Справа № 22-352
Головуючий у 1 інстанції
Категорія 23                                                                                                              Павлів С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року    колегія судців Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду

Львівської
області в складі:

Головуючого-судді  Каблака П.І.

Суддів                       Приколоти Т.І., Мікуш
Ю.Р.

При
секретарі           Раб О.В.

З участю                    ОСОБА_1., ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області
від 21 липня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_3до
ОСОБА_1про відшкодування збитків -,

встановила:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2006 року позов
задоволено частково. Стягнуто з відповідача в користь позивача матеріальну
шкоду в сумі 5968,59 гривень,
2000 гривень
моральної шкоди та судові витрати в сумі 51
гривень, всього 8019,59
гривень.

Рішення  оскаржив ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі покликається на те, що вважає рішення невірним. Суд
розглянув справу у його відсутності та відсутності його адвоката, хоч він
особисто телефоном повідомив суддю про неможливість участі в розгляді справи. У
його відсутності суд прийняв від позивача документи, з якими він не
ознайомлений і не висловив свою думку про можливість приєднання таких до
матеріалів справи. В оскаржуваному рішенні суд вийшов за межі позовних вимог,
оскільки позивач просила відшкодувати їй шкоду в сумі 2622 грн., а суд
стягнув вартість виготовлення нового кіоску в сумі 5368,59 грн. Він не
визнає своєї вини у заподіянні шкоди позивачу. В судовому рішенні зазначено, що
позивач збільшила розмір своїх позовних вимог, хоч в справі відсутні відомості
про таке збільшення заявлених позивачем вимог. Судом порушено вимоги ст. 224
п.3 ЦПК України, якою передбачено, що у разі зміни позивачем предмету або
підстав позову, зміни позовних вимог, суд відкладає розгляд для повідомлення
про це відповідача. Просить скасувати оскаржуване рішення та призначити справу
до розгляду в загальному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення     суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та

2

вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія судців вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що позивач звернулася з позовом про відшкодування матеріальних
збитків в сумі 2802 грн. та 2000 грн. моральної
шкоди, а також витрат по оплаті висновку спеціаліста в сумі 600 грн., всього - 5402 грн. (а.с.3).
Оскаржуване рішення прийняте без участі відповідача 21 липня 2006 року. Цього ж
дня в судовому засіданні судом прийнято та долучено до справи розрахунок
розміру майнової та моральної шкоди (а.с.103) з вимогою стягнути з відповідача
10361,59 грн., що стверджується протоколом судового засідання (а.с.106).
Вказаний розрахунок слід вважати збільшенням розміру позовних вимог, з чим не
був ознайомлений відповідач. Відповідно до вимог ч.3 ст. 224 ЦПК України у разі
зміни позивачем розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для
повідомлення про це відповідача. Однак суд першої інстанції провів судове
засідання та прийняв заочне рішення по справі. Не спростоване твердження відповідача
про те, що він повідомив про причину своєї неявки, яку вважав поважною. Суд не
визнав причину неявки відповідача неповажною. У такому випадку виключався
заочний розгляд справи за правилами ст.224 ЦПК України.

Розмір матеріальної шкоди суд визначив як вартість виготовлення нового
кіоску, не вирішив питання щодо пошкодженого майна. Не взято до уваги висновок
експерта в тій частині, що пошкоджений кіоск підлягає ремонту.

Задовольняючи позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд
першої інстанції покликається на ст.ст. 321,386
ЦК України, які регулюють право власності та засади його захисту, що не
відноситься до спірних правовідносин. Стягуючи моральну шкоду, суд не зазначив
норму матеріального права, якою він керувався, не вказав яку саме немайнову
шкоду було заподіяно позивачеві, в чому полягають її втрати немайнового
характеру, чим такі підтверджені; у чому полягає протиправність діяння
відповідача та його вини в її заподіянні немайнової шкоди, не обґрунтував
розмір такої шкоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2006 року підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. 303, ч.1 п.5
ст.307, ст.311, ч.1 п.2 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_3до
ОСОБА_1про відшкодування збитків скасувати, справу направити на новий розгляд
до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Верховного
Суду України.