Справа № 22-ц-2375/2007                                        Головуючий
у І інстанції Коцюрба М.П.
інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
серпня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого:
Яворського М.А.

суддів:
Березовенко Р.В., Лащенко В.Д.

при секретарі:
Левочко І.Я.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу майнового паю, -

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

Встановила:

У
березні 2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом і
просила визнати договір купівлі - продажу майнового паю вартістю 2151,00 грн. /
майновий сертифікат № 1209972 серія КИ-ХІІІ, укладений 28.11.2004 року за №91
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним.

Свої
позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником майнового паю у
загальному пайовому фонді Колективного сільськогосподарського підприємства
«Агрофірма «Рубежівська» с. Мих. Рубежівка, Києво-Святошинського району, частка
якого складає 2526 грн., згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
посвідченого першою нотаріальною конторою 05.11.2004 року. Нещодавно їй стало
відомо, що власник майнового паю у загальному пайовому фонді Колективного
сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Рубежівська» с. Мих. Рубежівка,
Києво-Святошинського району відповідач ОСОБА_2 продав іншому відповідачуОСОБА_3
свій майновий пай вартістю 2151 грн., згідно договору купівлі-продажу від
28.11.2003 року. Про відсудження своєю частки / майнового пою/ у праві спільною
часткової власності ОСОБА_2. Позивачку до відома не поставив, чим порушив її
переважне право на купівлю частки у праві спільної часткової власності, у
зв'язку з чим вона просить визнати договір купівлі продажу недійсним на
підставі ст. 362 ЦК України.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2007 року в
позові було відмовлено.

Непогодившись
з рішенням суду позивачка ОСОБА_1 06 червня подала апеляційну скаргу, в якій
вона просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 29 травня 2007 року як незаконе
і необгрунтоване, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального права,
і ухвалити нове рішення, яким визнати договір купівлі продажу майнового паю
вартістю 2151,00 грн. / майновий сертифікат № 1209972 серія КИ-ХІІІ, укладений
28.11.2004 року за №91 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - недійсним.

2

Перевіряючи
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що позивачка є власником майнового паю у загальному пайовому фонді
Колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Рубежівська» с. Мих.
Рубежівка, Києво-Святошинського району, частка якого складає 2526 грн., згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого першою нотаріальною
конторою 05 листопада 2004 року.

ОСОБА_2.
був власником майнового паю у загальному пайовому фонді Колективного
сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Рубежівська» с. Мих. Рубежівка,
Києво-Святошинського району вартістю 2151 грн., згідно свідоцтва про право
власності на майновий пай від 27 листопада 2004 року.

Згідно
договору купівлі-продажу укладеного 28.11.2004 року за №91 ОСОБА_2
продавОСОБА_3 свій майновий пай у загальному пайовому фонді Колективного
сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Рубежівська» с. Мих. Рубежівка,
Києво-Святошинського району вартістю 2151 грн., не повідомивши позивачку, як
співвласника про продаж, чим порушив її переважне право перед іншими особами на
купівлю частки у спільній частковій власності.

Зазначені
обставини встановлені судом на підставі пояснень сторін, письмових доказів,
яким суд дав належну правову оцінку.

Відповідно до
ст. 362 ЦК України:

1. У разі продажу частки у праві
спільної часткової власності співвласник має переважне

право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу,
та на інших

рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

2.  Продавець частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний письмово

повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну
та інші

умови, на яких він її продає.

Якщо
інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не
здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо
рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення,
продавець має право продати свою частку іншій особі.

3.
Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової
власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця.

4.
У разі продажу частки у праві спільної часткової
власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до
суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно
позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за
договором повинен сплатити покупець.

До таких вимог
застосовується позовна давність в один рік.

Відмовляючи
в позові суд дійшов правильного висновку стосовно того, що підстав для визнання
недійсним договору купівлі-продажу майнового паю вартістю 2151,00 грн. /
майновий сертифікат № 1209972 серія КИ-ХПІ/, укладеного 28.11.2004 року за №91
між

3

ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
за ст. 362 ЦК України
не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги, стосовно того, що у даному випадку підставою для визнання
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /
сторонами/ вимог, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України, яка в свою чергу зазначає, що зміст правочину не
може суперечити ЦК України,
іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства,
яке в свою чергу виявилося в порушенні ч.1 ст.628 ЦК України,
оскільки зміст договору становлять умови / пункти/, визначені на розсуд сторін
і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного
законодавства, не спростувують доводів суду першої інстанції і не підтверджені
належними доказами, оскільки зміст договору - це ті умови, на яких укладена
відповідна угода сторін, а положення ч. 2 ст. 362 ЦК України не є
такою умовою.

Крім
того ч.4 ст.362 ЦК України,
зміст якої викладено вище, чітко зазначає, яким чином може бути захищене
порушене переважне право співвласника, у разі продажу частки у праві спільної
часткової власності.

Враховуючи,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, правильно навів у рішенні правові підстави в
обгрунтування своїх висновків, колегія не вбачає підстав для скасування рішення
суду при апеляційному розгляді справи.

Керуючись ст.ст.
303, 308, 313, 314,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2007 -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців в касаційному порядку до Верховного Суду України.