Справа 22ц-1108/2007 р.                      Головуючий
цивільна.                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року      Апеляційний суд Чернігівської
області

в складі:
головуючого - судді Литвиненко І В.,  суддів Смаглюк Р.І.,
Зінченко С. П.,

при секретарі
Вареник О.М. ,

з участю
позивача ОСОБА_1.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської
області в м.  Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного
суду від 28 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
стягнення заборгованості,  -

встановив:

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 скасувати вказане рішення і постановити нове
рішення про задоволення позову,
мотивуючи неправильним застосуванням судом норм матеріального і
процесуального права.

В
березні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з
відповідачки ОСОБА_1 2621 грн. витрат по оплаті послуг з гарячого водопостачання
та теплопостачання. Позов обґрунтований наступним.  В липні 2003 року КП
„Прилукитепловодопостачання" звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за надані послуги. Справа була відкладена слуханням на
невизначений строк і сума заборгованості залишилася на його особовому рахунку №
4175. В червні 2005 року відповідачка ОСОБА_1 відкрила особовий рахунок на своє
ім'я № 11619 з нульовою сумою боргу,  на
його рахунку залишився борг в сумі 2621 грн. він з 2002 року не проживає в
квартирі АДРЕСА_1. Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідачки
ОСОБА_1,  просить стягнути вказану
заборгованість на його користь,  тому що
він з КП „Прилукитепловодопостачання" уклав договір на реструктуризацію
боргу в сумі 2912 грн.

Рішенням
Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2007 року позов залишено без
задоволення. Суд першої інстанції прийшов до такого висновку,  виходячи з того,  що позивачем фактично заявлено регресний
позов до відповідачки,  ним не надано
доказів оплати наданих послуг. Позивач послався тільки на договір
реструктуризації боргу,  який фактично не
сплачений. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1м
не доведеш,  суд залишив їх без
задоволення.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить вказане рішення скасувати і
постановити нове про задоволення позову з таких підстав. До лютого 2004 року
існувало КП „Прилукитеплокомуненерго",
з 11 лютого 2004 року - КП „Прилукитепловодопостачання",  яке не є правонаступником,  тому борги повинні бути розмежовані. З 1
червня 2005 року на підставі ухвали апеляційного суду Чернігівської області
особові рахунки між ним та його колишньою дружиною розділені і на його рахунок
№ 4175 перенесена сума заборгованості 2621 грн. В квартирі АДРЕСА_1 він не
проживає з 2001 року,  там проживає
відповідачка з донькою та внучкою. Сума боргу на його особовий рахунок занесена
подругою дружини ОСОБА_3.,  яка працює
завідувачем абонентним відділом КП,  яка
не повинна була цього робити,  тому що
справа № 2-12/04 року від 3 червня 2004 року не розглянута. За таких обставин
вказана сума боргу повинна бути сплачена відповідачкою ОСОБА_1.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивача,  вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що вона не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  сторони
проживають за вказаною адресою і мають заборгованість по наданим послугам з 1
лютого 2004 року. Станом на 1 червня 2005 року заборгованість становила 2819
грн. 38 коп. /л.с.  49/,  з 1 червня 2005 року сторони мають окремі
особові рахунки. Станом на 1 травня 2007 року заборгованість відповідачки
становить 155 грн. 46 коп. /за квітень 2007 року/,  позивача - 3104 грн. 93 коп. /л.с.  50-51,
52-53/. Вказана сума заборгованості включає борг в сумі 2587 грн. 23
коп. на час відкриття окремих рахунків,
а також поточні платежі. Станом на 20 березня 2007 року позивач уклав з
КП „Прилукитепловодопостачання" договір реструктуризації боргу на 24
місяці в сумі 2910 грн. /л.с.  46-47/.

За таких
обставин суд прийшов до обгрунтованого висновку про безпідставність заявлених
позовних вимог. Посилання на довідку голови ЖБК про те,  що він не проживає останні три роки в
квартирі АДРЕСА_1 /л.с. 3/ та на справу № 2-12/ 2004 року,  в якій позов КП до ОСОБА_1. та ОСОБА_2
залишено без розгляду,  не спростовує цей
висновок суду.

Рішення
суду першої інстанції відповідає вимогам
ст.  213 ЦПК України,  тому підлягає залишенню без змін,  а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313 - 315,  317,
319 ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення.