АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді
суддів: Євстафіїва О.К., Квача М.О.,
Лакізи Г.П., Шемець Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
прокурора Соснівського району м. Черкаси на рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 12 серпня 2005 р. та на ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 09 листопада 2005 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання права на спадщину, розділ спадкового майна, встановлення факту
проживання однією сім'єю, зміну черговості одержання права на спадкування та
в с т а н о в и л а :
у вересні 2004 р. ОСОБА_1
пред'явила позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просила, після уточнення вимог,
визнати за нею право власності на:
- Ѕ частину грошових вкладів на ім'я ОСОБА_4 у банківських установах на
загальну суму 4145 грн.,
- Ѕ частину спільно нажитого рухомого майна і виділити їй це майно у
натурі, а саме: диван-дек, вартістю 105 грн., холодильник „Ока”, вартістю 30
грн., кришталеву вазу, вартістю 30 грн., диван-ліжко, вартістю 100 грн., тумбу
під телевізор, вартістю 40 грн., стіл-тумбу, вартістю 50 грн., килим настінний,
вартістю 60 грн., сервіз, вартістю 200 грн., люстру, вартістю 130 грн.,
портьєри, вартістю 20 грн., гарнітур-стінку, вартістю 800 грн., 2 шт. карнизів,
вартістю 20 грн. і настільну лампу, вартістю 10 грн.,
- 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Позивач також просила:
Справа № 33ц-кс-736, № рядка статзвіту - 34
Головуючий у першій інстанції - Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції - Ювшин В.І.
Доповідач - Євстафіїв О.К.
- зобов'язати відповідачів не створювати їй перешкод у користуванні даною
квартирою і вселити її до цієї квартири,
- встановити факт проживання її однією сім'єю разом з ОСОБА_2   з 01.01.1986 по дату його смерті, тобто по
- визнати за нею право на спадкування після смерті останнього разом з
відповідачами - спадкоємцями першої черги, змінивши черговість отримання права
на спадщину на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Свої вимоги ОСОБА_1
обґрунтовувала тим, що з спадкодавцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона
перебувала у фактичних шлюбних стосунках протягом 18 років. Після смерті
останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить АДРЕСА_1. Інше майно, а
саме: автомобіль ВАЗ-2101, держ НОМЕР_1, гараж у кооперативі „Політ”, грошові
вклади - в Укрпромбанку у сумі 4090 грн., у Правексбанку у сумі 800 доларів США
і предмети домашньої обстановки та вжитку, а саме: диван-дек, вартістю 105
грн., кухонний гарнітур, вартістю 287 грн., радіола „Естонія”, вартістю 50
грн., спальний гарнітур, вартістю 608 грн., килим, розмірами 3х4 м., вартістю
120 грн., холодильник „Ока”, вартістю 30 грн., кришталева ваза, вартістю 30
грн., килим, розмірами 3х4 м., вартістю 100 грн., диван-ліжко, вартістю 100
грн., 2 полиці під колонки, вартістю 15 грн., магнітофон „Маяк” з колонками,
вартістю 40 грн., приймач „Маяк, вартістю 20 грн., тумба під телевізор,
вартістю 40 грн., стіл-тумба, вартістю 50 грн., килим настінний, вартістю 60
грн., сервіз, вартістю 200 грн., люстра, вартістю 130 грн., портьєри, загальною
вартістю 40 грн., гарнітур-стінка, вартістю 800 грн., 2 шт. карнизів, вартістю
20 грн. та 2 шт. карнизів, вартістю 15 грн., настільна лампа, вартістю 10 грн.,
ладья, вартістю 35 грн., 2 матраци, вартістю 40 грн., ваза, вартістю 25 грн.,
карниз, вартістю 10 грн., 3 шт. телевізорів, вартістю 60 грн., кухонний пенал,
вартістю 20 грн., кухонна шафа, вартістю 15 грн., прихожа, вартістю 70 грн., є
її й спадкодавця спільною сумісною власністю як таке, що придбане під час
перебування їх у фактичних шлюбних відносинах. Відповідачі як спадкоємці
ОСОБА_4 першої черги звернулися до нотконтори з заявами про прийняття спадщини,
що відкрилася після його смерті. Але й вона як особа, яка перебувала з
спадкодавцем у фактичних шлюбних стосунках протягом 18 років, теж має право на
спадщину. На підставі ч. 2 ст. 1259, ст. 1264 ЦК України вона разом з
спадкоємцями першої черги має право на спадщину, т.я. спадкодавець був
інвалідом ІІ групи, хворим і потребував сторонньої допомоги, яку вона йому
надавала. ОСОБА_2. й ОСОБА_3 змінили замок у спірній квартирі й не пускають її,
утримують спірне майно.
Рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 12.08.2005 р., залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області від 09.11.2005 р., позов задоволено у
повному обсязі; з відповідачів також стягнуто 101 грн. 27 коп. мита на користь
держави.

У касаційній скарзі прокурор
Соснівського району м. Черкаси просить скасувати названі вище судові рішення, а
справу направити на новий розгляд до суду І інстанції. При цьому він
посилається на порушення судами норм матеріального й процесуального права при
їх постановленні.

Касаційна скарга має бути задоволена
з таких підстав.

Задовольняючи позов, місцевий
суд виходив з того, що у ході судового розгляду справи позивач довела, що вона
з січня 1986 р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 по момент
смерті останнього. У зв'язку з цим, згідно з ст. 74 СК України, все майно, що
придбане ними протягом даного періоду, є їхньою спільною сумісною власністю;
оскільки відповідачі чинять ОСОБА_1 перешкоди у користуванні спірною квартирою,
то останню має бути вселено до неї.

Залишаючи це рішення без змін,
суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач належними й допустимими доказами
довела, що вона протягом вищевказаного періоду перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_4 Крім того, апеляційний суд зазначив, що за життя
спадкодавець страждав на низку захворювань, мав ІІ групу інвалідності, у
зв'язку з чим він не міг виконувати повсякденну діяльність звичайним способом і
у звичайному обсязі та потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала
ОСОБА_1 Тому, в силу ст.ст. 1264, 1259 ЦК України, місцевим судом підставно
було змінено черговість одержання права позивача на спадкування після смерті
ОСОБА_4

Але вищевказаних висновків
суди дійшли без дотримання норм матеріального й процесуального права, що
регламентують спірні правовідносини.

Так, у п. 1 розділу VІІ „Прикінцеві положення” СК
України (з наступними змінами й доповненнями) зазначено, що цей Кодекс набирає
чинності одночасно з набранням чинності ЦК України.

Згідно з п. 1 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, даний кодекс набирає чинності з 01.01.2004 р.
П. 4 цих положень приписує, що положення даного Кодексу щодо цивільних
правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, застосовуються лише до тих
прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У рішенні суду І інстанції
зазначено, що судом встановлено, що всі речі, що їх ОСОБА_1 вважає спільним
майном її та спадкодавця ОСОБА_4, придбано у період їх спільного проживання,
починаючи з 1986 р. по 2004 р. (а.с. 59, т. 1).

З вищевикладеного випливають
наступні висновки.

Застосування норм ст.ст. 60, 74 СК
України для врегулювання спору між сторонами щодо вимог ОСОБА_1 про визнання за
нею права власності на частину спірного майна, що, за її твердженням, набуте
нею й ОСОБА_4 у період фактичних шлюбних відносин з останнім, правомірне лише
тоді, якщо суд встановить, що це (спірне) майно останніми спільно набуте у
період з 01.01.2004 р. (дата набрання чинності ЦК України) по ІНФОРМАЦІЯ_1
(дата смерті ОСОБА_4). Але, на порушення ст.ст. ст.ст. 202, 203 ч. 1 п. 6 ЦПК
України, 1963 р., ні з рішення місцевого суду, ні з ухвали апеляційного суду не
вбачається, що ними встановлено, коли конкретно і як саме (зокрема, ким саме)
набуто кожну спірну річ. З них також не вбачається, які у ході судового розгляду
справи встановлено факти, що свідчать про те, що спірні вклади в установах
банку є спільним майном ОСОБА_1 й ОСОБА_4 Тож у разі, якщо дане майно або його
частину придбано до 01.01.2004 р., то вирішувати спір між сторонами щодо майна,
набутого до цієї дати, слід у спосіб, зазначений в п. 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.1998 р. № 16 „Про застосування судами деяких
норм Кодексу про шлюб та сім'ю України” (з наступними змінами й доповненнями),
тобто згідно з п. 1 ст. 17 Закону України „Про власність” та з урахуванням
роз'яснень, даних у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 р. № 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права
приватної власності”. А ці норми права спірні правовідносини регулювали іншим,
ніж ст.ст. 60, 74 СК України, способом. До того ж, у позовній заяві від
03.08.2004 р. позивачем прямо вказано, що одна з спірних речей - стінка,
вартістю 800 грн., належала спадкодавцеві (а.с. 4, т. 1), але оскаржуваними
судовими рішеннями її визнано спільним майном позивача й спадкодавця.

Висновок судів про необхідність
задоволення позовних вимог про зміну черговості отримання права ОСОБА_1 на
спадкування після смерті ОСОБА_4 з ІV черги на І чергу вмотивований ст. 1259 ЦК України.

Згідно з ч. 2 цієї статті,
спадкоємець за законом наступних черг за рішенням суду може одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за
умови, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував та
надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво.

У рішенні місцевого суду зазначено,
що позивачем доведено факти, з якими ч. 2 ст. 1259 ЦК України пов'язує
можливість зміни черговості одержання права на спадкування. Проте, на порушення
ст.ст. 202, 203 ч. 1 п. 6 ЦПК України, 1963 р., у даному рішенні не вказано, на
підставі чого суд дійшов такого висновку, а саме: протягом якого конкретно часу
(що розцінений судом як тривалий) ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані, що
саме свідчило перебування його у такому стані й чим він спричинений (чи похилим
віком, чи тяжкою хворобою, чи каліцтвом), протягом якого саме часу позивач
опікувалася спадкодавцем, а також матеріально його забезпечувала й надавала
йому іншу допомогу. В ухвалі суду апеляційної інстанції все це також не
вказано.

Питання щодо законності вимог
останньої про вселення до спірної квартири належить вирішити в залежності від
наявності у неї права власності або користування цією квартирою.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4
однією сім'єю для вирішення спору між сторонами в частині вселення до спірної
квартири і зміни черговості одержання права на спадкування в силу ч. 2 ст. 1259
ЦК України не має юридичного значення. Таке значення він матиме у разі, якщо в
ході розгляду справи суд встановить, що все майно, яке позивач вважає спільною
сумісною власністю її та ОСОБА_4, чи його частину останніми набуто після
01.01.2004 р.

Отож, апеляційний суд Чернігівської
області як суд касаційної інстанції вважає, що вищеописана неповнота судового
розгляду справи є таким порушенням цивільного процесуального законодавства, яке
призвело до неправильного вирішення справи, і яке не може бути усунуте судом
касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 333, 336, 338 ч.ч. 2, 3, 344, 345
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу прокурора
Соснівського району м. Черкаси задовільнити.

Рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 12 серпня 2005 р. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області
від 09 листопада 2005 р. скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
І інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Хромець Н.С.

Судді:

Євстафіїв
О.К.  Квач М.О.

Лакіза
Г.П.  Шемець Н.В.