Справа № 22ц 2264 - 2007 р.                           Головуючий
1 інстанції Тихонова
апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА.

3 грудня 2007 року.                                                                               м.  Миколаїв.

Колегія
суддів судової палати . в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів:
Данилової О.О. та Кутової Т.З.,

із секретарем
судового засідання Варміш О.С. ,

за участю:
позивача ОСОБА_1,

у відкритому
судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1переглянула
ухвалу місцевого Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 вересня 2007 року,
постановлену за його ж заявою про перегляд рішення місцевого Ленінського
районного суду м.  Миколаєва від 4
листопада 2004 року у зв'язку з ново виявленими обставинами.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення заявника,  дослідивши обставини і перевіривши їх
доказами , -

установила:

14         вересня 2004 року ОСОБА_1 пред'явив позов
до

Президента України,  інтереси якого у
суді представляло Міністерство юстиції України,

і Вищого господарського суду України,
в якому просив визнати незаконними Указ

Президента України № 1041/2004 від 4 вересня 2004 року й наказ Вищого

господарського суду України № 523-ка від 6 вересня 2004 року про його
звільнення з

посади голови господарського суду Миколаївської області,  поновити його на

зазначеній посаді й стягнути на його користь середній заробіток за час
вимушеного

прогулу.

Рішенням
місцевого Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 4 листопада 2004 року,
залишеного без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області від 7 лютого 2005 року,  у задоволені позову відмовлено за
безпідставністю вимог.

15       червня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
місцевого суду з заявою про

перегляд рішення суду 1 інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставою
такої вимоги назвав визнання Конституційним Судом України неконституційною ч.
5  ст.
20 Закону України "Про судоустрій",  а саме,
норми щодо призначення та звільнення голови суду,  заступника голови суду із адміністративної посади
- Президентом України.

Ухвалою
місцевого Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 вересня 2007 року у задоволені заяви відмовлено.

Не
згодившись із цією ухвалою,  ОСОБА_1 її оскаржив й
просив скасувати,  оскільки,  як на його думку,  вона суперечить нормам глави 4 розділу У ЦПК
України.

Апеляційну
скаргу слід задовольнити частково,
оскаржену ухвалу суду 1 інстанції скасувати,  а цивільну справу повернути до того ж суду
для нового вирішення за правилами адміністративного судочинства.

Так,  згідно із
ст.  17 Кодексу адміністративного
судочинства України,  компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень,
дій чи бездіяльності,  а також

2

спори з приводу прийняття громадян
на публічну службу,  її проходження і
звільнення з публічної служби.

При
цьому,  адміністративні справи,  у яких однією із сторін є орган державної
влади,  інший державний орган,  їх посадова чи службова розглядаються
окружними адміністративними судами.

Відповідно
до п. 5 розділу УП "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу
адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних суддів
підсудні їм справи вирішуються у першій інстанції відповідними місцевими
загальними судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У своєму
позові ОСОБА_1 оскаржує
рішення суб'єкта владних повноважень щодо звільнення з публічної служби,  а тому після набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України,
його заява про перегляд рішення суду 1 інстанції у зв'язку з
нововиявленими обставинами повинна була розглядатися за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Тим
більше,  що саме це випливало і з самої
заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами,  і з заперечень представника Президента
України.

Місцевий
же Ленінський районний суд м.  Миколаєва
помилково розглянув заяву за правилами цивільно-процесуального законодавства.

За
такого,  оскаржену ухвалу слід
скасувати,  й застосувати виписані вище
правові наслідки.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312-315 ЦПК України,  колегія суддів судової палати , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу місцевого
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 7 вересня 2007 року скасувати.

Справу
повернути до того ж місцевого суду для нового вирішення заяви ОСОБА_1 про перегляд
рішення,  яким закінчено розгляд
справи,  що набрало законної сили,  у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в

касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 2 місяців.