Справа № 22ц-1298
/ 200? р.                                                 Головуючий
у першій інстанції -
Категорія - цивільна            Доповідач   Миронцов В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року                                                                                              м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ  у складі:

головуючого-судді.        КОРЕНЬКОВОІ З.Д-

суддів:                    МИЮЩОВАВ.М., ЗАБОЛОТНОГО
В.М.

при секретарі:
МЕХЕДТ.О.

за
участю - позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 13 червня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітню дитину у зв"язку з навчанням,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення з останнього на її користь аліменти на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання до 30.06.2001
року в твердій грошовій сумі 250 грн. щомісячно. В обгрунтування заявлених
вимог позивачка посилалася на те, що відповідач виплачував аліменти на
утримання сина до його повноліття. У 2006 році син поступив до Ніжинського
державного університету ім.. М.Гоголя на платну форму навчання і вона має
сплачувати щорічно 2500 грн. Оскільки таких коштів вона не має, бо її
заробітної плати вистачає лише на матеріальне утримання сина, а тому, щоб син
продовжив навчання' необхідно щоб його батько сплачував аліменти на його
утримання до закінчення навчання.

Рішенням Ніжинського міжрайонного суду від 13 червня 2007
року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 200 грн. щомісячно починаючи з 22 травня 2007 року і
продовжуючи до 27.04.2011 року до досягнення 23 річного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки
аліменти в розмірі V* частини заробітку за період жовтень-квітень місяць
кожного року до 27.04.2011 року до досягнення сином 23 річного віку на період
продовження навчання. В обгрунтування скарги апелянт послався на порушення
судом норм матеріального права. Зокрема, суд * при винесенні рішення без
достатнього виваження обставин на які звертає увагу ст. 199 СК України
за6ов"язав його сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі без врахування
його матеріального стану. При цьому відповідач також послався на п.20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного
кодексу України та при розгляді справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, який також зазначає на
наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, неприємливим
на думку апелянта є застосування судом ст..
184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а

саме судом не наведено конкретних обставин, «сі б обґрунтовували визначений
розмір щомісячно! сплати саме в 200 грн, оскільки його заробітна плата -
посезонна і її отримання в опалювальний сезон вказує на його рівень
матеріального забезпечення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого
висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міжрайонного
суду від 13 червня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання ОСОБА_3 27.04.1988 р.
в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 22 травня 2007 року і
продовжувати до 27.04.2011 року до досягнення 23 річного віку, за умови
продовження навчання до цього часу. На користь держави 51 гри. державного мита
та 7 грн.50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітній
син продовжує навчання і у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги,
батьки забов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працює в Гайворонській ЗОНІ І-ІІ
ст.. Бахмацького
району постійним кочегаром і має нарахування заробітної плати в опалювальний
сезон, а саме з вересня по травень, що підтверджується довідками про доходи
(л.с.3,9) за інші літні місяці зарплата не нараховується. Крім того, відповідач
проживає з дружиною, яка не працює та має на утриманні неповнолітнього сина
Андрія 1994 року народження.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів
з одного з батьків суд враховує матеріальне становище платника аліментів,
наявність інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції названі обставини не були враховані, в зв"язку
з чим постановляючи рішення, суд без будь якого обґрунтування визначив сплату
аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн.

З даним висновком апеляційний суд не може погодитись, оскільки відповідач
хоча і має постійне місце роботи, але дохід його нерегулярний, оскільки отримує
заробітну плату тільки в опалювальний сезон з вересня по травень, інших джерел
доходу не має. Крім того відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, а
тому при визначенні розміру аліментів апеляційний суд враховує вищезазначені
обставини і застосовує стягнення в твердій грошовій сумі зменшивши розмір
виплати до 165 грн. щомісячно, починаючи з 22 травня 2007 року і до закінчення
навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років.

Керуючись СТ.СТ.
307,309,313,314,316,317,319+ ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міжрайонного суду Чернігівської області від 13 червня
2007 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м. Ніжин
Чернігівської області на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 165 грн. щомісячно, починаючи з 22
травня 2007 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення
сином 23 років.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.