Справа № 22-ц-1852 2007р.                                                 Головуючий
Категорія: розірвання договору
Доповідач: Ізмайлова Г.Н.
УХ ВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 квітня 2007р. судова колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
Ізмайлової Г.Н.

суддів              - Івах А.П., Ситнік О.М.

при секретарі - Пашневі В.Г. адвоката        -
ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 3 листопада 2006р.
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа - ОСОБА_1 про
розірвання договору довічного утримання, -

встановила:

У липні 2006р. ОСОБА_3 звернулась
до суду зі вказаним позовом.

Зазначила, що 26 червня 2003р.
між нею та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, посвідчений
Одинадцятою Харківською державною нотаріальною
конторою, за яким вона передала у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, а
ОСОБА_4, в свою чергу, брала на себе обов'язок довічного повного утримання
ОСОБА_3, надавати необхідне харчування та одяг, забезпечуючи належний догляд та
необхідну допомогу у розмірі щомісячної пенсії ОСОБА_3

Виходячи з того,
що відповідачкою порушуються умови договору, не забезпечується та не надається належний догляд та необхідна допомога,
просила розірвати вказаний договір та повернути у власність квартиру.

Відповідачка
позов не визнала та пояснила, що вона дійсно не здійснювала догляд за ОСОБА_3,
яка відмовлялась від його отримання. В той же час вона від дня укладення договору щомісячно передавала ОСОБА_3
по 100 грн., а пізніше по 130 грн. до листопада 2005р., коли позивачка познайомилась з
соціальним працівником ОСОБА_5, яка і вговорила ОСОБА_3 звернутись до суду з позовом.

ОСОБА_1 також не
визнав позовних вимог ОСОБА_3 та пояснив, що вони з дружиною ОСОБА_4 надавали
матеріальну допомогу позивачці у розмірах, встановлених позивачкою, а від іншої
допомоги ОСОБА_3 відмовлялась.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 3 листопада 2006р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено та
розірвано договір довічного утримання від 26 червня 2003р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного:

Судом
встановлено, що 26 червня
2003р. Одинадцятою Харківською державною нотаріальною
конторою посвідчено договір довічного утримання, за яким ОСОБА_3 передала у
власність ОСОБА_4 однокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1. За
умовами вказаного договору ОСОБА_4 зобов'язувалась довічно повністю утримувати
ОСОБА_3, надаючи їй необхідне харчування,
одяг і забезпечуючи за нею належний догляд та необхідну допомогу, вартість
якого визначалась сторонами у розмірі щомісячної пенсії ОСОБА_3 (а.с.5).

У відповідності до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду)
може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи,
на користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків,
незалежно від його вини.

Відповідачка не
заперечувала, що крім щомісячних виплат ОСОБА_3 у сумі 100-130 грн. будь-який
догляд та допомога ні нею, ні її чоловіком позивачці не надавалась.

Виходячи з
наведеного та пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 суд дійшов до правильного висновку, що умови договору довічного утримання
відповідачкою виконувались неналежним чином, що у відповідності до
ст.755 ЦК України є підставою для його розірвання.

Судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права, що у відповідності до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення без зміни.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 209, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Московського районного суду м.Харкова від 3
листопада 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили від дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України на протязі двох місяців від дня набрання ухвалою
законної сили.