№
року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Буравльова
С.І., при секретарі Нещереті Д.Б.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що
06.01.2006 року між ним та відповідачем було укладено договір позики згідно
Відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути суму позики до 15.01.2006
року. В передбачений договором строк та до теперішнього часу відповідач не
виконав зобов'язання, суму позики не повернув. Оскільки відповідачем не
виконані зобов'язання згідно умов договору, позивач просив суд стягнути з
простроченої суми в розмірі 25 грн. та судові витрати в сумі 130,25 грн.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги
в повному обсязі та просили суд позов задовольнити.
Відповідач в судому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на те, що розписка написана ним внаслідок примусу,
грошових коштів від позивача він не отримував.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2006 року між
позивачем та відповідачем було укладено договір позики згідно якого позивач
на себе зобов'язання повернути суму позики до 15.01.2006 року. Зазначені
обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики
позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж
суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір
позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та
його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної
З розписки від 06.01.2006 року вбачається, що відповідач
зобов'язався їх повернути до 15.01.2006 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором.
В передбачений договором строк та до теперішнього часу
відповідач не виконав зобов'язання, суму позики не повернув. Сума боргу за
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання грошового
вимогу кредитора зобов'язаний  сплатити  суму
боргу з  урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,
а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів
не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку, наданого представником позивача, три
проценти річних за період прострочення відповідачем грошового зобов'язання
Оскільки до теперішнього часу відповідач не повернув позивачу борг за
договором позики, суд, дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вважає
необхідним задовольнити позов в повному обсязі.
Також, керуючись ст. 88 ЦПК України, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі
130,25 грн., які підтверджуються квитанціями про сплату державного мита та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049,
ст.ст. 10, 60, 130, 174, 175, 197, 198, 208, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК
України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
від простроченої суми, 130,25 грн. судових витрат.
Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, та апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.