Рішення

Іменем   України

24
травня   2007 року апеляційний суд
Житомирської області у складі :

головуючого-
судді Головчук С.В. суддів    Миніч Т.І., Павицької Т.М. при секретарі
Прищепі О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від  07 серпня 2006 року, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року ОСОБА_1 пред'явив позов до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної в результаті ДТП, яка сталася 29 липня 2005 року з
вини відповідача, котрий керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_1 . Зазначав, що в результаті ДТП автомобіль Форд сісра державний номер
НОМЕР_2,який належить йому на праві власності та яким керував ОСОБА_3. отримав
механічні пошкодження. Просив стягнути на його користь з відповідача 5386,86
грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної
шкоди та 160 грн.   судових витрат.

ОСОБА_2
звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ДТП сталася з вини
ОСОБА_3

Рішенням
Чуднівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2006 року позов
ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. 2693,43
грн. матеріальної шкоди та 216,15 грн. судових витрат. В задоволенні позову про
стягнення моральної шкоди відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_21734,65 грн. матеріальної шкоди та 25,50 грн. судових витрат. В
решті  позову відмовлено.

Справа № 22ц/45                                  Головуючий в суді 1-ї інстан. Передрій B.C.

Категорія 40                                          Суддя - доповідач Павицька Т.М.

2

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
просять скасувати це рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2 та задовольнити позов ОСОБА_1 Апелянти посилаються
на те, що висновки суду не відповідають обставинам
справи, зібраним доказам дана неправильна оцінка.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України,
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1. та позов ОСОБА_2 частково суд першої інстанції виходив з того,
що ДТП сталася
з вини обох водіїв, а саме  ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом 29 липня 2005 року близько 19 год. 15 хв. в м.
Бердичеві на нерегульованому перехресті вул. Леніна і вул. Ватутіна сталося
зіткнення автомобіля ВАЗ- 2106 державний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2та автомобіля Форд сієра державний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3 Зіткнення автомобілів відбулося на смузі зустрічного руху.
Внаслідок цього було пошкоджено  обидва
транспортні засоби.

Постановою
Бердичівського МРВВС УМВС України в Житомирській області від 05.08.2005 року
відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст.286 КК України та постановлено
притягнути за порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_2до
адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Причиною дорожньої
події, як зазначено в постанові стало невиконання ОСОБА_2 вимог п.п.12.1, 13.1
Правил дорожнього руху. Зазначена постанова є чинною.

Згідно висновку
судової автотехнічної експертизи від 11 травня 2006 року в дорожній ситуації,
що склалася ОСОБА_3. повинен був діяти згідно вимог п. п. 9,2, 9,4 та 10,4
Правил дорожнього руху.

Відповідно до
цього ж висновку в умовах даної події величина швидкості руху автомобіля
ВАЗ-2106 становила не менше ніж 76,0 км/год. Водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_2
рухаючись із швидкістю 50,0- 60,0 км/год. мав би технічну можливість зупинити
транспортний засіб до лінії руху перешкоди і таким чином уникнути зіткнення з
автомобілем Форд-сієра шляхом термінового гальмування з моменту виникнення
небезпеки для руху. Невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам п . п. 12,4 , 13,1 та
14,6 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться у причинному
зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Однак,
покладаючи відповідальність за заподіяння шкоди на ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд першої інстанції
безпідставно не взяв до уваги висновків автотехнічної експертизи та дійшов до помилкового висновку, що ДПТ сталося з вини обох
водіїв.

3

Враховуючи
викладене, рішення суду підлягає скасуванню, по справі можливо ухвалити нове
рішення про відмову в позові ОСОБА_2 та
часткове задоволення позову ОСОБА_1.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 22 березня
2007 року вартість матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1. складає  4765 грн. 75 коп.

Тому ОСОБА_2 як
власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля повинен відшкодувати ОСОБА_1.
матеріальну шкоду у розмірі  4765 грн.75
коп.

Підлягає
частковому задоволенню і позов ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди на
підставі ст.1166 ЦК України,
оскільки в результаті пошкодження
автомобіля йому були заподіяні моральні страждання, він змушений був
докладати додаткових зусиль для організації свого життя. На відшкодування
моральної шкоди апеляційний суд стягує на його користь з ОСОБА_21000 грн.

З ОСОБА_2
підлягає стягненню також на користь ОСОБА_1. судовий збір в сумі 59, 50 коп. (
51 грн .+ 8,50 грн.) та судові витрати в сумі 160 грн. за проведення
експертного дослідження.

Керуючись
ст.ст.209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний  суд

вирішив :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Чуднівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2006 року
скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. 4 7 67 грн. 75 коп.
матеріальної шкоди, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди та  219 грн. 50 коп. судових витрат.

Відмовити в
позові ОСОБА_2до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за безпідставністю.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців
з часу проголошення.