Справа № 22 - 47 / 2008                              Рішення постановлено під
40                                                                       судді
Доповідач: Морозовський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                                                              місто
Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у
складі :

головуючого : Морозовського
В.І.,

суддів :                                     Іванюка
М. В. і Чуприни В.О.,

при
секретарі: Сніжко
О.А.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Піщанського
районного суду Вінницької області від 8 жовтня 2007 року за позовом ОСОБА_1до
Піщанської філії товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
«Райагроліс» про поновлення на роботі,  -

встановила:

19 березня 2007 року
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі на посаді лісника
обходу № 11 Піщанської
філії ТОВ «Райагроліс»,  мотивуючи
тим,  що наказом № 8 від 13 лютого 2007 року був
незаконно звільнений на підставі п.3  ст.
40 КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов'язків.
Вказує,  що раніше до нього заходи
дисциплінарного чи громадського стягнення не застосовувались,  на засіданні профкому замість письмового
подання про звільнення від імені власника або уповноваженого ним органу
розглядалась доповідна лісничого ОСОБА_2.,  який головував на засіданні,  тому був зацікавлений у результатах її
розгляду. Також ОСОБА_1зазначає про порушення відповідачем вимог п.3  ст. 3З Закону України «Про статус депутатів
місцевих рад» щодо письмового попередження про звільнення депутата місцевої
ради,  яким є позивач.

В
подальшому ОСОБА_1доповнив позовні вимоги та додатково просив зарахувати йому
трудовий стаж і стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Рішенням
Піщанського районного суду Вінницької області від 8 жовтня 2007 року у
задоволені позову про поновлення на роботі відмовлено за його безпідставністю.

2

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та
задовольнити позов,  оскільки суд не дав
належної оцінки наявним у справі доказам,
через що допустив невідповідність своїх висновків обставинам
справи,  а також порушив норми
матеріального права.

У
судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник -адвокат
ОСОБА_4наполягали на вимогах апеляційної скарги.

Представник
відповідача адвокат ОСОБА_3. доводи скарги заперечував та просив її
відхилити,  а судове рішення - залишити без
змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає задоволенню частково,  виходячи з наступного.

У
відповідності до п.5 ч.1  ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає обов'язковому скасуванню з направленням справи на
новий розгляд,  якщо суд розглянув не всі
вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції.

Згідно
поданої позовної заяви ОСОБА_1просив поновити його на роботі на посаді лісника
обходу № 11 Піщанської
філії ТОВ «Райагроліс». Аналогічні вимоги заявлені ним й на початку розгляду
справи по суті (а.с. 47-48).

З
протоколу судового засідання вбачається (а.с. 86),  що під час промови у судових дебатах
позивач,  крім поновлення на роботі,  просив суд також зарахувати йому стаж та
стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Між
тим,  в порушення вимог  ст. 194 ЦПК України суд ухвалу про повернення
до з'ясування обставин у справі не постановив,
позовних вимог ОСОБА_1. не уточнив та не встановив,  чим позивач обґрунтовує нові вимоги і якими
доказами вони підтверджуються.

Проте,  зазначивши в мотивувальній частині
рішення,  що ОСОБА_1в судовому засіданні
збільшив позовні вимоги та додатково просив про стягнення на його користь
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
суд першої інстанції не зазначив,
з яких підстав він виходив,
розглядаючи цей позов. Про позовну вимогу щодо зарахування стажу в
рішенні взагалі не згадується. Тим самим судом порушено вимоги п.3 ч.1  ст. 215 ЦПК України.

Крім
того,  суд не дотримався роз'яснень,  які містяться у п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 29
грудня 1976 року № 11 "Про судове
рішення",  згідно якої резолютивна
частина рішення повинна мати вичерпні,
чіткі,  безумовні і такі,  що випливають з встановлених фактичних
обставин,  висновки по суті кожної з
розглянутих вимог. В ній,  зокрема,  має бути зазначено повністю чи частково
задоволено позовні вимоги або в позові відмовлено. Однак судом в резолютивній частині
рішення вказано лише про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1. щодо поновлення
на роботі та відсутні висновки суду про прийняте рішення в частині інших вимог.

Оскільки
зазначений недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції,  а відповідно до
ч.3  ст. 303 ЦПК України апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під

3

час
розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального
права або порушення норм процесуального права,
які є обов'язковою підставою для скасування рішення,  тому рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи суду першої інстанції належить уточнити позовні вимоги
ОСОБА_1.; встановити,  чим позивач їх
обґрунтовує і якими доказами вони підтверджуються; витребувати у відповідача
трудовий договір та посадову інструкцію,
за порушення вимог яких звільнений ОСОБА_1і які судом не досліджувались;
перевірити належним чином доводи позивача про порушення вимог закону при
накладенні на нього стягнення від 7
листопада 2006 року та
про поважність причин невиїзду у службове відрядження 17 січня 2007 року. Крім
того,  звернути увагу суду на те,  що згідно протоколу № 1 засідання профкому
профкому Піщанської філії ТОВ «Райагроліс» від 13 лютого 2007 року предметом
розгляд являлась доповідна лісничого ОСОБА_2.,
а не письмове подання директора філії про звільнення ОСОБА_1.; що
письмове попередження про звільнення депутата місцевої ради ОСОБА_1. на адресу
Гонорівської сільської ради не направлялось.

Керуючись  ст.
ст.  307,
311,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити
частково.

Рішення
Піщанського районного суду Вінницької області від 8 жовтня 2007 року - скасувати,  а справу - направити на новий розгляд до того ж суду першої
інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути протягом двох
місяців оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.