Справа № 22а-1145                                         Головуючий
2007 рік                                                             інстанції
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

14
травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого
судді Лобова О.А.,

суддів
Новохатньої В.А., Акопян В.І.

при секретарі
Зеленській О.І.

за участю
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника
позивача ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області
від 13 березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив
ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь З 307 грн. 20 коп. в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 1 000 - в рахунок відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заявлені
вимог мотивовані тим, що 29 серпня 2006 року з вини ОСОБА_1, який керував
автомобілем Форд-Скорпіон, державний номер НОМЕР_1,   сталася
дорожньо-транспортна   пригода,   в
результаті   якої

автомобілю
ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_2, яким він володіє на підставі генерального
доручення, завдані технічні ушкодження, чим позивачу заподіяна матеріальна
шкода.

Зазначена
подія завдала ОСОБА_2 також і моральних страждань.

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, згідно якого просив стягнути
з відповідача на його користь 5 302 грн. 26 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та З 000 грн. -
в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заявлені
вимоги мотивовані тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2

Ухвалою
суду від 27 листопада 2006 року обидва позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням
Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 березня 2007 року
відмовлено в задоволенні обох позовів за недоведеністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить
рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову
скасувати, ухвалити нове про задоволення зустрічного позову.

В
обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що висновок суду про
недоведеність його позивних вимог є безпідставним, оскільки постановою суду в
адміністративній справі доведено відсутність його вини у зіткненні автомобілів.

Так як
зіткнення автомобілів мало місце, то відповідно ОСОБА_2 є винуватим у дорожньо-транспортній
пригоді.

В
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 стверджував, що винним у
дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_1,
постанова суду в справі про адміністративне правопорушення є незаконною.

Колегія
суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав:

Відповідно
до ст.307 ч.1 п.1), ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами, що 29 серпня 2006
року об 11.30 на 218-ому кілометрі автошляху Суми - Полтава - Олександрія
сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1, який керував
автомобілем Форд - Скорпіон, державний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, який керував
автомобілем ВАЗ 21013,

державний номер
НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобіля отримали
механічні ушкодження.

За
результатами виїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди інспектором ДПС
складений протокол про адміністративне правопорушення лише відносно водія ОСОБА_1

Постановою
судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 листопада 2006 року
провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України
відносно ОСОБА_1 закрите
в зв'язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2
та ОСОБА_1 під час
розгляду цивільної справи за їх позовами відмовилися від призначення авто
технічної експертизи.

Встановивши
наведені обставини, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні обох позовів.

При
цьому місцевий суд виходив з того, що сторони не надали суду достатніх належних
доказів вини когось із них у зіткненні транспортних засобів.

Відповідно
до змісту ст.1166, ст.1188 ЦК
України обов'язковими необхідними умовами покладення на особу обов'язку
відшкодувати завдану шкоду є наявність її вини, неправомірних дій, негативних
наслідків та причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями та негативними
наслідками, що настали.

Згідно
ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надані
сторонами докази підтверджують лише факт дорожньо-транспортної пригоди та
наявність негативних наслідків, що настали внаслідок зіткнення автомобілів, у
виді механічних ушкоджень обох транспортних засобів.

В такій
ситуації причинно-наслідковий зв'язок між діями обох водіїв та наслідками, що
настали, і відповідно правомірність їх дій можливо встановити шляхом з'ясування
обставин, які потребують спеціальних знань, тобто шляхом проведення експертизи.

Посилання
ОСОБА_1 на
постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 листопада
2006 року, як на доказ вини ОСОБА_2  у
зіткненні  автомобілів,  не відповідає положенням закону,

оскільки
відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду в справі про
адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, відносно якої ухвалена постанова, лише з
питань чи мали місце ці дії і чи вчинені вони цією особою.

Таким
чином, вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення не має
преюдиційного значення в частині встановлення наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 у заподіянні
шкоди ОСОБА_2

З огляду
на викладене, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду є законним і
обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись
ст. 303, ст. 307 ч.1 п.1), ст. 308, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 березня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.