Справа № 22Ц-3803                                   Головуючий в
суді І інстанції Капшук Л.О.
Категорія № 13                                              Доповідач
у 11-й інстанції Сліпченко О.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16  березня
2007 року     колегія судців
судової палати в  цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі: головуючого Сліпченка О.І, суддів
Коцюрби О.П., Голуб
С.А., при секретарі Некорі А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Миронівського
районного суду Київської області від 16 листопада 2006 року в цивільній справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про вселення та усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
названим позовом, посилаючись на те, що перебуваючи у шлюбі, з 23.12.2004 року
був зареєстрований в АДРЕСА_1, яка на праві власності належить відповідачці.
Після розірвання шлюбу у нього з відповідачкою склались негативні стосунки.
Перешкоджаючи позивачу користуватися квартирою, відповідачка почала закривати
її на двоє дверей, достовірно знаючи, що він має ключа лише від одних із них..
Просив суд вселити його в спірну та зобов'язати відповідачку не чинити йому
перешкод у користуванні зазначеним жилим приміщенням..

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 16 листопада
2006 року позов задоволено і постановлено вселити позивача до спірної квартири,
а відповідачку зобов'язано не чинити їй перешкод в користуванні житлом. Крім
того, застосованого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 захід запобігання у виді
попередження   про дотримання
загальноприйнятих норм та правил співжиття.

У своїй апеляційній скарзі відповідачка просить вказане рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог у зв'язку з неповнотою
з'ясування обставин справи та порушеннями норм матеріального і процесуального
права.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволенню, виходячи з такого.

Постановляючи рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того,
що сторони з 1999 року перебували у фактичних шлюбних відносинах.

07.08.2001 року відповідачка на підставі договору
купівлі-продажу придбала АДРЕСА_1.

Після придбання сторони вселились в спірну квартиру, постійно проживали та
вели спільне господарство.

16.09.2003      року між: ними було зареєстровано шлюб.

23.12.2004  року
позивач зі згоди відповідача був зареєстрований на зазначеній

житловій площі.

24.01.2006 року
шлюб між: сторонами було розірвано.

Відповідно до ч.І ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частина 4 зазначеної статті передбачає, що до членів сім'ї власника житла
відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України, відповідно до якої такими
є, в тому числі особи, які постійно проживають з власником та ведуть з ним
спільне господарство.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути
виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним
інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

У зв'язку з цим суд постановив обґрунтоване рішення в
частині вселення позивача до спірної квартири, а відповідачку зобов'язано не
чинити їй перешкод в користуванні житлом.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне виключити
з рішення суду застосовано до сторін заходу запобігання у виді попередження про
дотримання загальноприйнятих норм та правил співжиття., так як в даному
випадку, на думку колегії суддів, суд вийшов за межі вимог заявлених позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 307, 309, 312-313 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задоволити частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 16 листопада
2006 року в частині застосування до сторін заходу запобігання у виді
попередження про дотримання загальноприйнятих норм та правил співжиття
скасувати.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена
протягом двох місяців безпосередньо до Верховного суду України.