АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 травня 2007 року                                                                                                м.
Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким, що

втратив   право
користування      жилою   площею,                   за   касаційною
скаргою

представника
позивача - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22
вересня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2004р.,

Встановила:

У грудні
2003р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання їх
такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1.
Вказувала, що відповідачі - її онук та його мати - її колишня невістка у 1995р.
добровільно залишили спірну квартиру, нею більше не цікавились, не проживали
без поважних причин, тому на підставі ст. 71, 72 ЖК України   втратили право користування жилим
приміщенням у вказаній квартирі.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2004р. позов задоволено,
визнано відповідачів такими, що втратили правок користування жилим приміщенням
у спірній квартирі.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2004р. апеляційна скарга ОСОБА_2    задоволена, рішення   Голосіївського  районного
суду

Справа №
33-ц-601кс/2007р.                                                                 Категорія
ЦП 10

Головуючий у
першій інстанції Нежура В.А.

Доповідач
Краснощокова Н.С.

2

м. Києва від
20.01.2004р. скасоване в частині визнання його таким, що втратив право
користування жилою площею в квартирі і справа в цій частині була направлена на
новий розгляд, в іншій частині рішення залишене без зміни.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2004р. у задоволенні
позову про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим
приміщенням відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2004р. апеляційна скарга ОСОБА_1
відхилена, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2004р.
залишено без зміни.

У
касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати судові
рішення., посилаючись на порушення судами вимог матеріального і процесуального
права.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Ураховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної
скарги.

Керуючись
статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

Ухвалила:

Касаційну   скаргу представника   позивача
ОСОБА_3   відхилити.

Рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2004р. та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 23 грудня 2004р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.