Справа № 22-1444 2007р.                           Головуючий у першій інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

15
серпня 2007року           Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного

суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого
- судді   Полежая В.Д., суддів  Черниш Т.В.,

Спірідонової
Л.С., при секретарі    Ліпкіній Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2007 року,

встановила:

В листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кіровоградського обласного
управління юстиції, відділу державної виконавчої служби у Кіровському районі м.
Кіровограда (далі- ВДВС), Кіровоградської філії спеціалізованого державного
підприємства «Укрспецюст» (далі-СДП «Укрспецюст») і ОСОБА_2 про визнання
недійсними проведених 7 жовтня 2005 р. прилюдних торгів з реалізації належного
йому на праві власності будинку, розташованого в АДРЕСА_1; протоколу і акту про
проведення торгів та свідоцтва про право власності на будинок, виданого на ім»я
ОСОБА_2 Позовні
вимоги мотивував тим, що прилюдні торги були проведені з порушенням чинного
законодавства, зокрема, вимог розділів 1,2 та 3 «Тимчасового положення про
проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», ст.ст.
34, 66 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17
травня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
та його представник ставили питання про скасування рішення суду з мотивів
порушення норм матеріального та процесуального права, просили ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначали, зокрема,
що суд не з»ясував фактичні обставини, за яких було звернено стягнення на майно
позивача, не дав належної правової оцінки діям судових виконавців, які, не
зважаючи на зупинення за ухвалами суду виконавчого провадження, неправомірно
продовжували виконання рішення про стягнення боргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача, діючи за
відповідною довіреністю, доводи апеляційної скарги підтримав, представники
відповідачів ці доводи заперечували як безпідставні.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах, визначених ст.ст. 303 ЦПК України, заслухавши
пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Судом встановлено
і матеріалами справи та оглянутого виконавчого провадження підтверджено, що
спірний будинок, належний позивачеві на підставі договору дарування, був
реалізований шляхом проведення прилюдних торгів у порядку виконання рішення
Кіровського районного суду від 23 грудня 2002 року про стягнення з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_3. 268500 грн.

Здійснюючи відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішення суду, державним виконавцем ВДВС 8 грудня 2003 року
відкрите виконавче провадження., 12 жовтня 2004 року було описано та накладено
арешт на будинок боржника, розташований поАДРЕСА_1, і після визначення його
оцінки 2 грудня 2004 року за відповідною заявкою передано на реалізацію СДП
«Укрспецюст», з яким 13 грудня 2004 року було укладено відповідний договір про
реалізацію майна, на яке звернено стягнення за рішенням суду від 23 грудня
2002р. За цією угодою і були організовані та 7 жовтня 2005р. проведені прилюдні
торги з продажу спірного будинку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що ці торги
організовані та проведені СДП «Укрспецюст» з дотриманням вимог Тимчасового
положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна» (далі-Тимчасове положення).

Такий висновок грунтується на законі і доказах, якими підтверджено, що
спеціалізована організація, отримавши від ВДВС необхідні документи, перелік
яких визначений п.3.1 Тимчасового положення, в тому числі щодо належності
будинку ОСОБА_1.,20
вересня 2005 року в газеті «Народне слово» про проведення торгів розмістила
інформаційне повідомлення про будинок, що підлягає реалізації. Зміст цього
повідомлення відповідає вимогам п.3.6, 3.9 Типового положення.(аїс.59). Сторони
виконавчого провадження 22 вересня 2005р. належним чином повідомлялись про дату,
місце та час прилюдних торгів, стартову ціну реалізації майна (а.с.56,57). Про
порушення Типового положення не свідчать і дані протоколу проведення торгів від
7 жовтня 2005 р., та складений ВДВС і ДСП «Укрспецюст» 10 жовтня акт про
виконання робіт, і акт продажу з прилюдних торгів від 11 жовтня, згідно яких
спірний будинок продано переможцю торгів ОСОБА_2 за 66778 грн. (а.с.60.61,91).

Позивач, посилаючись на невідповідність організації та проведення торгів
вимогам зазначеного положення, будь - яких доказів на підтвердження своїх
доводів не надав. Не містять їх і матеріали справи.

Крім того, відповідач у справі - СДП «Укрспецюст» не наділений правом
зупиняти виконавче провадження. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням
Кіровського районного суду від 29 вересня 2005 року скасовано постанову ВДВС
від 8 вересня 2005 року про поновлення виконавчого провадження(а.с.48), однак
постанову про зупинення у зв»язку з цим виконавчого провадження до ДСП «Укрспецюст» не
було направлено.

За таких обставин суд дійшов до правильного висновку про
відсутність правових підстав для визнання прилюдних торгів як правочину в
розумінні ст. 202 ЦК України
недійсним згідно ст. 215 та 228 ЦК
та застосування встановлених ст. 216 ЦК
правових наслідків.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильного по суті
рішення не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели б до
помилкового вирішення справи.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 311-313 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та його
представника відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до
Верховного Суду України протягом двох місяців.