УХВАЛА

Іменем України

21
серпня 2007 року                                                                                      м.  Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі

головуючого                               судді КОНДОРА
Р.Ю.

суддів                                           КЕМІНЯ
М. П.,  КУШТАНА Б.П.

при
секретарі                              ДОВБАЦІ
Т.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного
товариства Комерційний банк „ПриватБанк" на ухвалу судді Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської обла­сті від 11 червня 2007 р. про відмову у
прийнятті заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк"
про видачу судового наказу про стягнення боргу за кредитним договором з
ОСОБА_1,  -

встановив:

ЗАТ КБ
„ПриватБанк" оскаржило ухвалу судді Ужгородського міськрайонно­го суду
Закарпатської області від 11.06.2007 p.,  якою банку відмовлено у прийнят­ті заяви про
видачу судового наказу про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 На
думку апелянта,  у прийнятті заяви
відмовлено безпідставно,  оскільки така
подана відповідно до вимог  ст.  ст.
96,  98 ЦПК України,  ґрунтується на кредитному договорі № SAMDN8422 від
12.04.2006 р. і відповідно до закону кредитор вправі у зв'язку з порушенням
зобов'язання позичальником ви­магати стягнення боргу.

В судове
засідання учасники справи не з'явилися,
хоча про засідання нале­жно повідомлялися. Представник стягувача ЗАТ КБ „ПриватБанк"
листом від 20.08.2007 р. просив відкласти розгляд справи за апеляцією через
перебування у відрядженні,  не
надавши,  однак,  доказу такого. Апеляційний суд відповідно
до  ст.
305 ч. 2 ЦПК України визнав за можливе розглянути апеляцію у відсутність
сторін.

Заслухавши
доповідь судді,  обговоривши доводи
сторони,  перевіривши ма­теріали
справи,  суд приходить до наступного.

Відмовляючи
в прийнятті заяви про видачу судового наказу,
суддя суду пер­шої інстанції виходив з того,  що заявником не було надано договір,  який міг би бути підставою для видачі наказу.

Цей висновок
судді відповідає обставинам справи.

Справа №
22ц-1219/07                                             Номер рядка статистичного звіту: 18

Головуючий у 1-й
інстанції ДАНКО В.Й.

Доповідач КОНДОР
Р.Ю.

За змістом
ст.
ст.  95,  96,
100 ЦПК України,  судовий наказ
може бути видано лише
тоді,  коли відповідна безспірна вимога
ґрунтується на правочині,  вчиненому в
письмовій формі.

Банк
просив видати судовий наказ про стягнення боргу в сумі 5093, 32 грн. за кредитним
договором № SAMDN8422 від
12.04.2006 р. Проте,  підпи­саного
сторонами кредитного договору з такими реквізитами,  який би регулював конкретні права і обов'язки
сторін відповідно до виду наданого кредиту,
в справі немає. Оскільки вимог закону заявником не дотримано,  договору,
на підставі яко­го заявлена вимога,
немає,  виключається й можливість
кваліфікації вимоги як безспірної.

За таких
обставин,  постановлена суддею ухвала
відповідає вимогам цивіль­ного процесуального закону,  підстав для її скасування немає,  апеляція заявника є необґрунтованою і
відповідно до  ст.  312 п. 1 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
312 п. 1,   ст.  ст.
314,  315 ЦПК України,  апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ЗАТ КБ
„ПриватБанк" відхилити,  ухвалу
судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня
2007 р. - залишити   без  змін.

Роз'яснити,  що відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернен­ня з такою самою заявою,
а заявник вправі звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно і протягом двох місяців з дня
її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України.