Справа № 22-131707                                    Головуючий
в 1 інстанції: Єремейчук С.В.
Доповідач: Хилевич С.В.
10 грудня 2007 року                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання
за участю сторін та їх представників,
розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Рокитнівського районного суду від 5 жовтня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідачів, які
не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації, Рокитнівська державна нотаріальна контора; про
визнання права власності на частку в спадковому майні та усунення перешкод у
користуванні власністю і зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання права на частку в спадковому майні,
в с т а н о в и л а:
квітні 2006 року ОСОБА_1звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2ОСОБА_3ОСОБА_4треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації, Рокитнівська державна нотаріальна контора; про визнання права
власності на частку в спадковому майні та усунення перешкод у користуванні
обґрунтування позову вказувала, що ОСОБА_5який є її батьком, а також батьком
ОСОБА_3і ОСОБА_410 листопада 1983 року отримав земельну ділянку з правом
безстрокового користування під будівництво індивідуального житлового будинку по
АДРЕСА_1. У 1985 році будинок прийнято в експлуатацію, зареєстровано на його
ім'я, хоча фактично зазначений житловий будинок був власністю подружжя -
ОСОБА_5 і ОСОБА_2матері позивача та ОСОБА_3таОСОБА_4
липня 2002 року ОСОБА_5помер, не склавши заповіту.
її думку, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР позивач та її мати -
ОСОБА_2прийняли спадщину, оскільки на день смерті проживали спільно з померлим.
державною нотаріальною конторою відмовлено у прийнятті заяви й видачі свідоцтва
про право власності на спадщину.
ОСОБА_2не визнає право позивача на спадкове майно, відібрала ключі й не
допускає до будинку, створюючи перепони в користуванні власністю.
на правила ст. 370 ЦК України стосовно рівності часток у спільній сумісній
власності, згідно чого ОСОБА_5належить 12 частина спірного житлового будинку,
а тому частка позивача у спадковому майні становить 12 частину, або 14
частину всього спірного житлового будинку.
суд визнати за нею право на спадщину за законом на 14 частину житлового
будинку, усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зобов'язання
відповідачів не чинити таких перешкод.
квітні 2007 року ОСОБА_3ОСОБА_4заявлено зустрічний позов до ОСОБА_1і ОСОБА_2із
вимогою визнати право на частку в спадковому майні.
зустрічний позов, покликалися на ту обставину, що вони за три місяці до смерті
батька, під час його хвороби, здійснювали за ним догляд, а також залишалися
після смерті жити разом з матір'ю з метою підтримати її та взяти участь у
поминальних заходах. Виходячи з наведених підстав, вважали, що прийняли
спадщину, фактично вступивши в оперативне управління спадковим майном.
визнати за ними право власності кожній на 18 частину житлового будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.
Рішенням
Рокитнівського районного суду від 5 жовтня 2007 року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1право власності на 18 частину спірного будинку
загальною  площею у 106, 8 м. кв.,
житловою площею у 68, 2 м. кв., надвірні прибудови, а саме на хлів „Б”, хлів
„б”, хлів „Г”, вбиральню „В”, огорожу №1 та огорожу №2. У позові про усунення
перешкод у користуванні власністю відмовлено.

Зустрічний
позов задоволено повністю і визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4право власності на 18
частину житлового будинку кожній, а саме - за ОСОБА_3 визнано право на спірне
майно загальною площею у 106, 8 м. кв., житловою площею у 68, 2 м. кв.,
надвірні будівлі, які складаються із хліва „Б”, хліва „б”, хліва „В”, огорожі
№1 і огорожі №2. За ОСОБА_4визнано право на нерухоме майно загальною площею у
106, 8 м. кв., житловою площею у 68, 2 м. кв., надвірні будівлі, які
складаються із хліва „Б”, хліва „б”, хліва „В”, огорожі №1 і огорожі №2.

У
поданій апеляційній скарзі позивач покликається на незаконність рішення, а саме
на порушення норм матеріального й процесуального права, що призвели до
неправильного вирішення справи.

На
її думку, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов ОСОБА_3оскільки
показаннями свідків підтверджено її відсутність в участі ведення господарства і
неможливість вступити в управління й володіння спадковим майном, так як у той
час вона проживала за іншою адресою.

Вважає
рішення стосовно відмови в позові про усунення перешкод в користуванні
власністю безпідставним, позаяк висновок суду про недоведеність обставини права
власності ОСОБА_1щодо спадкового майна є необґрунтованим. Натомість вона
позбавлена доступу до спірного житлового будинку в зв'язку із заміною матір'ю
замків у вхідних дверях.

Просила
апеляційний суд скасувати рішення суду, що оскаржується, та ухвалити нове, яким
її вимоги задовольнити. Зустрічний позов просила задовольнити частково.

В
судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги повністю, надавши колегії
суддів пояснення в межах її доводів.

ОСОБА_2і
ОСОБА_3заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, покликалися на її
безпідставність. Просили колегію суддів відхилити скаргу, залишивши рішення
суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, і
з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги, виходячи з такого.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції виходив із часткової обґрунтованості вимоги
ОСОБА_1про визнання за нею права власності й недоведеності вимоги про усунення
перешкод в користуванні власністю, а також із обґрунтованості зустрічного
позову.

Між
тим, такий висновок суду частково суперечить обставинам справи й перевіреним
колегією суддів доказам у їх сукупності.

З
матеріалів справи вбачається, що на вхідних дверях спірного житлового будинку
замінено замки, що позбавило позивача мати вільний доступ до об'єкта своєї
власності. Зазначену обставину ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6та
ОСОБА_7(а.с. 138-138, зворот). Підстав для критичної оцінки показань указаних
свідків колегія суддів не вбачає, оскільки ці показання повністю збігаються з
обставинами справи.

Згідно
із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні
ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведені
обставини дають достатні підстави для задоволення позову в частині усунення
перешкод в користуванні власністю.

Враховуючи
невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, рішення, що оскаржується,
підлягає частковому скасуванню й ухваленню в цій частині нового рішення.

На
підставі ст. 391 ЦК України, керуючись ч. 3 ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3,
4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Рокитнівського районного суду від 5 жовтня 2007 року в частині відмови у позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідачів, які
не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації, Рокитнівська державна нотаріальна контора; про
усунення перешкод у користуванні власністю - скасувати.

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідачів, які
не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації, Рокитнівська державна нотаріальна контора; про
усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити повністю.

Зобов'язати
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4не чинити перешкод у користуванні її власністю, а саме
18 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 Рівненської області.

В
решті - рішення залишити без змін.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Сторони
мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та
рішення апеляційного суду протягом двох місяців з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: