування виконкому
Ленінської районної у м. Полтаві ради про виселення та усунення перешкод в
користуванні житлом, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1., ОСОБА_4. в
своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2. звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_3. про виселення, посилаючись на те, що вони та їхня неповнолітня
донька ОСОБА_2. є співвласниками квартири №АДРЕСА_1, в м.
Полтаві, в листопаді 2005 року в цю квартиру, скориставшись відсутністю
господарів вселилась ОСОБА_3. з двома неповнолітніми дітьми, в 2006 році
народила третю дитину, на неодноразові прохання власників звільнити квартиру
ОСОБА_3. не реагує, що перешкоджає позивачам користуватись власністю, змушує
позивачку ОСОБА_1 з двома неповнолітніми дітьми проживати в квартирі у своєї
знайомої, в зв'язку з чим ставлять питання про виселення ОСОБА_3. з її трьома
неповнолітніми дітьми та усунення перешкод в користуванні житлом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала та
пояснила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло їй, ОСОБА_4. та
їхній неповнолітній доньці ОСОБА_2. належить на праві приватної спільної
часткової власності АДРЕСА_1 в м. Полтаві. Без її дозволу в листопаді 2005 року до цієї
квартири вселилась ОСОБА_3. До весни 2006
року позивачка проживала в смт Кобеляки Полтавської обл., оскільки
доглядала за хворою матір'ю, після смерті якої повернулась до м. Полтави і в
даний час разом з двома неповнолітніми дітьми проживає в квартирі у своєї
знайомої ОСОБА_5, сплачуючи за проживання 100
грн. на місяць. Вселитись до належної їй квартири не має можливості,
оскільки там мешкає ОСОБА_3. з трьома неповнолітніми дітьми, яка на
неодноразові прохання звільнити квартиру не реагує, що створює перешкоди в
користуванні власністю, в зв'язку з чим просила позов задовольнити, виселити
ОСОБА_3. з її трьома неповнолітніми дітьми з належної їй квартири та
зобов'язати не перешкоджати в користуванні житлом.

Відповідачка ОСОБА_3. проти позову заперечувала та пояснила, що дійсно
проживає в квартирі №АДРЕСА_1 в м.
Полтаві з трьома неповнолітніми дітьми -
ОСОБА_6, 1996 року
народження, ОСОБА_7, 2004
року народження, ОСОБА_8, 2006
року народження. В дану квартиру вселилась з дозволу брата ОСОБА_4, який є
одним зі співвласників квартири та дозволив проживати в ній доки його донька не
досягне повноліття. У вказаній квартирі вона та її діти не зареєстровані, вони
взагалі не мають реєстрації в м. Полтаві та Полтавській області, а виселитись
вона не має можливості, оскільки не має іншого житла та коштів для його найму,
так як у неї на утриманні троє неповнолітніх дітей, вона перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення трьох років.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування
Ленінської районної у м. Полтаві ради, враховуючи відмову позивача ОСОБА_4,
який є одним зі співвласників спірної квартири від своїх позовних вимог, не наполягала
на виселенні відповідачки та її неповнолітніх дітей.

Представник третьої особи -
ГЖЕД № 8 - до суду
не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу без участі представника.

2

Враховуючи думку сторін, а також наявні у справі докази, суд вважає за
можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи, який не
з'явився.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої
особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно довідки ГЖЕД № 8 від 01.11.2006 року, у квартирі
№АДРЕСА_1, в м.
Полтаві, квартиронаймачем якої був ОСОБА_4., зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2. та
ОСОБА_4.

В листопаді 2005
року до вказаної квартири з дозволу квартиронаймача ОСОБА_4 вселилась
ОСОБА_3., без оформлення договору піднайму житла в ГЖЕД № 8 та дозволу члена
сім'ї наймача ОСОБА_1., де
проживає до цього часу разом з трьома неповнолітніми дітьми.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні сторони, а також свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які в
судовому засіданні пояснили, що є відповідно сестрою та матір'ю відповідачки
ОСОБА_3. та позивача ОСОБА_4, їм відомо, що ОСОБА_3. близько року з дозволу
ОСОБА_4 проживає в його квартирі №АДРЕСА_1 в м.
Полтаві разом з трьома неповнолітніми дітьми, в цій квартирі не зареєстрована,
спірна квартира належить ОСОБА_4., ОСОБА_1. та їхній доньці ОСОБА_2, ОСОБА_3.
не має власного житла та коштів для його найму, тому проживає у вказаній
квартирі.

В спірній квартирі ОСОБА_3. та її неповнолітні діти не зареєстровані, що
підтверджується довідкою ГЖЕД №
8 від 01.11.2006 року,
крім того, за даними адресно-довідкового бюро УВС України в Полтавській області
ОСОБА_3. 02.11.2001 року
знята з реєстрації поАДРЕСА_2
в м. Полтаві, на даний час не має реєстрації.

ОСОБА_3. плату за проживання в кв. №АДРЕСА_1 в м. Полтаві не
вносить, не оплачує квартирну плату та комунальні послуги, що підтверджується
довідками про розмір заборгованості з ВАТ "Полтававодоканал", ВАТ
"Полтаваобленерго", розрахунком заборгованості за комунальні послуги,
витягом з особового рахунку з ГЖЕД №
8 за 2005-2006 роки та
не заперечується самою відповідачкою.

За змістом ст. 98 ЖК
України, наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з
ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому
приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за
користування приміщенням (тимчасових жильців), які на вимогу наймача або членів
сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а
в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Як пояснював в судовому засіданні позивач ОСОБА_4., він дійсно дав дозвіл
ОСОБА_3. на проживання в його квартирі разом з неповнолітніми дітьми на кілька
місяців, доки вона не знайде інше житло. Відповідачка фактично не оспорювала в
судовому засіданні той факт, що вселялась в квартиру №АДРЕСА_1, тимчасово.

Між тим, судом встановлено, що ОСОБА_1.
своєї згоди на вселення ОСОБА_3. в спірну квартиру не давала.

Як пояснювали в судовому засіданні позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_11., вони неодноразово протягом червня - вересня
звертались до ОСОБА_3. з проханням звільнити квартиру, остання просила надати
їй строк для того, щоб підшукати інше житло, проте фактично продовжує мешкати в
спірній квартирі до цього часу. Вказані обставини підтвердила в судовому
засіданні і відповідачка.

В серпні 2006
року квартира, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, АДРЕСА_1, була
приватизована та згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.08.2006 року Управлінням
житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому, належить на
праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
рівних частинах - по 1/3 кожному. Право
власності за вказаними особами зареєстровано в КП ПБТІ
"Інвентаризатор", що підтверджується витягом з реєстру права
власності на нерухоме майно.

При цьому, позивачка ОСОБА_1. разом
з неповнолітніми дітьми ОСОБА_2. 1995
року народження та ОСОБА_12,
2005 року народження, позбавлена можливості користуватись своєю власністю - квартирою №АДРЕСА_1 в м. Полтаві.

Як встановлено судом з пояснень позивачки та свідків ОСОБА_13. і ОСОБА_14, ОСОБА_1. з березня 2006 року проживає в
м. Полтаві, деякий час проживала в квартирі у ОСОБА_15 разом з двома
неповнолітніми дітьми, сплачуючи кошти за проживання, потім - в квартирі у
ОСОБА_14, сплачуючи останній кошти за проживання.

Як встановлено ст. 4
Закону України "Про власність" власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном.

3

Згідно ст.
150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину
будинку, квартиру), користуються (ним) нею для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

За змістом ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно позбавлениий права власності, право
приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 48 Закону
України "Про власність" власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1. та її
неповнолітня донька ОСОБА_2. як співвласники квартири №АДРЕСА_1 в м. Полтаві,
не мають можливості вселитись в спірну квартиру та близько року позивачка
вимушена проживати у своїх знайомих з двома неповнолітніми дітьми, її доводи
про те, що проживання в ній відповідачки ОСОБА_3. з трьома неповнолітніми
дітьми створює перешкоди в користуванні власністю, є обгрунтованими.

Твердження ж позивача ОСОБА_4 про можливість проживання ОСОБА_3. з її
трьома неповнолітніми дітьми в тій частині квартири, яка належить йому на праві
власності, поряд з позивачкою та двома її неповнолітніми дітьми, суд вважає
такими, що не заслуговують на увагу, оскільки квартира №АДРЕСА_1 в м. Полтаві
згідно технічного паспорту, є квартирою посімейного, спільного заселення
загальною площею 29,7 кв. м,
складається з 1 житлової
кімнати площею 19,9 кв. м,
питання ж щодо розподілу вказаної квартири її співвласниками не ставилось.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1. як
співвласниця квартири наполягає на виселенні відповідачки та її дітей,
відповідачка ОСОБА_3. в судовому засіданні не довела законність свого
проживання в спірній квартирі, не оспорювала та заявила, що не має наміру в
подальшому оспорювати свідоцтво про право власності на неї, суд приходить до
висновку, що позовна заява ОСОБА_1.
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, ст.
391 ЦК України,
ст. 98 ЖК
України, ст. 48 Закону України
"Про власність", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця № 8 м. Полтава, відділ опіки та піклування виконкому
Ленінської районної у м. Полтаві ради про виселення та усунення перешкод в
користуванні житлом - задовольнити.

Виселити з квартири №АДРЕСА_1 в м.
Полтаві ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_6, 1996 року народження, ОСОБА_7, 2004
року народження, ОСОБА_8, 2006 року народження, без надання іншого жилого
приміщення та зобов'язати не перешкоджати власникам ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у
користуванні житлом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.