Справа
№2-105/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня
2007 року

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судці                                                                         Сарновського
В.Я.

при секретарі                                                                                             Домчук
В.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ланівці справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача боргу за договором позики в сумі 1767,50 гривень,
мотивуючи тим, що відповідач своєчасно не виконав свої обов'язки за договором
від 1 червня 2003 року.

Судове  засіданні позивач просить провести без його
участі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав
повністю і пояснив, що дійсно 1 червня 2003 року він у позивача взяв у позику
700 доларів США, частину з
яких повернув. На даний час залишається несплаченим основний борг в сумі 350
доларів США та відсотки
визначені договором, а тому позов у сумі 1767,50 гривень він визнає.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по
справі, суд з'ясував наступні обставини.

1 червня 2003 року між сторонами було укладено договір
позики, за яким ОСОБА_2отримав у ОСОБА_1
у позику 700 доларів США
терміном на 7 місяців і зобов'язався їх повернути з відсотками рівними
платежами.

Факт укладення даного договору, отримання грошей та
несвоєчасного і неповного їх повернення визнаний відповідачем, а також
підтверджується його розпискою від 1 червня 2003 року.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,
у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Проаналізувавши докази надані сторонами суд прийшов до
висновку, що є законні підстави для стягнення боргу і позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст. 1049 ЦК України,
ст. ст. 174,213,214
ЦПК України, суд

2

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1767 гривень 50 коп.
основного боргу за договором позики від 1 червня 2003 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави мито в розмірі 51
гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів, а також апеляційної скарги протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.