Справа № 22-ц-466                                           Головуючий
Категорія -18                                                      Суддя-доповідач:
УХВАЛА

Іменем    України

24 квітня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів                - Ведмедь Н.І.,
Данильченко Л.О.,

з участю
секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

в присутності
осіб, які приймають участь у справі  - ОСОБА_1.,
ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну

справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3- ОСОБА_1на
рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2007
року в справі за позовом Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» в
особі Сумської філії до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення кредитної
заборгованості, -

Встановила:

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 15
лютого 2007 року
стягнуто на користь АКБ «ТАС-Комерцбанк» в особі Сумської філії з ОСОБА_3. 51 359 грн. 34 коп. боргу за
кредитним договором № 35
від 28 жовтня 2005 року, 543 грн. 59 коп. понесених
судових витрат, а всього 51
902 грн. 93 коп.

В апеляційній
скарзі представник ОСОБА_3. -
ОСОБА_1., посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для вірного вирішення справи, та порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати вказане рішення суду і ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. При цьому зазначає, що суд порушив вимоги ст.ст. 60, 213 ЦПК України щодо
всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи та оцінки доказів. Вказує,
що суд зобов'язаний був з'ясувати питання погашення ОСОБА_4 як заставодавцем
заборгованості за кредитом, а також термінів, кредитів і розмірів її погашення.

Судом першої
інстанції встановлено, що 28
жовтня 2005 року між
позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір № 35.

Згідно умов
цього договору банк зобов'язався надати в Сидоренку О.В. кредит в розмірі 70 000 грн. на строк з 28 жовтня 2005 року по 27 жовтня 2006 року зі сплатою 21 % річних, а
відповідач зобов'язався повернути кредит, сплачувати відсотки за користування
ним. Крім того, п.2 вказаного договору в забезпечення зобов'язання по погашенню
заборгованості по кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, пені за
несвоєчасну сплату відсотків і погашення заборгованості за кредитом,
відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов кредитного договору та інших
витрат банку у заставу був переданий автомобіль марки BMW, НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, що належав на
праві власності ОСОБА_4.

Станом на 27 листопада 2006 року
заборгованість відповідача по погашенню кредиту складає 40 833 грн. 35 коп., відсотків
за користування ним у розмірі 3091
грн. 03 коп., 657

2

грн. 78 коп. та 305
грн. 39 коп.
Крім того, відповідачу відповідно до умов договору про надання кредиту
позивачем нараховано 6471
грн. 79 коп.
пені за прострочення платежів. Загальна сума заборгованості складає 51 359 грн.
34 коп.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін виходячи з наступного.

Суд першої
інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно встановив
обставини, що мають значення для справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК
України, дослідив всі наявні докази в справі та дав їм оцінку, що ґрунтується
на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Відповідно до
прийнятих сторонами умов договору, місцевий суд, на думку колегії суддів,
дійшов вірного висновку, стягнувши з відповідача заборгованість з погашення
суми кредиту, відсотків за користування цими коштами та штрафні санкції за
прострочення виконання зобов'язання. Розрахунки по заборгованості, надані
позивачем, на думку колегії, не викликають сумнівів у їх вірності, як і
механізм нарахування штрафних санкцій за порушення строків виконання
зобов'язання.

Доводи апелянта
про те, що суд зобов'язаний був з'ясувати питання погашення ОСОБА_4 як
заставодавцем заборгованості за кредитом, колегія суддів вважає безпідставними,
оскільки відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи за
зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Тому суд
першої інстанції не повинен виходити за межі заявлених АКБ «ТАС-Комерцбанк»
вимог щодо стягнення боргу з відповідача відповідно до укладеного з ним
кредитного договору, враховуючи те, що позивач задовольнити свої вимоги за
рахунок заставленого майна не бажає, так як на момент звернення до суду із
позовом предмет застави (автомобіль) знаходився у розшуку. Відповідно до ст. 589 ЦК України
передбачено саме право, а не обов'язок заставодержателя звернути стягнення на
предмет застави.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Таким чином, на
думку колегії суддів, висновок суду щодо задоволення позову: стягнення
заборгованості за кредитним договором, є вірним та обґрунтованим, таким, що
узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права, і тому підстав для його зміни або
скасування не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 303, 307ч. 1 п. 1, 308, 313 ч. 1 п. 1, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_3-
ОСОБА_1відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2007 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.