Справа № 2-1862/ 07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 квітня 2007
року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді
Куковенкова СВ., при
секретарі - Стасенко
Ю.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Олександрії справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради, де третьою особою
з самостійними вимогами є ОСОБА_2, про встановлення права власності на
самочинно збудовані будівлі та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на спадкове
майно, що залишилося після смерті моєї матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і яке складається з жилого
будинку № 25 з
надвірними будівлями та спорудами, у тому числі на самочинно споруджені
будівлі: сарай літ. „В" -
розміром 4,40 х 6,42 м., сарай літ.
„Д" розміром 2,50 х 2,60 м., літню кухню
літ. „Б" розміром 3,85
х 6,55 м.,
прибудову до літньої кухні літ. „б" розміром 1,10 х 2,70 м. та веранду
літ. „а" розміром 2,00
х 4,40 до
житлового будинку після чого змінилась його загальна площа (житлова площа - 30,0 кв.м., загальна
площа - 44,4 кв.м.),
що знаходяться АДРЕСА_1 та на 1/2 частину банківських вкладів з відповідними
компенсаціями та відсотками, що знаходяться на зберігання в Олександрійському
відділені Ощадбанку №
3070/15 на рахунках: НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, третя
особа просить визнати за нею -
ОСОБА_2, в порядку спадкування, право власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті її матері -
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і яке
складається з 1/2 частини зазначених банківських вкладів з відповідними
компенсаціями та відсотками, мотивуючи свої вимоги наступним: на підставі
договору купівлі-продажу від 22
листопада 1955 року,
посвідченого Олександрійською нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі
за № 9639 та
зареєстрованого Олександрійським МБТІ за №
62/1 від 23 серпня 1967 року, мати
позивача - ОСОБА_3 набула
право власності на будинок АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача і третьої
особи - ОСОБА_3. Після
її смерті відкрилася зазначена вище спадщина, до складу якої входить житловий
будинок АДРЕСА_1. Ще за
життя її мати без дозволу відповідних виконавчих органів рад самочинно
збудувала будівлі: сарай літ. „В" -
розміром 4,40 х 6,42 м., сарай літ.
„Д" розміром 2,50 х 2,60 м., літню кухню
літ. „Б" розміром 3,85
х 6,55 м.,
прибудову до літньої кухні літ. „б" розміром 1,10 х 2,70 м. та веранду
літ. „а" розміром 2,00
х 4,40 до
житлового будинку після чого змінилась його загальна площа (житлова площа - 30,0 кв.м., загальна
площа - 44,4 кв.м.)
Відповідно до ст. 1268
ЦК України протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач подала
заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та фактично
прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. Але нотаріус
відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що її мати життя
юридично не встановила право власності на самочинно збудовані будівлі. Але
відповідно до п. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване не ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Так після смерті
матері ОСОБА_1 звернулася до відділу архітектури та містобудування
Олександрійської міської ради для узаконення зазначених будівель та внесення їх
до технічної документації з проханням дозволити їй залишити в користуванні
самочинно споруджені будівлі. Після її звернення відділом архітектури та
містобудування Олександрійської міської ради за участю санітарної та пожежної
інспекції було складено акт обстеження на предмет відповідності діючим нормам і
правилам самочинно споруджених будівель, на підставі якого було зроблено
висновок, згідно

2

якого встановлено, що самочинно споруджені будівлі
відповідають санітарним, протипожежним та архітектурним нормам і не порушують
прав інших осіб.

Відділ
архітектури і містобудування надав направлення до суду для вирішення питання
узаконення самочинної забудови.

Прийняття позивачем
спадщини підтверджується тим, що вона володіє всіма правовстановлюю-чими
документами на зазначений будинок, фактично проживає у ньому, несе всі витрати
по його утриманню і фактично набула права власності на спадкове майно в склад
якого входять і самочинно споруджені будівлі, а також має всі ощадні книжки.
Спадкоємцем за законом є також рідна сестра позивача. 05 грудня 2005 року сестра - ОСОБА_2,
написала відмову від прийняття нею частини спадщини, що складається з житлового
будинку, на її користь, діючи за своєю справжньою волею, усвідомлюючи значення
та правові наслідки своїх дій.

Крім позивача
інших спадкоємців на житловий будинок не має. Сестра претендує лише на 1/2
частину зазначених вкладів.

Сторони в судове
засідання не з'явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої
участі, позивач і третя особа на своїх вимогах наполягає, відповідач проти
позову не заперечує. Відповідно до вимог п. 4 ст. 130
ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у попередньому
судовому засіданні на підставі наявних доказів по суті.

Судом
встановлене наступне: на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 1955 року,
посвідченого Олександрійською нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі
за № 9639 та
зареєстрованого Олександрійським МБ
ТІ за № 62/1 від 23 серпня 1967 року, мати
позивача - ОСОБА_3 набула
право власності на будинок АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати - ОСОБА_3, померла. Після
її смерті відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку АДРЕСА_1. Ще за життя її
мати без дозволу відповідних виконавчих органів рад самочинно збудувала
будівлі: сарай літ. „В" -
розміром 4,40 х 6,42 м., сарай літ.
„Д" розміром 2,50 х 2,60 м., літню кухню
літ. „Б" розміром 3,85
х 6,55 м.,
прибудову до літньої кухні літ. „б" розміром 1,10 х 2,70 м. та веранду
літ. „а" розміром 2,00
х 4,40 до
житлового будинку після чого змінилась його загальна площа (житлова площа - 30,0 кв.м., загальна
площа - 44,4 кв.м.)
та банківських вкладів з відповідними компенсаціями та відсотками, що
знаходяться на зберігання в Олександрійському відділені Ощадбанку № 3070/15 на рахунках: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8.

Відповідно до
ст. 1268 ЦК України
протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач подала заяву до
державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та фактично прийняла
спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. Але нотаріус відмовив їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що її мати життя юридично не
встановила право власності на самочинно збудовані будівлі. Але відповідно до п.
5 ст. 376 ЦК України на
вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право владності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване не ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Так після смерті
матері ОСОБА_1 звернулася до відділу архітектури та містобудування
Олександрійської міської ради для узаконення зазначених будівель та внесення їх
до технічної документації з проханням дозволити їй залишити в користуванні
самочинно споруджені будівлі. Після її звернення відділом архітектури та
містобудування Олександрійської міської ради за участю санітарної та пожежної
інспекції було складено акт обстеження на предмет відповідності діючим нормам і
правилам самочинно споруджених будівель, на підставі якого було зроблено
висновок, згідно якого встановлено, що самочинно споруджені будівлі
відповідають санітарним, протипожежним та архітектурним нормам і не порушують
прав інших осіб.

Відділ
архітектури і містобудування надав направлення до суду для вирішення питання
узаконення самочинної забудови.

Прийняття
позивачем спадщини підтверджується тим, що вона володіє всіма
правовстановлюю-чими документами на зазначений будинок, фактично проживає у
ньому, несе всі витрати по його утриманню і фактично набула права власності на
спадкове майно в склад якого входять і самочинно споруджені будівлі, а також
має всі ощадні книжки.

Спадкоємцем за
законом є також рідна сестра позивача. 05
грудня 2005 року
сестра - ОСОБА_2,
написала відмову від прийняття нею частини спадщини, що складається з житлового
будинку, на її користь, діючи за своєю справжньою волею, усвідомлюючи значення
та правові наслідки своїх дій.

3

Крім позивача
інших спадкоємців на житловий будинок не має. Сестра претендує лише на 1/2
частину зазначених вкладів.

Враховуючи вищенаведене
та згідно зі ст. ст.
1216, 1223, 1228, 1258, 1268, 1269 ЦК України, та ст. ст. 12 - 15, 48 ЗУ "Про власність",
позивач і третя особа фактично вступили у право власності над спадковим майном,
а тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись п. 5 ст. 376, ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1228, 1234, 1258,
1265, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12-15,
48 ЗУ "Про власність", п. 4
ст. 130, ст. ст. 4, 34, 57, 60, 213-215 ЦПК
України, суд , -

ВИРІШИВ:

Визнати за
ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті її матері -
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і яке
складається з жилого будинку №
25 з надвірними будівлями та спорудами, у тому числі на самочинно споруджені
будівлі: сарай літ. „В" -
розміром 4,40 х 6,42 м., сарай літ.
„Д" розміром 2,50 х 2,60 м., літню кухню
літ. „Б" розміром 3,85
х 6,55 м.,
прибудову до літньої кухні літ. „б" розміром 1,10 х 2,70 м. та веранду
літ. „а" розміром 2,00
х 4,40 до
житлового будинку після чого змінилась його загальна площа (житлова площа - 30,0 кв.м., загальна
площа - 44,4 кв.м.),
що знаходяться АДРЕСА_1 та на 1/2 частину банківських вкладів з відповідними
компенсаціями та відсотками, що знаходяться на зберігання в Олександрійському
відділені Ощадбанку №
3070/15 на рахунках: НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8.

Визнати за
ОСОБА_2, в порядку спадкування, право власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті її матері -
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і яке
складається з 1/2 частини банківських вкладів з відповідними компенсаціями та
відсотками, що знаходяться на зберігання в Олександрійському відділені
Ощадбанку № 3070/15 на
рахунках: НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду Кіровоградської області
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд
м. Олександрії.