справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
квітня 2007
року                                   Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого -
судді Крамаренко А.І.

при секретарі - Корнієнко Ні. за участю: представника
позивача      -
Кочетової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третіх осіб приватного нотаріусу
Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, управління житлового
господарства виконкому Бердянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування
АДРЕСА_1 по
вул. Піонерській в м. Бердянську, виселення з АДРЕСА_2
по вул. Піонерській в м. Бердянську
без надання іншого житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника за дорученням ОСОБА_4 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2,
третіх осіб управління житлового господарства
виконкому Бердянської міської ради, приватному нотаріусу Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право
користування АДРЕСА_1 по вул. Піонерській в м. Бердянську, виселення із АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 29
червня 2004
року, укладеного між Федерацією професійних спілок України та ОСОБА_1 ,
остання є власником 68/75
часток гуртожитку АДРЕСА_2по вул. Піонерській в м. Бердянську. Кімнати АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 входять у 68/75
часток вказаного гуртожитку. 27
серпня 1991
року ОСОБА_2 була надана для
проживання кімната АДРЕСА_1 гуртожитку
і проведена відповідна реєстрація
місця проживання. В зазначеній кімнаті ОСОБА_2 проживав з іншими особами чоловічої статі, які не перебували з ним в родинних відносинах.

Відповідно до листа начальника КП "Бердянська
будівельна дільниця Федерації
професійних спілок України" Святохи М.Ф. від 16
серпня 2002
року на адресу заступника Бердянського міського голови та
редакції Бердянської суспільно-політичної
газети "Південна Зоря" з 1998 року ОСОБА_2 самоуправно переселився в кімнату АДРЕСА_3
гуртожитку, протягом тривалого часу
зловживає спиртними напоями та веде
анті суспільний образ життя.

В результаті систематичних неплатежів за користування
житлом у ОСОБА_2 утворилась заборгованість,
яка станом на ЗО липня 2004 року
склала 1176
грн. 85 коп., яка рішенням суду від 25
жовтня 2006
року стягнута на користь ОСОБА_1

На
початку 2004 року ОСОБА_2 самоуправно
без дозволу власника гуртожитку та отримання відповідного ордеру
переселився в кімнату АДРЕСА_3, в якій проживає до теперішнього часу, продовжує
вести антісуспільний образ життя,
зловживати спиртними напоями, порушує тишу та покій мешканців гуртожитку, створив антісанітарні умови та зловіння
в кімнаті АДРЕСА_2 гуртожитку,
забруднює придомову територію під
вікнами займаного приміщення смітєм, побутовими відходами,
виправленнями.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням
ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги, просить
визнати відповідача таким, що втратив право користування АДРЕСА_1 по вул. Піонерській
в м. Бердянську, виселити відповідача із АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи , в судове засідання не з'явився. Подав заяву про
розгляд справи у його відсутність.

Представник управління житлового господарства виконкому Бердянської
міської ради в судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, в матеріалах справи є її пояснення щодо посвідченого нею договору купівлі-продажу 68/75 часток гуртожитку АДРЕСА_2 по вул. Піонерській в м. Бердянську.

Заслухавши учасників судового засідання, допитав свідків,
дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

68/75 часток гуртожитку по вул. Піонерській, 59
належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 29 червня
2004 року
, укладеного
між ОСОБА_1 та Федерацією професійних спілок України, посвідченого приватним
нотаріусом Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.06.2004
року, витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 09.07.2004 року, актом прийому-передачі по договору
купівлі-продажу 68/75 часток
гуртожитку від 13.07.2004 року.

Відповідно до відповіді Бердянського комунального
підприємства з технічної інвентаризації №850
від 20 листопада 2006 року , копії технічного паспорту на гуртожиток АДРЕСА_2
по вул. Піонерській в м. Бердянську
кімнати АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 гуртожитку
увійшли в договір купівлі-продажу 68/75 часток гуртожитку від 29
червня 2004 року.

Відповідно до ст. 47 Конституції України , ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або
обмежений у праві ним
користуватися інакше як з підстав і в порядку, встановлених законом.

Позивач як підстави позовних вимог зазначив :
не проживання в кімнаті АДРЕСА_1
гуртожитку з 1998
року, відсутність підстав для
користування кімнатою АДРЕСА_2 гуртожитку;
невиконання обов'язку по внесенню щомісячної квартирної плати, порушення прав власника по користуванню належним
йому майном, антісуспільну поведінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював трактористом в КП
"Бердянська будівельна дільниця Федерації професійних спілок України"
з 13 листопада
1990 року
до 13 листопада
1995 року
і був звільнений в зв'язку з виходом на пенсію.

Під час роботи ОСОБА_2 27 серпня 1991 року була надана кімната АДРЕСА_1
гуртожитку АДРЕСА_2
по вул. Піонерській в м. Бердянську
і проведена реєстрація за даною адресою, що
підтверджується копією паспорта відповідача.

Факт
самоуправного переселення в 1998
році відповідача в кімнату АДРЕСА_3
а в жовтні
2004 року
в кімнату АДРЕСА_2 гуртожитку
підтверджується листом начальника КП
"Бердянська будівельна дільниця Федерації професійних спілок України" Святохи М.Ф. від 16
серпня 2002
року на адресу заступника Бердянського міського голови та редакції
Бердянської суспільно-політичної газети
"Південна Зоря", угодою про уступку вимоги , укладеної між КП "Бердянська будівельна дільниця Федерації
професійних спілок України та ОСОБА_1
30 липня
2004 року,
копіями паспорта відповідача та форми №16 ВГІРФО Бердянського MB УМВС
України в Запорізькій області. Даний факт також визнаний відповідачем і відповідно до ч.1
ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за користування житлом станом на березень 2007
року складає 1671
грн. 45 коп.

Зловживання відповідачем спиртними напоями, використання
займаного приміщення для розпивання спиртних напоїв із сторонніми особами,
порушення тиші та покою мешканців гуртожитку,
створення ним антісанітарних умов та зловіння в кімнаті АДРЕСА_2 гуртожитку,
забруднення придомової територію під вікнами займаного ним приміщення сміттям, побутовими відходами, виправленнями підтверджується матеріалами справи, наданими
фотографіями та поясненнями свідків : ОСОБА_5, ОСОБА_6

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном.

За змістом ст. ст. 41, 42 Конституції України, ст. 320
ЦК України, п. п. 9-10 Примірного Положення про гуртожитки підставою для вселення в гуртожиток є ордер, виданий відповідно до
спільного рішення адміністрації та профспілкового
комітету підприємства, установи , організації або дозвіл власника гуртожитку, наданий у відповідній формі.

Обов'язки осіб, проживаючих в гуртожитках, передбачені п.
п. 18, 19 Примірного
Положення про гуртожитки , зокрема:
використовувати житлову прощу
відповідно з призначенням, підтримувати чистоту та порядок у житловому приміщенні та приміщеннях спільного
користування, брати участь у прибиранні
придовомої території, своєчасно вносити плату за користування гуртожитком. Самовільне переселення із одного
приміщення гуртожитку в інше забороняється.

У випадку необхідності переселення громадян з одного
житлового приміщення в інше даного гуртожитку
проводиться в порядку, встановленому для надання житлового приміщення в гуртожитку з видачею нового ордера.

Згідно із п. 44 Примірного Положення про гуртожитки громадяни ,
які самоуправно зайняли житлову площу в гуртожитку,
виселяються без надання ним
іншого житлового приміщення. Громадяни також можуть бути виселені із гуртожитку
без надання іншого житлового приміщення з підстав, передбачених ч. 1
ст. 116 ЖК України.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичні порушення правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання із ними в одній
квартирі, чи в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення

винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. А згідно ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача
щодо наявності у відповідача
заборгованості по оплаті за проживання в гуртожитку, оскільки, перелік підстав, відповідно до яких особа може
бути виселена з гуртожитку , передбачений п.
п. 40 -
44 Примірного Положення про гуртожитки, є вичерпним.

Одночасно, суд вважає доведеними і обгрунтованими
належними доказами факти непроживання
відповідача в кімнаті АДРЕСА_1 гуртожитку
без поважних підстав з 1998
року, самовільного зайняття
відповідачем в 1998 році
кімнати АДРЕСА_3 , а
в 2004 році
- кімнати
АДРЕСА_2 гуртожитку,
ведення відповідачем антісуспільного
образу життя, що виражається у зловживанні спиртними напоями, використанні займаного приміщення для розпивання
спиртних напоїв із сторонніми особами, порушенні
тиші та покою мешканців гуртожитку, створенні
антісанітарних умов та зловіння в кімнаті АДРЕСА_2 гуртожитку, забрудненні придомової територію під вікнами займаного приміщення сміттям, побутовими відходами, виправленнями.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 213 -
215 ЦПК України, ст. ст. 41,
42, 47 Конституції України, ст. ст. 9, 116, 127 -132 ЖК України, Примірним Положенням про гуртожитки, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1
по вул. Піонерській в м. Бердянську.

Виселити ОСОБА_2 із житлової АДРЕСА_2 по вул. Піонерській в м. Бердянську
без надання іншого житлового приміщення

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.