АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
квітня   2007 року колегія суддів судової
палаті у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії у складі:

Головуючого,
судді:  Моісеєнко Ті. суддів:  Полянської В.О. Мамасуєвої Л.О. при
секретарі:  Бєлоусові Є.С

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Територіального комунального житлово-експлуатаційного підприємства м.
Керчі, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3. на рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від
21 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2003 року ОСОБА_1. пред'явила у суді позов до ОСОБА_2., ОСОБА_3.
про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що відповідачі постійно на протязі шести років
затоплюють водою належну позивачці квартиру, в наслідок чого прийшли у
непридатність шпалери, лінолеум, плінтуса, пошкоджені стіни, підлоги,
електропроводка. Згідно висновку експерта, вартість відновного ремонту квартири
складає 2155 гривен. Позивачка також вважає, що вказаними діями відповідачів їй
спричинена моральна шкода.

ОСОБА_1. просила суд стягнути на її користь з відповідачів 2155 гривен у
відшкодування майнової шкоди та 3000 гривен у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 13.04.2006 року до участі в справі в якості
співвідповідача було залучено Територіальне комунальне житлово-експлуатаційне
підприємство м. Керчі, що підтверджується протоколом судового засідання від
13.04.2006 року (а.с.137).

Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім
рішенням Керченського міського суду від 21 грудня 2006 року позов ОСОБА_1.
задоволено частково, на її користь з відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
солідарно стягнуто 2155 гривен у відшкодування майнової шкоди, 300 гривен у
відшкодування моральної шкоди, вартість проведення експертизи у сумі 97,2
гривен, судові витрати у сумі 250 гривен. У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку,
що майнова шкода позивачці спричинена в наслідок затоплення її квартири з вини
відповідачів ОСОБА_2. Задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди,
суд першої інстанції вказав, що

Справа №
22-Ц-442- ф/2007

пошкодженням майна, належного позивачці, їй спричинено
моральні страждання, погіршився стан її здоров'я, був порушений звичайний
життєвий уклад.

Не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3. подала апеляційну скаргу, мотивовану
тим, що при ухваленні рішення судом, судом порушено норми матеріального та
процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для
справи.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3. вказує, що вона, проживаючи у квартирі на третьому поверху, не
могла затопити квартиру на першому поверху, мінуючи квартиру, яка розташована
на другому поверху. ОСОБА_3. вважає, що позивачка свої вимоги має пред'явити до
жильців квартири на другому поверху, і тільки вони, у свою чергу, мають право
звернутися до суду з позовом до відповідачів у порядку регресу.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судом
встановлено, що двохкімнатна квартира №АДРЕСА_2 у м. Феодосії й належить на праві власності ОСОБА_1.,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. у рівних
частках (а.с.7).

Відповідачі
проживають у квартири НОМЕР_1, що розташована над квартирою ОСОБА_1., на
третьому поверху зазначеного будинку.

Працівниками
Житлово-експлуатаційної ділянки №1 ТК ЖЕК м. Керчі 05.11.2003 року, 28.11.2003
року та 29.11.2003 року складено Акти обстеження , якими встановлено факт
залиття у вказані дні квартири, що належить позивачці. Зі змісту вказаних актів
вбачається, що у результаті неодноразового залиття квартири пошкоджено стени,
стеля, підлога, прийшли у непридатність шпалери, замкнуто електропроводка
(а.с.2-4).

З зазначених
Актів обстеження також вбачається, що залиття квартири позивачки сталося з вини
жильців квартири НОМЕР_1, в якої проживають відповідачі.

Додатковим Актом
від 29.11.2003 року було встановлено, що причиною залиття квартири ОСОБА_1.
сталося те, що дочка ОСОБА_3. оставила відкритим кран з холодною водою, вода
знаходилася по усій площі квартири ОСОБА_2, в наслідок чого було залито
квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_3, що розташовані нижче. При обстеженні квартири №
50, що розташована вище квартири ОСОБА_2, слідів залиття водою не було виявлено
(а.с.50).

Допитані
у ході судового розгляду в якості свідків начальник ЖЕУ -2 ОСОБА_6. та

майстер  ОСОБА_7,     якими  було
складено     зазначені  акти,
підтвердили факт

неодноразового залиття водою квартири позивачки з вини
відповідачів, та підтвердили, обставини, викладені в актах (а.с.77,190,204).
Доказів, які спростовують відомості, викладені в Актах обстеження, та показання
свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_7, суду не надано.

Розмір майнового
збитку у сумі 2155 гривен, спричиненого залиттям квартири позивачки,
підтверджується висновком експерту №ВК-31Е від 02.02.2004 року (а.с.15-19). .

З цих підстав
колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що
майнова шкода позивачці спричинена в наслідок неодноразового затоплення її
квартири з вини відповідачів, а також погоджується з визначенням розміру
майнового збитку. Оскільки між матеріальним збитком, спричиненим позивачці, і
винними діями відповідачів є причинний зв'язок, суд правомірно стягнув з
відповідачів суму збитку у розмірі 2155 грв.

Оскільки в
наслідок неодноразового залиття її квартири позивачка переживала і нервувала,
вимушена була звертатись до різних органів про захист своїх прав, колегія
суддів погоджується з висновками суду про стягнення на її користь компенсації
заподіяної моральної шкоди, визначеної судом в розмірі 300 грв.

Доводи
апеляційної скарги про те, що позивачка має свої вимоги пред'явити до жильців
квартири НОМЕР_2,яка розташована на другому поверху, і тільки вони, у свою
чергу, мають права звернутися до суду з позовом до відповідачів у порядку
регресу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно частині 1 статті
1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну фізичної особі,
відшкодовується  в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Судом першої
інстанції ретельно досліджувались обставина справи і докази, надані сторонами в
обґрунтування своїх вимог та заперечень. Аналіз фактичних обставин справи у їх

сукупності
надав можливість суду дійти висновку про те, що сторонами по справі не надано
доказів, підтверджуючих вину жильців квартири НОМЕР_2 , яка розташована
безпосередньо над квартирою ОСОБА_1.,  у
неодноразовому залитті квартири позивачки.

З вказаними висновками суду колегія суддів погоджується,
знаходить їх обґрунтованими. Колегія суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції від 17 липня 2006 року
ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального законодавства.

Безперечних
доказів, спростовуючих  висновки суду
першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції колегія суддів не вбачає. Керуючись статтями 303,308
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати по
цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 - відхилити..

Рішення
Керченського міського суду   Автономної
Республіки Крим від 21 грудня   2006
залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з дня
проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку

протягом 2
місяців.