УХВАЛА

Іменем    України

18 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді Шестакової Н.В.

Суддів:                       Кателіна
В.П.

Філатової
Є. В. при секретарі    Галіч Ю.Є.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ДАТ «Чорноморнафтогаз» про поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу за заявою ОСОБА_1 про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення Красноперекопського міськрайонного суду
від 17 березня 2004 року

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноперекопського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 30 травня 2007 року,

В С ТА НО ВИЛА:

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про
перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Красноперекопського
міськрайонного суду від 17 березня 2004 року за позовом ОСОБА_1 до ДАТ
«Чорноморнафтогаз» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу. Заявниця пояснила, що рішення містить посилання на
доручення № 16/607 від 04 квітня 1997 року, на підставі якої начальник ЦР та ЕБ
ДАТ «Чорноморнафтогаз» ОСОБА_2 виконував функції прийому та звільнення з роботи
робочих цеху та ІТР цеху, але це доручення не є документом, підтверджуючим
повноваження начальника щодо звільнення за ініціативою власника, оскільки на 28
липня 1998 року підприємство не було внесено у Єдиний державний реєстр,
відповідно на цю дату не могло бути штатного розкладу із включенням її посади.
Отже дане порушення та фальшивість документів призвело до винесення незаконного
рішення. Вважає ці факти підставою для перегляду справи за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою суду у задоволенні заяви
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування ухвали з постановою нової ухвали про задоволення заяви, оскільки
судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права,
неповно досліджено всі обставини по справі, а саме не дано правової оцінки
наданим нею нововиявленим обставинам - нелегітимності довіреності № 16/607 від
04 квітня 1997 року на підставі Положення про ЦР і ЕБ ДАТ «Чорноморнафтогаз»,
Статуту ДАТ «Чорноморнафтогаз». ГК України та недостовірності наказу № 104 від
14 листопада 1988 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Справа
№22-ц-814/2007р.
Головуючий в 1 інстанції Караваев
К.М.

Доповідач
Шестакова Н.В.

Поставляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про
перегляд рішення Красноперекопського міськрайонного суду від 17 березня 2004
року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що
заявником не було надано доказів в підтвердження існування обставин, які не
були відомі під час розгляду справи. Крім того обставини, на які посилається
заявниця, досліджувалися судами першої, апеляційної та касаційної інстанції під
час вирішення спору.

З такими висновками місцевого суду погоджується колегія
суддів та вважає їх правильними, обґрунтованими і не знаходить правових підстав
для скасування ухвали, постановленої судом першої інстанції з дотриманням норм
процесуального права.

Зі змісту положень ч.І ст. 361 ЦПК України слідує, що
рішення або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а
також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку із нововиявленими
обставинами. Такими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини, на які
посилається ОСОБА_1 як на нововиявлені вже були відомі заявниці під час подання
апеляційної та касаційної скарг, були предметом дослідження судів першої,
апеляційної та касаційної інстанцій, що обгрунтовано встановлено судом першої
інстанції.

В ухвалі суду апеляційної інстанції від 02 серпня 2004 року обговорювався
довід апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Красноперекопського міськрайонного
суду від 17 березня 2004 року (а.с.370, справа 2-39/05) про те, що ОСОБА_2 не є
особою, яка уповноважена на прийом на роботу та звільнення з роботи. Що
стосується доводу ОСОБА_1 про те, що на 28 липня 1998 року підприємство не було
внесено у Єдиний державний реєстр, відповідно на цю дату не могло бути штатного
розкладу із включенням її посади та що має місце фальшивість документів, -
колегія суддів вважає, що позивачка оспорювала незаконність звільнення з
роботи, а не незаконність її прийому на роботу, тому обставини, які стосуються
часу складання штатного розкладу, взагалі не мають правового значення при
вирішенні питання про законність звільнення робітника; факти стосовно часу
складання зазначеного документу не входили у предмет доказування по справі щодо
незаконності звільнення з роботи.

З урахуванням наведеного заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 17
березня 2004 року не містить обставин, які б були підставою для перегляду
зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст.303,307,312 Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим
від 30 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду

України протягом
двох місяців з дня проголошення.