Справа 22 ц /983                                                   Головуючий у 1 -й інстанції Міхненко С.Д.
Категорія 33                                                         Доповідач Зарицька Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року колегія суддів судової палати
апеляційного суду

Житомирської області в складі:

головуючого                      Снітка
С.О.

суддів                                  Зарицької Г.В.

Балашкевича С.В.

при секретарі    Сухоребрій Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу 25/100 частин житлового будинку та
земельної ділянки частково недійсним та переведення на ОСОБА_1. прав та
обов'язків покупця за апеляційною скаргою ОСОБА_4. на рішення Малинського
районного суду Житомирської області від 03 березня 2007 року

встановила:

Рішенням
Малинського районного суду Житомирської області від 03 березня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано договір
купівлі-продажу 25/100 частин житлового будинку та земельної ділянки площею
0,1000 га, розташованих в АДРЕСА_1, укладеного 02 березня 2004 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 недійсним в частині купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000
га.

В решті позову відмовлено за безпідставністю.

В обгрунтування своїх висновків суд виходив з того, що на виконання вимог
ст.362 ЦК України
приватним нотаріусом був направлений рекомендований лист позивачу, в якому була
зазначена ціна та умови продажу, а також роз'яснювалося право з'явитися 22
січня 2004 року на 10 годину в нотаріальну
контору з приводу реалізації переважного права перед іншими особами на
купівлю частини житлового будинку та земельної ділянки, проте, позивач для
укладення договору не з'явився. Крім того, суд виходив з того, що відповідно до
рішення Малинського районного суду від 23 березня 2006 року визнано недійсним
рішення 9-ої сесії 24 скликання

2

Малинської міської ради від 27 грудня 2002 року в частині
передачі в приватну власність присадибних земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
та видачу їм Державних актів на право приватної власності на землю. Ухвалою
апеляційного суду Житомирської області від 08 червня 2006 року вказане рішення
залишено без зміни, виключено з нього посилання на скасування спірних Державних
актів на право приватної * власності на землю.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення в частині задоволення позову залишити без змін,
а в частині відмови в задоволенні позову скасувати і ухвалити в цій частині
нове рішення по суті позовних вимог та перевести на нього права та обов'язки
покупця на 25/100 частин житлового будинку. Апелянт посилається на те, що
рішення в частині відмови у позові є необгрунтованим.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду
першої інстанції, перевіривши законність та обгрунтованість рішення в цих
межах, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до
ч.1 та ч.2 ст.362 ЦК України
у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки
у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на
яких він її продає.

Якщо інші
співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна
протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від
дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій
особі.

Як видно з матеріалів справи, на виконання вимог ст.362 ЦК України приватним нотаріусом ОСОБА_5 26 січня 2004 року позивачу
ОСОБА_1. було направлено заяву ОСОБА_2 про намір продати належну їй частку
25/100 у житловому будинку та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, де було
зазначено ціну та інші умови продажу. Заява направлена ОСОБА_1. більше ніж за
місяць до укладення оспорюваного договору, про що не заперечував сам позивач.

Оскільки позивач
своє переважне право на купівлю частини житлового будинку у передбачений
законом термін не використав, то відповідач ОСОБА_2 мала право продати належну
їй частку у житловому будинку іншій особі.

Суд дійшов
правильного висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання договору
купівлі-продажу частини житлового будинку та переведення на позивача прав та
обов'язків покупця є безпідставними та обгрунтовано відмовив у їх задоволенні.

3

Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують, не свідчать про порушення судом норм
матеріального чи процесуального права, підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.
209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 03 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.