№ 21(2)                                                                           інстанції
Доповідач - Карнаух В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді -Михайлів Л.В. суддів -Карнаух В.В., Митрофанової Л.В. при секретарі -
Чубіній А.В.

за
участю: представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі - ОСОБА_1, позивача -ОСОБА_2, представника позивача
-ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2007 року за позовомОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Суха
Балка» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2007 року задоволено
частково позовні вимоги ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Фонд
соціального страхування), третя особа Відкрите акціонерне товариство «Суха
Балка» про відшкодування шкоди, з Фонду соціального страхування на користь
ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування шкоди за
період з 12.07.2002 року по 12.07.2005 року та в наступний період з 12.07.2005
року по 01.05.2007 року одноразово в сумі 14941, 30 грн. та щомісячно,
починаючи з 01 травня 2007 року по 1369, 33 грн. до зміни обставин, що тягнуть
перерахунок щомісячних виплат, в іншій частині позову відмовлено.

Фонд
соціального страхування в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення
суду та направити справу на новий розгляд, оскільки суд першої інстанції не
взяв до уваги, що Фонд не є належним відповідачем по справі; не перевірив, чи
були застосовані ВАТ "Суха Балка" коефіцієнти підвищення тарифних
ставок (посадових окладів) не прийняв до уваги, що після збільшення тарифів
середня заробітна плата не збільшилася у зв'язку із зміною структури заробітної
плати; неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування шкоди...",
який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди, а не сам
механізм такого перерахунку; не надав правової оцінки економічному
обгрунтуванню застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок (посадових окладів), не вірно визначив початок перебігу строку позовної

давності та не
застосував строк позовної давності, не прийняв до уваги, що відкоригована
заробітна плата не може перевищувати максимальну величину, з якої справляються
страхові внески до Фонду соціального страхування на дату проведення перерахунку
відповідно до п 3.7.2 Порядку № 83 «Про призначення та здійснення страхових
виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого Постановою
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 22.12.2005 року», також судом не вірно
визначена професія позивача - бурильник в той час як по матеріалам справи
позивач працював прохідником, що призвело до неправильного вирішення спору.

Перевіривши
матеріали справи, законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач працював на ВАТ «Суха Балка» у шкідливих умовах праці
тривалий час з 1983 року по 2001 рік на посаді підземного бурильника на шахті
«Ювілейна», у результаті чого отримав професійне захворювання - вібраційна
хвороба 1-2 ст.3гідно висновку МСЕК від 19.02.2001 року йому встановлено 35%
втрати професійної працездатності, при наступних переоглядах ступінь втрати
змінювався та висновком МСЕК від 08.02.2005 року встановлено 50 % втрати
профпрацездатності безстроково.

У зв'язку
із цим наказом 101/2001 від 20.03.2001 року ВАТ «Суха Балка» позивачу
призначено вплати відшкодування шкоди виходячи із базового середнього заробітку
по професії позивача, відкоригованого на коефіцієнти росту тарифних ставок та
окладів з урахуванням відсотку втрати профпрацездатності 35, проте ВАТ «Суха
Балка» було невірно визначено базовий середній заробіток для нарахування виплат
відшкодування шкоди, що призвело до подальшого заниження сум відшкодування
шкоди, з приводу чого виник спір.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції не вірно визначив професію позивача вказавши її
як бурильник, в той час як зі справи вбачається, що згідно наказу № 101/2001
від 20.03.2001 року ВАТ «Суха Балка» призначило виплати відшкодування шкоди
позивачу первинно виходячи із середнього заробітку прохідника (а.с. 19), згідно
записів у трудовій книжці позивач був звільнений з посади прохідника 3 розряду
(а.с.11).

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахуванні позивачу сум
страхових виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту
реальної середньої заробітної плати, а не встановлені спільними постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд
соціального страхування також продовжив виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Колегія
суддів з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для
перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди погодитись не може, оскільки
змінюючи розмір щомісячних виплат, суд не перевірив, чи відбулося фактичне
підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про
нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний
період, тобто на час виплати відшкодування шкоди підприємством.

Крім
того, відповідно до пункту 28 Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня
1993 року № 472 (із наступними змінами і доповненнями), перерахований або
нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середнього заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи
протягом повного календарного або у перерахунку на повний календарний місяць
роботи, вирішуючи спір суд не звернув увагу на зазначене положення.

Здійснюючи
перерахунок розміру щомісячних страхових виплат відшкодування шкоди виходячи з
відкоригованої заробітної плати по професії позивача, суд першої інстанції не
врахував положення п 3.7.2 Порядку № 83 «Про призначення та здійснення
страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого
Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України від 22.12.2005 року», згідно
якого відкоригована заробітна плата не може перевищувати максимальну величину,
з якої справляються страхові внески до Фонду соціального страхування на дату
проведення перерахунку.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм
матеріального права, розглянуто не всі позовні вимоги, тому рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, п. 5 ч. 1 ст. 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2007 року скасувати.
Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.