Справа №22Ц-0840/2007 р.                                               Головуючий
Категорія 31                                                                       Доповідач
УХВАЛА

іменем України

05 квітня 2007 року                                                                                                  м.
Київ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області  складі:

головуючого судді:     Юровської Г.В.

суддів                          Яворського
М.А., Суханової Є.М.

при секретарі               Колесник НІ.

розглянувши в приміщенні апеляційного суду Київської
області матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 28
грудня 2006 року по
цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2до ОСОБА_1про розподіл спільного
майна подружжя,

встановила:

У листопаді 2006 року ОСОБА_2.
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1. та просила суд відповідно до вимог ст.ст.
22,28 КпШС
України та ст. 70 СК
України розділити спільне сумісне майно подружжя, а саме 20/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1та
земельну ділянку площею 0.0212
га. біля вказаної частини будинку та визнати за нею право 1/4 частину
вказаної частини будинку та 1/2 частину земельної ділянки, і за відповідачем
право на таку ж частину майна.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2. задоволено частково. Спільне майно подружжя розділено та
визнано за позивачкою за ОСОБА_2. право власності на 10/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1та 1/4
частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і
господарських споруд площею .212
кв. м. по АДРЕСА_1, як частку в спільному майні подружжя.

Визнано за ОСОБА_1. право власності
на 10/100 частин
житлового цинку АДРЕСА_1
та 1/2 частини
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування   житлового  будинку
і  господарських   споруд
площею  212
м.   по   АДРЕСА_1, як частку в спільному майні
подружжя.

Стягнуто
з відповідача ОСОБА_1. на користь позивачки ОСОБА_2. кошти в сумі 30 грн. за
інформаційне - технічне
забезпечення розгляду цивільної справи.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1. на
користь держави судовий збір в сумі 45
грн. 53 - коп.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та
направити справу на новий судовий розгляд.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню

2

Судом першої інстанції
встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 6 жовтня 1990 року по 24 червня 2003 року, що
підтверджується відповідними свідоцтвами (ас. 6,7).

В період шлюбу
сторони по справі придбали в спільне сумісне користування 20/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 вартістю
4150 грн., а
крім того для обслуговування вказаної частини будинку 25 грудня 2002 року
Ворзельською селищною радою була надана земельна ділянка поАДРЕСА_1 площею 0.0212 га., вартістю 4956 грн., яка була
оформлена у власність ОСОБА_1. (а.с. 9-11).

Вирішуючи
вказаний спір між сторонами по справі та, задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції, виходив з вимог ст. 22,
28 КпШС України, який діяв на час набуття права власності сторін на вказане
майно, та ст. 70 СК
України, який діє на час розгляду справи та виходив з того, що вказане спірне
майно було придбане сторонами в період шлюбу, а тому являється спільним
сумісним майно подружжя, та на яке вони мають рівні права, а тому розділив
вказане майно порівно між сторонами.

Доводи апелянта
на пропуск позивачкою строку позовної давності є безпідставними оскільки
вказаних вимог при розгляді судом першої інстанції відповідач відповідно ло с г. 267 ч 1 ЦК України не
заявляв і вони судом першої інстанції не вирішувалися.

Крім того
відповідно до вимог ст. 261
ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися прй порушення свого права або про особу, яка
його порушила.

З матеріалів
вказаної справи вбачається, що відповідач по справі не заперечував права
позивачки на частину майна аж до вересня 2006
року, тому саме із вказаного часу у позивачки і виникло права на звернення
до суду для вирішення даного позову.

Колегія судців
вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи,
дослідив докази і дав їм належну правову оцінку. Рішення є законним та
обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Апеляційний суд
на підставі ст. 308 ЦПК
України відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 307
ч.1 п.1,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом 2
місяців.

Головуючий