АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.  КИЄВА
вул.  Володимирська,  15
Справа №
22к-4203 /07                                                  Головуючий
у 1-й ін.-Дудар І.О.
УХВАЛА

Іменем        України

27
листопада 2007 року                                                                                           м.  Київ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

суддів:
Горелкіної Н.А.,    Українець Л.Д.,  Слободянюк С. В.,

відповідно
до Закону України "Про внесення змін до закону України "Про
судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Києві
цивільну-справу за позовом ОСОБА_1 до Державної компанії
«Донвуглереструктуруризація»,  відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі м.  Горлівки Донецької області про відшкодування
шкоди,  заподіяної здоров»ю,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2002 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Державної компанії
«Доневуглереструктуризація»,  відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в Калінінському районі м.  Горлівки Донецької області (далі Фонд) про
відшкодування шкоди,  заподіяної здоров»ю
і мотивуючи вимоги тим,  що працюючи
заступником начальника дільниці в шахтоуправлінні «Олександр- Захід» комбінату
«Артемвугілля» 06 травня 1998 року отримав травму,  та,
працюючи гірничим майстром на шахті «Кіндратівка»,  03 грудня 1993 року отримав травму.

Згідно
висновку медико-соціально експертної комісії (далі МСЕК) від 15 червня 1994
року йому встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності,  в висновками МСЕК від 21 червня 1996 року та
від 20 червня 1997 року - 40 % трати професійної працездатності  та визнано інвалідом Ш групи.

Висновком
МСЕК від 21 травня 1998 року йому встановлено 60% стійкої втрати професійної
працездатності   безстроково.

Позивач
зазначав,  що йому виплачувалися страхові
витрати,  виходячи з середньомісячної
заробітної плати гірничого майстра за липень 1994 року в сумі 30, 75 грн,  тоді як слід для розрахунків було взяти його
середню заробітну плату за вересень - листопад J 993 року
у сумі 33,  59 грн.

Позивач       просив                            суд       стягнути       з
Державної       компанії

«Донвуглереструктуризація»
недонараховані страхові виплати: одноразову допомогу в сумі 84,  89 грн.,
щомісячні виплати в сумі 31545,
36 грн.,  компенсацію за
несвоєчасну виплату страхових сум - 9667,
75 грн.,  а також стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Каліyінському
районі м.  Горлівки Донецької області
недораховані та невиплачені суми,  а
саме: щомісячні виплати -6375,  93 грн.,  компенсацію - 78,  72 грн.

Справа судами
розглядалась неодноразово.

Останнім
рішенням Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 18 листопада 2005 року позов задоволено
частково,  стягнуто з Державної компанії
«Донвуглереструктуризація» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати
одноразової допомоги у сумі 303 грн. 88 коп.,
заборгованість по щомісячних страхових виплат у сумі 2257 грн. 97
коп.,  вирішено питання щодо стягнення
державного мита,  в решті позовних вимог
відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2006 року рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з Державної компанії «Донвуглерструктуризація»
скасовано та відмовлено у позові до Державної компанії
«Донвуглереструктуризація про відшкодування страхових виплат.

ОСОБА_1.
звернувся до Верховного Суду України - з касаційною скаргою,  в якій,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права,  просить скасувати ухвалені у
справі рішення судів обох апеляційної,  а
справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність
застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи
з положень  ст.  337 ЦПК України,  суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу,  якщо визнає,  що судові рішення ухвалено з додержанянм
вимог матеріального та процесувального права,
і доводи скарг цих висновків не спростовують.

За таких
обставин,  колегія судців вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись  ст.
ст.  332,  335 - 337 ЦПК України та Законом України
"Про внесення змін до закону України "Про судоустрій України"
щодо забезпечення

касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та главою 2
розділу V ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити .

Рішення     Апеляційного  суду Донецької області  від 02 лютого 2006  року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.