_______________    Апеляційний суд Запорізької області_____________________________
Справа №
22-1231 /2006 р.                                 Головуючий
інстанції: Ярошенко А.Г. Суддя-доповідач: Глазкова О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"28" березня 2007 року.                                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого:                         Стрелець
ЛГ.

Суддів:                                    Глазкової
О.Г.

Дави скиби Н.Ф.

При секретарі:                        Вертелецькій
І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення   Комунарського   районного
суду   м. Запоріжжя від 23 січня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна придбаного за час проживання
однією сім'єю, спільною сумісною власністю, його розподіл та стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2006 року позивач
звернувся до суду з позову до ОСОБА_2 із зазначеним позовом, в якому вказує, що
з серпня 1998 року до
лютого 2005 року
знаходились з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах.

З грудня 2000 року позивач
знаходився на роботі в Португалії, але декілька разів приїжджав до України. 22 вересня та 20 листопада 2003 року позивач
надіслав відповідачу банківським переказом гроші на придбання квартири 8 700 євро та 800 євро. За час
сумісного проживання було придбано майно: телевізор " Соні" 0 1450 грн.; тумбу під ТВ -290 грн.; диван
"Данко" - 1280
грн.; водонагрівач "Грени" -
780 грн.; музичний центр "Панасонік" - 700 грн., а всього на суму 4 500 грн. Оскільки позивач не має доступу до квартири та
майна, просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 60 973 грн., майно
залишити відповідачу, а на його користь стягнути 1/2 вартості майна в сумі2 225 грн. та держмито
в розмірі 327 грн.

Рішенням
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2007
року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Непогоджуючись з
рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду
скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

2

Згідно ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Частиною 1 статті 74 СК України
передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю але не перебувають
у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм
на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

Як зазначає
позивач, з серпня 1998 року до
лютого 2005 року він
знаходився з відповідачкою у фактично шлюбних відносинах і за цей час придбали
майно та квартиру.

Проте судом
встановлено, що деякий час сторони проживали разом, але з грудня 2000 року по грудень 2001 року, з січня 2002 року по грудень 2004 року, з лютого 2005 року по серпень 2006 року позивач
знаходився на роботі в Португалії, матеріальну допомогу відповідачу не надавав.
Проти цих обставин сам позивач не заперечує.

Також судом
встановлено, що відповідач отримала від позивача банківським переказом грошові
кошти " в сумі 774 євро та 8596 євро. Як вказує
позивач, ці грошові кошти він надіслав відповідачу на її прохання і це є сума
боргу.

Згідно зі ст.. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів
громадян. Проте жодного доказу про укладання між сторонами договору позики
позивач суду не надав.

Відповідач
пояснила, а свідок ОСОБА_3 підтвердила, що сума боргу повернута позивачу серпні
2006 року.

Крім цього суд
обґрунтовано прийшов до висновку про не прийняття як докази додані позивачем
товарні чеки на майно, оскільки вони не містять інформацію про покупця.
Відповідач надала гарантійні талони на придбану техніку, а також довідки про
отримання кредитів за місцем роботи.

Як вбачається з
пояснень свідка ОСОБА_4,
він давав ОСОБА_2 в борг для придбання квартири 3000 доларів США, які вона згодом
йому повернула.

Суд критично дав
оцінку поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є знайомими та
родичами позивача, та їх пояснення не відповідають обставинам справи.

На підставі
викладеного, з врахуванням позовних вимог, та на підставі наданих доказів, суд
правильно прийшов до висновку, що сторони тривалий час не проживали однією
сім'єю та їх відносини не можна вважати шлюбними, а тому обґрунтовано відмовив
ОСОБА_1 в позові.

Постановляючи судове рішення, суд першої інстанції повно та всебічно
з'ясував

обставини справи, встановив дійсні правовідносини сторін, правильно
застосував норми

матеріального права, які регулюють ці правовідносини, тому підстав для
скасування

рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314,315, 317 ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з дня її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Суддів