Справа № 22-2673/2007р.                                                Головуючий в 1
Категорія                                                                            Ігнатенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11   грудня
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Херсонської області
в складі: Головуючого Бауль Н.М.  Суддів
Кутурланової О.В.

Майданіка
В.В. при секретарі Шевардіній К.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні
у м.  Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м.  Херсона від 20 липня 2004 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про
визнання такими,  що втратили право
користування житловим приміщенням;

ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  виконкому Херсонської
міської ради,  третя особа - ТОВ
«Україна» м.  Херсон про визнання
таким,  що втратив право користування
жилим приміщенням,  переоформлення
договору найму житлового приміщення;

ОСОБА_1,  діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_4,  Херсонського фонду комунального майна,  треті особи - ТОВ «Україна» м.  Херсон,
орган опіки та піклування Комсомольського району м.  Херсона про визнання недійсними угод міни,  приватизації квартири,  виселення,
вселення,  стягнення вартості 2/3
частин квартири;

ОСОБА_1
до ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,  виселення
набувача,  вселення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 20 липня 2004 ро:су позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про визнання такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням задоволено.

ОСОБА_1
та неповнолітнього ОСОБА_3 визнано такими,
що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
виконкому Херсонської міської ради,
третя особа - ТОВ «Україна» м.
Херсон про визнання таким,  що
втратив право користування жилим приміщенням,
переоформлення договору найму житлового приміщення; ОСОБА_1,  діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_4,  Херсонського фонду комунального майна,  треті особи - ТОВ «Україна» м.  Херсон,
орган опіки та піклування Комсомольського району м.  Херсона про визнання

недійсними
угод міни,  приватизації квартири,  виселення,
вселення,  стягнення вартості 2/3
частин квартири; ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,  виселення набувача,  вселення відмовлено за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2,  а її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Письмових
заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах визначених
ст. 303 ЦПК України,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом
було встановлено і це підтверджується дослідженими в ході розгляду справи
доказами,  що ОСОБА_1 разом з
неповнолітнім сином ОСОБА_2 взимку 1997-1998 року за власною ініціативою
виїхали з квартири АДРЕСА_1 і в подальшому у спірну квартиру разом з
неповнолітнім сином не поверталися.

За таких
обставин,  враховуючи,  що з весни 1999 року відповідачка разом з
неповнолітнім сином без поважних причин не проживали у спірному житловому
приміщенні,  колегія суддів вважає
рішення суду в цій частині вірним,
оскільки в ході розгляду справи суду не було надано доказів того,  що після припинення сімейних стосунків та
виселення зі спірної квартири відповідачка з неповнолітнім сином мала намір
проживати в ній,  як і доказів того,  що відповідач чинив їй перешкоди у вселенні в
спірну квартиру.

Всупереч
вимогам  ст. 60 ЦПК України,  ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих
доказів того,  що ОСОБА_2 без поважних
причин не проживав у спірному приміщенні,
тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

З
матеріалів справи видно,  що у 2000 році
в спірній квартири постійно проживав лише ОСОБА_2,  а тому,
суд дійшов до вірного висновку про те,
що приватизація зазначеної квартири була проведена у відповідності до ЗУ «Про приватизацію
державного житлового фонду»,  розпорядження
Фонду комунального майна м.  Херсона від
22.12.2000 року № 8107-ж,  на підставі
якого ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру,  на думку колегії суддів,  є законним.

Відповідно
до договору міни від 23.12.2000 року ОСОБА_2 розпорядився своєю власністю на
власний розсуд,  обмінявши спірну
квартиру на будинок з господарськими спорудами у с Олександрівка Бєлозерського району Херсонської області.

Таким
чином,  колегія суддів приходить до
висновку,  що підстави відмови ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог відповідають нормам житлового та цивільного
законодавства,  обставини справи судом
з»ясовані у повному обсязі,  висновки
суду відповідають встановленим обставинам та підтверджуються належними
доказами.

За таких обставин колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції з
достатньою повнотою з"ясував дійсні обставини справи,  перевірив доводи і заперечення сторін та
дослідив надані сторонами докази,  яким
дав правильну оцінку,  ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його
скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги,  як не обгрунтовані
законом,  доказами та такі,  що висновки суду не спростовують,  підлягають відхиленню.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 20 липня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у
касаційному порядку шляхом подачі скарги до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.