Категорія-21(1)                                                                 1-й инстанції-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

2007
року липня 17 дня колегія судців судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровскої області

в складі:
головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів -
Братіщевої Л.А.,  Карнаух В.В. при
секретарі - Юровській О.Ю.

за
участю: представників відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянула
у відкритому 'судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу по апеляційній скарзі Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Тернівського районного
суду м.  Кривого Рогу від 27 березня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_3до Відкритого акціонерного товариства
«Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
(надалі - Відділення фонду) про стягнення недоплат по втраченому заробітку та
компенсації за порушення строків виплати недоплат в зв'язку з відшкодуванням
шкоди здоров'ю,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Тернівського районного суду м.  Кривого
Рогу від 27 березня 2007 року позов задоволений частково. З Відділення фонду
стягнута заборгованість по щомісячним страхових платежах у розмірі 3177, 64грн.
за період з 01.05.2003р. по 01.03.2006р. і щомісячно стягувати з 01.03.2006р.
по 415, 67грн. до зміни обставин,  які
потребують перерахунок або припинення страхових виплат. В іншій частині позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі Відділення фонду ставить питання про скасування рішення
суду,  оскільки суд безпідставно притягнув
Фонд соціального страхування для участі у справі в якості відповідача,  а не третьої особи; судом не враховані вимоги
п.п.1,  4,  5,
6,  12.1,  16 Положень (стандартів) бухгалтерського
обліку,  затвердженого Наказом
Міністерства Фінансів України від 28.05.1999р. №137; неправильно застосував п.
28 "Правил відшкодування шкоди...",
який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,  а не сам механізм такого перерахунку; суд не
врахував вимоги Постанови Пленуму ВС
України №9 від 24.10.2003р. «Про внесення змін і доповнень до постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»; судом не було
перевірено відповідність сум перерахованих виплат з 01.02.1998р. (коеф. 1,
4),  з 01, 01.1999р. (коеф. 1, 12),  з 01.01.2000р. (коеф. 1, 156). вимогам  ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» згідно яких розмір страхових
виплат у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної

працездатності   не
повинен   перевищувати   граничну
суму   заробітної  плати
з   якої справляються страхові
внески до Відділення фонду.

Крім
того,  при ухваленні рішення судом
порушені норми процесуального права,  а
саме - не враховано тримісячний термін позовної давності згідно  ст. 233 КЗпП України.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга Відділення
фонду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  позивач працював у
відповідача - ВАТ «Півн.ГЗК» помічником та машиністом в Першотравневому кар'єрі
з 1960р. по 1972р.,  з 1972р. по 1981р. в
управлінні механізації ВАТ «Криворіжсільбуд» машиністом екскаватора. Висновком ВТЕК від 27.05.1985р.
йому встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 45%. При повторних
переогляд відсоток втрати працездатності змінювався і висновком МСЕК від
11.11.1992р. йому встановлено 60% втрати професійної працездатності і визнано
інвалідом 3 групи з 10.08.1992р. - безстроково.

Рішенням
Тернівського районного суду м.  Кривого
Рогу від 30.12.1986р. Північний ГЗК та управління механізації «Криворіжсільбуд»
визнані винними і рівному ступені в ушкодженні здоров'я позивачу - 50% за
кожним та на вказані підприємства покладено рівну відповідальність.

Вирішуючи
спір по суті,  суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про залучення відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі в
якості відповідача по справі і стягнув суму заборгованості по щомісячним
страховим виплатам з 01.05.2003 року,
оскільки Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань,  які спричинили втрату
працездатності",  набрав чинності з
01.04.2001 року.

Доводи
відповідача Фонду соціального страхування про те,  що суд не врахував,  що у Фонду соціального страхування є
юридичний інтерес як 3-ї особи є безпідставними,  спростовуються матеріалами справи і
висновками суду.

Доводи
відповідача Фонду соціального страхування про те,  що суд не врахував вимоги постанови пленуму
ВСУ № 9 від 24.10.2003 р. «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» є безпідставні,  оскільки згідно п. 28 абз. 5 "Правил
відшкодування шкоди",  які діяли на
момент виниклих між сторонами правовідносин,
розмір відшкодування шкоди перераховується у разі кожного підвищення
тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві. Перерахунок проводиться
шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення
тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві.
Відповідно до постанови адміністрації і профкому від 28.11.1996р. тарифні
ставки (оклади) збільшені на коефіцієнт 1, 45 з 01.11.1996р. у зв'язку із чим
судом першої інстанції обґрунтовано застосований зазначений коефіцієнт до сум
відшкодування шкоди.

Суд
також обґрунтовано застосував коефіцієнти росту заробітної плати в галузі
національної економіки при визначенні сум,
що підлягають виплаті відповідачем за період з 01.05.2003р.,  а саме: коефіцієнт 1, 193 з 01.03.2002р.;
коефіцієнт 1, 182 з 01.03.2003р.; коефіцієнт 1, 152 з 01.03.2004р.; коефіцієнт
1, 238 з 01.03.2005р

За таких
обставин,  колегія суддів,  вважає,
що рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства,  у зв'язку
з чим,  апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі - відхилити.

Рішення
Тернівського районного суду м.  Кривого
Рогу від 27 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту набрання нею
законної сили.