Справа №22-3190/07
суді 1 інстанції - Кацаренко І.А. Доповідач в касаційній інстанції - Матвеева О. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

20 грудня 2007
року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі суддів:

Матвєєвої О. А.                               Українець
Л.Д.                   Чобіток А.О.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 2 серпня 2005 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Племзавод Розовський",
Новоазовської райдержадміністрації та Розовської селищної Ради про визнання
права власності на земельну долю ( пай ) та виділ в натурі землі, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2004
року позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що з 5 лютого 1996 року по
25 квітня 1999 року працював на заводі, який 29 червня 1998 року було
реорганізовано у ВАТ "Племзавод Розовський". З цього часу він став
акціонером та залишається ним по теперішній час. 30 жовтня 2001 року загальними
зборами акціонерів було прийняте рішення про клопотання перед Розівською
селищною радою про передачу у колективну власність ВАТ земель, які знаходилися
у користуванні останнього, а 19 грудня 2001 року правління ВАТ затвердило
список членів ВАТ, які мають право на земельну частку у колективній власності
на землю. 20 грудня 2001 року цей список було затверджено Розівською селищною
Радою як додаток до Державного акту на право колективної власності на землю. У
січні 2002 року Новоазовська райдержадміністрація почала видавати сертифікати
на право власності на земельну частку і при цьому з'ясувалося, що він не був
включений до зазначеного списку і тому йому було відмовлено в наданні
сертифікату на право власності на земельну частку. Вважає, що внаслідок цього
було порушено його право на отримання земельної частки, просив суд визнати за
ним право на земельну частку в колективній власності на землю ВАТ і зобов'язати
Новоазовську райдержадміністрацію та

Розівську селищну Раду виділити йому земельну частку із
земель запасу та відшкодувати судові витрати.

Рішенням
Новоазовського районного суду Донецької області від 14 квітня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 2 серпня
2005 року, відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 2 серпня 2005 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог
статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.  ст.  336, 337
ЦПК України та Закону України "Про внесення змін до закону України
"Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Новоазовського райсуду Донецької області від 14 квітня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 2 серпня 2005 року - залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.