УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року липня місяця 31 дня колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у
складі:

Головуючого,
судді Луніна С .В.

Суддів
Берещанської І.І., Кузнєцової О.О.

При
секретарі  Урденко Г.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа: приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним за апеляційною скаргою позивача на рішення
Алуштинського міського суду від 21.02.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, 3-я особа: приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 13.03.2006 року недійсним.

Рішенням Алуштинського міського суду від 21.02.2007 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про
скасування рішення суду і про ухвалення нового рішення, з тих підстав, що
висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що 15.04.2003 р.
ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 нотаріально засвідчену довіреність, якою уповноважив
ОСОБА_2 управляти та розпоряджатися своєю квартирою АДРЕСА_1, в тому числі і
укладати договір купівлі-продажу. Суд також виходив з того, ні ОСОБА_1 ні його
представник не ставили питання про скасування зазначеної довіреності. Суд не
взяв до уваги посилання позивання на відсутність у нього наміру продавати
квартиру, а також на те, що він не знав про право скасувати довіреність, видану
відповідачеві. При цьому суд посилався на показання свідків, в тому числі і
ОСОБА_5.

Проте, колегія судців не може погодитися з рішенням суду повною мірою, так
як висновки, зроблені судом при ухваленні оскарженого рішення, базуються на
неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи.

Справа №
22-3359/2007                                       Головуючий
по першій інстанції

Любинецький М.В.
Доповідач Берещанська І.І.

Так, посилаючись на ст. 232 ЦК України,
відповідно до ч. 1 якої правочин, який вчинено
внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою
стороною, визнається судом недійсним, позивач стверджував, що в нього не було
волевиявлення на продаж квартири, що підтверджується матеріалами справи, в тому
числі і показаннями його дружини ОСОБА_5., які суд трактував як протилежні.

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України, на яку також посилався позивач, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Тому позивач, змінивши предмет позову (а.с. 26),
обґрунтовано вважає, що є підстави вважати, що відповідач, як його представник
діяв не в його інтересах.

Згідно з ч. З ст. 238 ЦК
України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він
представляє, у своїх інтересах.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду не є обґрунтованим
і підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд на підставі п. 5 ч. 1
ст. 311 ЦПК України.

На підставі вказаного і керуючись статтями 303, 307, 311 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Алуштинського міського суду від 21.02.2007 року скасувати. Справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців.