Справа № 22-2864-2007 р.                        Головуючий
1 інстанції Корекян Н.Р.
Категорія 40                                                        Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2007
р.                                                        Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого -
судді Ювченко Л.П., суддів: Жданової B.C.,
Азевича В.Б., при секретарі   Тума
О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 24 січня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
„Сніжнеантрацит" про поновлення строку на звернення до суду, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач оскаржує рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від
24 січня 2007 p.,
яким йому відмовлено у задоволенні даного позову.

З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2006 року
позивач звернувся до суду з позовом про поновлення строку на звернення до суду,
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Свої вимоги він мотивував тим, що на підставі наказу від 02.08.2006 року він
був звільнений за власним бажанням з шахти „Ударник" ДП
„Сніжнеантрацит" згідно зі ст. 38 КЗпП України. Заява про звільнення за
власним бажанням була написана їм на вимогу адміністрації підприємства при
прийомі на роботу. У період з 03.08.2006 р. по 07.08.2006 р. і потім з
08.08.2006 р. по 29.09.2006 р. він знаходився на амбулаторному лікуванні. Про
своє звільнення він дізнався після того, як пішов здавати лікарняні листи.
Неодноразово він звертався до адміністрації з вимогою надати необхідні
документи для звернення до суду, але отримав їх лише 23.11.2006 р. У зв'язку з чим
просив поновити пропущений строк на звернення до суду.

Підприємство заперечувало проти задоволення позову, посилаючись на те, що
наказ про звільнення був виданий в день подачі позивачем заяви. З наказом він
ознайомився 31.08.206 р. і в той же день отримав копію трудової книжки.

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 24 січня 2007 р. у задоволені позову
відмовлено у зв'язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду на тій підставі, що рішення суду не відповідає обставинам справи,
та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що він знаходився на
амбулаторному лікування з 03.08.2006 р. по 29.09.2006 р. Оскільки він не був
згоден з

2

звільненням, то
неодноразово звертався до адміністрації з питання досудового вирішення спору,
та видачі необхідних документів, тому вважає, що пропустив строк на звернення
до суду з поважних причин.

Позивач та його
представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник
відповідача просив її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухав суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне її
відхилити.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами і надав їм відповідну оцінку.

Відмовляючи у задоволені позову місцевий суд виходив з того, що позивач без
поважних причин пропустив місячний строк на звернення до суду, передбачений ст.
233 КЗпП України.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу № 149к від 24.05.2006
р. позивач був прийнятий гірничим майстром на ВП „Шахта Ударник" ДП
„Сніжнеантрацит". Звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України
наказом від 02.08.2006 р. № 232к. З 03.08.2006 р. по 29.09.2006 року
знаходився на амбулаторному лікування. Відповідно до записів в Журналі руху
трудових книжок, трудова книжка позивачу видана 31.08.2006 р. На наказі про
звільнення № 232к від 02.08.2006 р. є підпис ОСОБА_1, чого останній не
заперечує та проставлена дата ознайомлення - 31.08.2006 року. При цьому позивач
наполягає, що про звільнення йому стало відомо лише 30.09.2006 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції розглядаючи спір повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що наказом від 02.08.2006 р. позивач
звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. У
період з 03.02.2006р. по 29.09.2006 р. він знаходився на амбулаторному
лікуванні. З наказом про звільнення ознайомлений 31.08.2006 p., в той же день
він отримав трудову книжку, (а. с. 8-9, 20 - 22 )

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п.4
постанови „Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992
року №9, передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі
випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо
зазначений строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з
цих підстав.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу перевірив, обговорив у рішенні
причини пропуску даного строку, та прийшов до обґрунтованого висновку, що він
був пропущений позивачем без поважних причин.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги ствердження позивача щодо
поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються, та не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуально права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст. ст.  . 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313,
314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

2

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від
24 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.