Справа № 22-ц-2142007
рік                                           Головуючий
Категорія 43                                                                           Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів Козлова
О.М., Кочегарової Л.М.

при секретарі
Жило І.А. розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного
обласного комунального підприємства "Донецькоблводоканал"
(ДОКП„Донецькоблводоканал"), Докучаєвського виробничого управління
Водопровідно-каналізаційного господарства (Докучаєвське ВУ ВКГ) про захист прав
споживача за апеляційною скаргою позивача на рішення Волноваського районного
суду Донецької області від 7
листопада 2006 року,

встановила:

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 7 листопада 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Зобов'язано ДОКП „Донецькоблводоканал"
в особі Докучаєвського ВУ ВКГ не нараховувати ОСОБА_1 плату за послуги по
водопостачанню з 1 січня 2000 року. Стягнуто з
ДОКП „Донецькоблводоканал" на користь позивача у відшкодування моральної
шкоди 200 грн. В
решті позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення змінити і постановити нове рішення про визнання
договірних відносин між ним та ДОКП „Донецькоблводоканал" в особі
Докучаєвського ВУ ВКГ, стягнути з ДОКП „Донецькоблводоканал" у
відшкодування моральної шкоди 9 274 грн., стягнути з Докучаєвського ВУ ВКГ
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ДОКП „Донецькоблводоканал"
Водяхіну В.М., яка просила відмовити у задоволенні скарги, перевіривши
матеріали справи та дослідивши доводи скарги, колегія суддів вважає, що у
задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 з 1996
року проживав у будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору найму жилого приміщення. Власник будинку ОСОБА_2 попередив
ОСОБА_1 про те, що вода до будинку подається не регулярно. В 1997 році ДОКП
„Донецькоблводоканал" на ім'я ОСОБА_1 було відкрито особистий рахунок по
розрахункам за воду, але з жовтня 2001
року оплата за споживання води позивачу не нараховувалася. ОСОБА_1 з
власної ініціативи проводив часткову оплату послуг з водопостачання.

Задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_1 і зобов'язуючи ДОКП „Донецькоблводоканал" не
нараховувати позивачу оплату за послуги з водопостачання з 1 січня 2000 року, суд
виходив з того, що відповідач безпідставно нараховував позивачу ці платежі.
Оскільки мало місце порушення прав ОСОБА_1, суд частково задовольнив його
вимоги про відшкодування моральної шкоди.

2

Висновки суду є обґрунтованими і відповідають
обставинам справи та наданим доказам.

Так, згідно
довідки Волноваського БТІ, домоволодіння по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2на
підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 20 травня 1993 року.

За умовами
договорів найму жилого приміщення в будинках, що належать громадянам на праві
приватної власності, укладеними між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, оплата за користування
водою не передбачалася.

Згідно з
довідкою ДОКП „Донецькоблводоканал" від 19 березня 2003
року з жовтня 2001 року
нарахування оплати за воду ОСОБА_1 не проводилося.

З пояснень
сторін, матеріалів справи вбачається, що власник будинку ОСОБА_2 не уповноважував
ОСОБА_1 виступати з претензіями до ДОКП „Донецькоблводоканал" щодо
водопостачання.

Таким чином, суд
першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно встановив обставини справи,
наданим і безпосередньо дослідженим у суді доказам дав належну оцінку, правильно
застосував матеріальний закон і дійшов обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки вимоги по оплаті за
воду могли пред'являтися відповідачем тільки власнику будинку.

Не погоджуючись
з відмовою у позові про визнання договірних відносин між позивачем і ДОКП
„Донецькоблводоканал", ОСОБА_1 послався на те, що він надав суду книжку по
оплаті послуг з водопостачання і тому вважає, що між ним та відповідачем  існував договір про надання послуг.

З цими доводами
апеляційної скарги погодитися не можна, оскільки вони суперечать положенням
матеріального права.

Згідно з
Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1437 від 30 грудня 1997 року, споживачем
послуг є наймач (власник) квартири (
приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного
та гарячого водопостачання.

Як вбачається із
справи, власником будинку є ОСОБА_2 і тому вимоги ОСОБА_1 про те, щоб апеляційний
суд визнав наявність договірних відносин між ним і ДОКП
„Донецькоблводоканал" в особі Докучаєвського ВУ ВКГ є неспроможними.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що судом необґрунтовано зменшено розмір відшкодування
моральної шкоди безпідставні, оскільки в рішенні суду наведені обставини на
підставі яких суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди в сумі 200
грн..

Відповідно до
ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів.

Оскільки при
розгляді справи в Волноваському районному суді свідки, які зазначені позивачем
в апеляційній скарзі, безпосередньо не були допитані, погодитися з тим, що суд
надав перевагу поясненням ОСОБА_2 не можна.

3

Враховуючи, що
колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги
ОСОБА_1,    викладені в апеляційній    скарзі вимоги про стягнення з ДОКП
„Донецькоблводоканал"    понесених
позивачем    витрат    на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.
задоволенню не підлягають.

Рішення суду
постановлене на підставі норм матеріального права, відповідає положенням п.9
постанови Пленуму Верховного Суду України №
4 від 31 березня 1995 року „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної шкоди", вимогам ст. 10,60,213,214 ЦПК України і
підстав для його скасування немає.

Відповідно до
ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись
ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 7 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.