Справа №2-2881
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03
травня 2007 року                                                    Рівненський
міський суд

в особі
головуючого

судці                                                                             Кухарця
В.М.

при
секретарі                                                              Трет'яковій Т.В.

з участю
представників позивача -                          ОСОБА_3

та
адвоката                                                                  ОСОБА_4

представника
третьої особи                                      Рояско
О.Б.

провівши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне
заочний розгляд цивільної справи за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про припинення дії трудового договору, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненський
міський центр зайнятості, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце
розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлення про причини
неявки до суду від неї не надійшло.

Представники позивача вимоги своєї довірительки підтримали, просять
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Рівненського міського центру зайнятості пояснила, що відповідно
до роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України №06 -2/233 від
09.11.2004 p.,
№06 - К29121/14 від 30.06.2005 р. зняття трудового договору з реєстрації в
державній службі зайнятості за відсутності однієї із сторін трудових відносин
можливе лише за умови, якщо до центру зайнятості буде подане рішення суду, яке
набрало законної сили, щодо припинення дії такого договору або визнання його
таким, що втратив силу.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх
доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до ч.І ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового
договору є:

1)
угода сторін;

2)
закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім
випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не
поставила вимогу про їх припинення;

3)
призов або вступ працівника на військову службу,
направлення на альтернативну (невійськову) службу;

4)
розірвання трудового договору з ініціативи працівника
(статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті
40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво
трудовим колективом органу (стаття 45);

5)
переведення працівника, за його згодою, на інше
підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду;

6)
відмова працівника від переведення на роботу в іншу
місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від
продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;

7)
набрання законної сили вироком суду, яким працівника
засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням)
до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість
продовження даної роботи;

8)
підстави, передбачені контрактом.

Як на правову підставу звернення до суду позивач посилається на п.4 ч.І
ст.36 КЗпП, однак не подала суду доказів того, що як підстави припинення
трудового договору дійсно мали місце обставини, описані законодавцем у
ст.ст.38, 39, 40, 41, 45 КЗпП України. Зокрема, вказує, що ОСОБА_2 не виходить
на роботу з серпня 2006 року, однак доказів цьому не подала. Так, у копії листа
№6 від 27.09.2006 р. на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_1 вказує, що відповідач звільнена за
наказом №24 від 01.09.2006 p., однак з пояснень її представників в судовому засіданні
незрозуміло з чиєї ініціативи мало місце розірвання трудового договору і чи
дійсно воно мало місце.

Керуючись ст.ст.
10,11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії трудового договору, за
безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294
Цивільного процесуального Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення; апеляційна скарга на
рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.