Справа  №   22ц
-   1319/2007                            Головуючий  у
Доповідач - Шевченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 серпня 2007
року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Бойко О.В.,

суддів -
Шевченка В.М., Горобець Т.В.,

при секретарі -
Пільгуй Н.В.,

з участю - ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
представників Чернігівської Обласної Психоневрологічної Лікарні - Косенко А.І.,
Скобелева A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 липня 2007 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні
про внесення змін про професійну назву роботи до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04
липня 2007 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції як
незаконне скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог про
внесення до трудової книжки позивачки запису про зміну професійної назви її
посади в Чернігівський обласній психоневрологічній лікарні у відповідності зі
змінами в чинному законодавстві України.

На думку
апелянта суд належно не з'ясував предмет судового розгляду та застосував закон,
який не регулює наявні правовідносини в даному конкретному випадку, допустив
неповноту судового слідства та невірно з'ясував обставини справи,
необгрунтовано відхилив заяву про призначення експертизи, так як встановлення
факту приналежності конкретних трудових функцій, зазначених у посадовій
інструкції, до певної спеціальності потребує діагностичного дослідження на
основі спеціальних Познань,
тобто - судової експертизи, не надав оцінки наявним у справі доказам на
підтвердження факту виконання позивачем роботи саме в галузі медичної
психології. Відповідачем не було спростовано що саме нею виконувалась робота з
медичної психології, а

саме з виконуваною функцією, роботою законодавство пов"язує виникнення
правових наслідків.Суд не дав оцінки наявним в матеріалах справи доказам на
підтвердження факту виконання нею -позивачкою роботи в галузі медичної
психології.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції
залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з
Класифікатором професій ДК 003-95 передбачено назву професії як лікар-психолог
- код 2221.2, так і психолог - код 2445.2.

Відповідно до диплому KB №544508 ОСОБА_1 отримала кваліфікацію психолога-викладача
(а.с. 107).

Відповідно до наказів про прийняття на роботу ОСОБА_1 була прийнята до
Чернігівської психоневрологічної лікарні на посаду психолога з 01.09.1987 року
та переведена психологом патопсихологічної лабораторії будучи звільненою
29.12.2003р., з обійманої посади( асі 18- 121 ).

Згідно зі штатним розписом в Чернігівській обласній психоневрологічній
лікарні ніколи не було посади лікаря-психолога, а була посада психолога в
патопсихологічній лабораторії (а.с. 124-139), і саме виходячи із виконуваної
позивачкою роботи та її кваліфікації в її трудовій книжці був зроблений запис
як про структурний підрозділ куди вона була прийнята на роботу так і про
виконувану нею роботу психолога (ас.7-8 ).Записи в трудовій книжці ОСОБА_1, про
прийняття на роботу, переведення, звільнення відповідають тексту видаваємих
адміністрацією лікарні наказів і не суперечать п.2.4. „Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників" затверджена наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства Соціального захисту
населення України 29.07.1993 року № 58.

Згідно з "Довідником кваліфікаційних характеристик професій
працівників", затвердженого наказом МОЗ України за №117 від 29.03.2002
року для праці лікарем-психологом необхідно мати вищу медичну освіту та
спеціалізацію за фахом "Медична психологія" з сертифікатом лікаря-спеціаліста.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 та виклад обставин, якими вона
обґрунтовувала позовну вимогу, оцінивши фактичні обставини справи суд правильно
відмовив в задоволенні позовних вимог останньої про внесення змін про
професійну назву її роботи в психо-неврологічній лікарні із назви посади   психолога на лікаря-психолога.

При
цьому колегія суддів не може погодитись із доводами апелянта, що виходячи із
змісту виконуваної нею роботи така суттєво відрізнялась від посадових функцій
психолога і ЇЇ кваліфікація відповідає сучасним освітньо-кваліцікаційним
вимогам до виконання роботи за спеціальністю медична психологія, і це є
законною підставою для занесення змін до її трудової книжки про професійне
назву професії. Оскільки відповідно до п.2.6 Інструкції Про порядок ведення
трудових книжок працівників, виправлення у трудовій книжці виконується
власником лише у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей
про роботу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка працювала на
посадах психолога в структурних підрозділах психо-неврологічній лікарні. Записи
в трудовій книжці про найменування роботи її посади записані відповідно до
найменувань професій і посад зазначених у „Класифікаторі професій".
Відповідність займаній посаді тій чи іншій професійній назві залежить від
конкретних професійних обов'язків, виконуваних працівником з дотриманням
освітньо-кваліфікаційних вимог встановлених для цих фахівців, а також за
наявності відповідних документів.

З наданих сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень доказів
вбачається, що функціонально ОСОБА_1 виконувала роботу психолога. Як медичний
психолог не атестувалась, будь-якого документа лікаря-психолога та сертифікату,
який дає дозвіл на зайняття діяльністю лікаря-психолога не має.

Виходячи з наведеного всі записи в трудовій книжці ОСОБА_1 відповідають її
посаді та виконуваній нею роботі психолога, і тому відповідач не
зобов"язаний виконувати виправлення в її трудовій книжці.

При цьому суд першої інстанції правильно відмовив позивачці в призначенні
експертизи по справі, оскільки виходячи з предмету доказування, обставин справи
і наданих доказів призначення експертизи за заявою позивачки є недоцільним.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є
суттєвими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели б до
неправильного вирішення справи, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Дпеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 липня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.