Справа №2 -115/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої
- судді                                  Бабич
Н. Д.

при
секретарі                                           Косенко
Я.Ю., Моргун О.П.,

за
участю представника позивача        ОСОБА_8,

представників
відповідача                    ОСОБА_9,
ОСОБА_10

представників
третіх осіб                      ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Києві позовну заяву ОСОБА_4до Орендного
підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7",
суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, треті особиОСОБА_2, ОСОБА_3,
Акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія",
Відкрите акціонерне товариство "ПЗУ
Україна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП,
що сталася з вини працівників відповідачів, та просив суд стягнути з
Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління
№7", суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 солідарно 15377грн.
16 коп. матеріальної шкоди та 15000грн. моральної шкоди. Свої вимоги позивач
обґрунтовує наступним.

07.12.2005р.
по пр. Броварському в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів
"Москвич" 2141 дн НОМЕР_1, що належить ОП "СРНУ №7" під
керуванням ОСОБА_2., "ДАФ" дн НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 під
керуванням ОСОБА_3 та ЗАЗ 1105 дн НОМЕР_3під керуванням ОСОБА_4Протоколом про
адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи за кермом
автомобіля Москвич 2141, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде
безпечно для інших учасників дорожнього руху та здійснив зіткнення з
автомобілем ДАФ під керуванням ОСОБА_3, після чого невпорався з керуванням та здійснив
зіткнення з автомобілем ЗАЗ 1105 під керуванням ОСОБА_4 результаті зіткнення з
автомобілем Москвич, його автомобіль перекинувся на лівий бік. А після
зіткнення з автомобілем ДАФ - перекинувся на дах і рухався таким чином близько
20 метрів, після чого зупинився в крайній правій смузі. Тобто, внаслідок
зіткнення його автомобіля з автомобілями Москвич та ДАФ, його автомобілю - ЗАЗ
1105 були спричинені пошкодження, а йому як власнику матеріальну шкоду на суму
15307 грн. 02 коп., що підтверджується актом автотоварознавчного дослідження №
399М2 від 22.12.2005р. Крім того, позивачем були понесені інші матеріальні
збитки, які пов*язані з ДТП, а саме: витрати на виготовлення фотографій
пошкодженого автомобіля - 35грн., витрати за надання відомостей з управління
статистики -35грн. 14 коп.

Позивач
просить стягнути заподіяні йому збитки з відповідачів солідарно відповідно до
ст.ст. 1172, 1187 та 1188 ЦК України вказуючи, що відповідачам на праві
власності належать джерела підвищеної небезпеки, якими керували їх працівники
під час виконання своїх трудових обов*язків, а шкода, яка йому була завдана,
стала наслідком взаємодії джерел підвищеної небезпеки і обов*язок по її
відшкодуванню мають нести особи, які спільно завдали шкоду незалежно від їх
вини.

Крім
того, позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів моральну шкоду в
сумі 15000грн., яка полягає в тому, що внаслідок ДТП він перебував у стресовому стані, був шокований від
усвідомлення того, що існувала пряма загроза його життю та здоров*ю, після ДТП стан його
здоров*я погіршився в зв*язку з чим він звертався за медичною допомогою до
лікарів. Через ДТП та пошкодження
його автомобіля були порушені нормальні життєві зв*язки, погіршились стосунки з
родичами та виникли труднощі в роботі.

В
процесі розгляду спарви позивач збільшив вимоги в частині матеріальної шкоди та
просив суд стягнути у її відшкодування 19948 грн. 75 коп., а також судові
витрати, пов*язані з розглядом справи, в тому числі на оплату правової допомоги
в сумі 5100 грн.

В
судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги в
повному обсязі, просили суд позов задовольнити, підтвердивши свої пояснення з
приводу виникнення, механізму ДТП
та отриманих пошкоджень, які зазначені в матеріалах адміністративної справи.

Представник
відповідача Орендного підприємства "Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №7" та третя особа ОСОБА_2 позовні
вимоги не визнали, вказуючи, що вини ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній
пригоді немає, при цьому зазначали, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем Москвич
2141 дн НОМЕР_1, рухався в крайній правій смузі по пр-ту Броварському, не
змінюючи при цьому напрямок руху, в той час як водій автомобіля "ДАФ"
-ОСОБА_5 при перестроюванні з середньої смуги руху в крайню праву смугу, по
якій він рухався, допустив зіткнення з автомоіблем Москвич, який розвернуло і
як наслідок автомобіль став некерований і його занесло в крайню ліву смугу по
якій рухався автомобіль ЗA3 під керуванням ОСОБА_4. Тобто, представик
відповідача вважає, що вини їх працівника ОСОБА_2 немає, а всю відповідальність
має нести відповідач СПД ОСОБА_1, оскільки з вини його працівника сталася ДТП.

Представник
відповідача СПД ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_5 в судовому засідання
заперечували проти позовних вимог, мотивуючи це тим, що в діях ОСОБА_3 порушень
ПДР України не було, в той час, як водій ОСОБА_2 під час здійснення маневру
перестроювання не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху
допустив зіткнення з автомобілем ДАФ під керуванням водія ОСОБА_3, після чого
автомобіль Москвич зіткнувся в крайній лівій смузі з автомобілем ЗАЗ 1105 під
керуванням ОСОБА_4, як наслідок автомобіль ЗA3 винесло в середню смугу руху, по
якій рухався автомобіль ДАФ де і сталося повторне зіткнення. Представник
відповідача вважає, що всю відповідальність за спричинену шкоду позивачу має
нести відповідач - Орендне підприємство "Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №7".

Представники
третіх осіб - страхових компаній - Акціонерне товариство "Українська
пожежно-страхова компанія", Відкрите акціонерне товариство " ПЗУ Україна"
позов не визнають, вважають, що вина водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 а відповідно
відповідачів, працівниками яких вони є, не доведена, винна особа в даній ДТП не встановлена, а
тому страховий випадок не настав.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, свідка ОСОБА_5,
експерта ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, а також матеріали
адміністративної справи №3-1186906, що надійти з Дніпровського районного суду
м.Києва, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно
до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобв*язана довести ті обставини на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 Цього Кодексу.

Згідно
ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом
встановлено, що 07 грудня 2005року приблизно о 16год. 45хв. на Броварському
проспекті в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були
автомобілі "Москвич" 2141 дн НОМЕР_1, що належить Орендному підприємству
"СРНУ №7" (т.2 а.с.137-свідоцтво про реєстрацію ТЗ) під керуванням
ОСОБА_2, "ДАФ" дн НОМЕР_2, що належить СПД ОСОБА_1 (т2.с.а. 141-142
- свідоцтво про реєстрацію ТЗ) під керуванням ОСОБА_3 та ЗАЗ 1105 дн
НОМЕР_3під керуванням ОСОБА_4, що належить йому на праві приватної власності
(т.1 а.с.10-свідоцтво про реєстрацію ТЗ).

В
результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди всі автомобілі отримали
пошкодження.

З
протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № НОМЕР_1 від
07.12.2005р. вбачається, що ОСОБА_2 перебуваючи за кермом автомобіля Москвич
2141, при зміні напрямку руху (перестроюванні з правої смуги в середню) не
впевнився, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху та здійснив
зіткнення з автомобілем ДАФ під керуванням ОСОБА_3, після чого невпорався з
керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 1105 під керуванням ОСОБА_4,
чим порушив п.10.1 ПДР України (т.2 а.с.6).

З
матеріалів адміністративної справи вбачається, що водій ОСОБА_2 своєї вини в
скоєнні ДТП не визнав,
вказуючи при цьому на ті обставини, що він рухався в правій смузі, напрямок
руху не змінював, в той час, як водій автомобіля ДАФ ОСОБА_5 при перестроюванні
з середньої смуги в праву допустив зіткнення з автомобілем Москвич під його
керуванням, який вподальшому став некерований, після чого сталося зіткнення з
автомоібелм ЗАЗ 1105 під керуванням ОСОБА_4

В ході
розгляду адміністративної справи, судом призначалася автотехнічна експертиза,
щодо підтверджень версій водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно механізму ДТП та відповідності
дій водіїв вимогам ПДР України (а.с.47 т.2-постанова).

З
висновку №7634765 судової автотехнічної експертизи від 31.01.2007р.
вбачається:

·
Якщо ДТП
сталася таким чином, як вказує води ОСОБА_2, то водію автомобіля ДАФ
необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.10.3 ПДР України.

·
Дії водія автомобіля ДАФ ОСОБА_3 з технічної точки зору
не відповідали вимогам ч.1 п.10.3 ПДР України і вказана невідповідність
знаходилась в причинному зв*язку з виникненням даної ДТП.

·
Водію автомобіля Москвич ОСОБА_2 необхідно було діяти у
відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР України.

·
Дії водія автомобіля Москвич ОСОБА_2 можна вважати
такими, що невідповідали вимогам п.12.3 ПДР України в даній дорожній обстановці
при обставинах, викладених в його версії, не вбачається.

·
Якщо ж ДТП сталася таким чином, як вказує водій ОСОБА_3,
то водію автомобіля Москвич ОСОБА_2 необхідно було діяти у відповідності з
вимогами п.10.3 ПДР України, а водію автомобіля ДАФ ОСОБА_3 необхідно було
діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України.

Дії водія автомобіля Москвич ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали
вимогам ч.1 п.10.3 ПДР і вказана невідповідність знаходилась в причинному
зв*язку з виникненням даної ДТП.

·
Дії водія автомобіля ДАФ ОСОБА_3 можна вважати такими, що
не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України в даній дорожній обстановці при
обставинах, викладених в його версії, не вбачається.

·
Водію автомобіля Таврія ОСОБА_4 необхідно було діяти у
відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України.

·
В діях водія автомоібля Таврія ОСОБА_4невідповідностей
вимогам п.12.3 ПДР України в даній дорожній обстановці не вбачається (т.2 а.с.
102-109).

Відповідно до
постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 05 березня 2007р.
(а.с.113-114 т.2 - постанова) провадження в адміністративній справі відносно
ОСОБА_2за ст.124 КУпАП закрито в зв*язку з закінченням строків притягнення до
адмінвідповідальності. Однак, з мотивувальної частини вказаної постанови
вбачається, що на підставі матеріалів, зібраних судом доказів, встановити те,
що в діях водія ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення передбаченого
ст.124 УкпАП, не надається можливим.

Допитаний в
судовому засіданні експерт ОСОБА_6. підтвердив висновки автотехнічної
експертизи, при цьому зазначив, що версії водія ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
спроможними з технічної точки зору. Якщо, розглядати версію водія ОСОБА_2, то
дії водія автомобіля ДАФ ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.10.3 ПДР України, а
дії водія ОСОБА_2 також можна вважати такими, що не відповідали вимогам п.12.3
ПДР України. Згідно версії водія ОСОБА_3 водію автомобіля Москвич ОСОБА_2
необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.10.3 ПДР України, а водію
автомоібля ДАФ ОСОБА_3відповідно до вимог п.12.3 ПДР України. Розглядаючи
вказані версії, невідповідностей вимогам ПДР України в діях водія автомобіля
ЗАЗ 1105 ОСОБА_4 даній дорожній обстановці не вбачається. Тобто, в категоричній
формі стверджувати дії якого з водіїв, ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 не відповідали
вимогам ПДР України неможливо, оскільки в поясненнях водіїв існують протиріччя,
в матеріалах справи відсутня слідова інформація, автотранспортні засоби на
даний час відремонтовані.

Допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_7суду
пояснив, що 07.12.2005р. приблизно о 16.45 год. він перебував в салоні автомобіля ЗАЗ 1105, яким керував
ОСОБА_4, в якості пасажира. Автомобіль ЗАЗ 105 рухався по Броварському
проспекту в крайній лівій смузі. За декілька секунд до зіткнення він дивився у
вікно правої бокової дверки
і побачив, як автомобіль Москвич, перетнувши середню смугу перед
вантажівкою ДАФ, виїхав в ліву смугу по якій рухався автомобіль ЗАЗ, де і
зіткнувся з його правою частиною, після чого автомобіль ЗАЗ перекинуло на лівий
бік. Інших обставин справи він згадати не може, оскільки перебував в стресовому
стані. Після зіткнення авомобіль ЗАЗ 1105 зупинився в правій смузі. При цьому
свідок зазначив, що він не бачив зіткнення автомобілів Москвич і ДАФ.

Тобто, з
вищенаведеного слідує, що встановити механізм зітнення та хто саме є винним в
даній дорожньо-транспортній пригоді не виявляється можливим.

Відповідно до ч.
2 ст.1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було
завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов*язані її
відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Судом встановлено,
що ОСОБА_2, який керував автомобілем Москвич 2141 дн НОМЕР_1, працює в
Орендному підприємстві "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління
№7" на посаді виконроба, а водій автомобіля ДАФ дн НОМЕР_2 ОСОБА_3
перебуває з СПД ОСОБА_1 в трудових відносинах, працюючи на посаді водієм
вантажних автомобілів по трудовому договору (а.с.140, 143 т.2).

Відповідно
до ст. 1172 ЦК України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов*язків.

Згідно
ст. 1166 ЦК України
майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Судом
встановлено, що в результаті зіткнень автомобілів Москвич та ДАФ з автомобілем
ЗАЗ 1105, що належить ОСОБА_4, останній отримав механічні пошкодження, а його
власник матеріальну шкоду.

Згідно
висновку №6210 судової автотоварознавчої експертизи від 14 серпня 2006р.
позивачу було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 19 228 грн. 61 коп.
(а.с.205-214 т.1). Крім того, ОСОБА_4 поніс матеріальні збитки, пов*язані з
даною пригодою, а саме: витрати на виготовлення фотокарток пошкодженого
автомобіля - 35 грн., витрати за надання відомостей з управління статистики
-35грн. 14 коп., проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 650 грн.
(а.с. 31, 188-189 т.1).

Відповідно
до роз*яснень Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" (із змінами) особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли
неподільну шкоду взаємопов*язаними, сукупними діями, або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

З огляду
на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, зібрані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності та в співставленні, суд приходить до висновку, що
відповідачі мають нести солідарну відповідальність за спричинену позивачу
матеріальну шкоду в повному обсязі.

Стосовно
вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 грн., то в цій
частині суд вважає позовні вимоги явно завищеними і такими, що підлагають
частковому задоволенню.

Встановлено,
що в момент даної ДТП, а також
після її позивач отримав нервовий стрес та потрясіння, внаслідок яких звертався
за медичною допомогою, що підтверджується витягом з медичної картки
ОСОБА_4(а.с.28 т.1). Крім того, в результаті пошкодження автомобіля були
порушені нормальні життєві зв*язки позивача, які, в певній мірі, почали
відображатися на стосунках з близькими та співробітниками по роботі.
Невідшкодування протягом тривалого часу відповідачами збитків заподіяних йому
внаслідок ДТП, також
спричиняє йому моральне страждання, переживання. Намагання відповідачів
уникнути відповідальності також призводять до психологічного дискомфорту. Суд
вважає, що моральна шкода в сумі 5000грн. є цілком співмірною та буде в повній
мірі відображати отримані позивачем моральні страждання.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно
на користь позивача понесені ним судові витрати: за сплату судового збору в
сумі 216 грн. 50 коп., за проведення експертизи 263грн. 90коп. (а.с.221 т.1),
за направлення телеграм на загальну суму 125грн. 40коп. та витрати на правову
допомогу в сумі 5100грн., та на користь держави витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1188 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне
управління №7" (03179 м.Київ, пр-т Палладіна, 9, р/р 2103 в
Дніпровському відділенні ПІБ МФО
322142, ) та суб"єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1ідентифікаційний номер НОМЕР_5) СОЛІДАРНО на користь
ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6) -матеріальну
шкоду в сумі 19948грн. 75 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові
витрати в сумі 5 705 грн.80 коп., а всього на загальну суму 30654 (тридцять
тисяч шістсот п'ятдесят чотири) грн. 55 коп.

Стягнути
з Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне
управління №7" (03179 м.Київ, пр-т Палладіна, 9, р/р 2103 в
Дніпровському відділенні ПІБ МФО
322142, ) та суб"єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1ідентифікаційний номер НОМЕР_5) СОЛІДАРНО витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.