Справа № 22ц-1018/07                                                          Головуючий по 1 інстанції
Категорія:    спори,   що                                                         Пи рожен ко С.А.
виникають із договорів                                                         Доповідач     в
інстанції Сіренко Ю.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 29
"  травня 2007 р. колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого                Бородійчука В.Г.

суддів                           Сіренка Ю.В.,
Скіця М.І.,

при секретарі
Ковтун Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу
приватного підприємства «Будівельно-виробнича фірма «Євгенія» на рішення
Соснівського районного суду м.Черкаси від 3 квітня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до приватного підприємства
«Будівельно-виробнича фірма «Євгенія» про стягнення збитків та моральної
шкоди, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, -

встановила:

ОСОБА_1. в січні
2006 року звернулась до суду із позовом до приватного
підприємства «Будівельно-виробнича фірма «Євгенія» (далі -Підприємство) про захист прав споживача,
відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди.

Зазначала що, працюючи у відповідача, 5 грудня 1995 року звернулась до останнього
для надання допомоги в придбанні квартири за яку вона б розрахувалась в майбутньому. Відповідачем були для цього виділені кошти
та укладено договір на будівництво для неї житла в порядку дольової
участі з орендним підприємством «Черкасжитлобуд» (далі -ОП «Черкасжитлобуд»).
Свої зобов'язання перед відповідачем щодо сплати вартості квартири нею виконані
повністю,   однак   ОП
«Черкасжитлобуд»   зазначеної   в
договорі

2

квартири
відповідачу не передав. Посилаючись на те, що дані правовідносини регулюються договором підряду, позивачка просила стягнути
з відповідача на її користь збитки, які складаються з
ринкової вартості неотриманої нею квартири в розмірі 326 460 грн. Крім цього, позивачка вважає, що на дані
правовідносини також поширюється Закон України «Про захист прав споживачів», а
тому вона має право на відшкодування завданої
моральної шкоди в розмірі 25 000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 3 квітня 2007 року позов
задоволено частково: з Підприємства на користь ОСОБА_1. стягнуто 326 460 грн.
завданих збитків, 20 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В апеляційній скарзі Підприємство, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права, порушує питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить
до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких
підстав.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини, які не врегульовані цивільним
законодавством, а тому за аналогією Закону повинні
регулюватися правовими нормами, що регулюють договір підряду,
а саме главою 61 ЦК України,
2004 року тому що відносини, які
врегульовані цією главою найбільш подібні відносинам, що склалися між позивачкою
та відповідачем. Крім цього, суд вважає, що на спірні правовідносини також
поширюється Закон України «Про захист прав споживачів».

Однак, з таким
висновком суду погодитись неможна. По справі
встановлено, що ОСОБА_1.,
працюючи у відповідача, звернулась до останнього з проханням придбати їй
квартиру і наказом від 10 грудня 1995 року
для цього було виділено фінансову допомогу. 14 грудня 1995 року між
відповідачем та ОП «Черкасжитлобуд укладено договір про дольову участь у
будівництві жилого будинку в АДРЕСА_1 за умовами якого відповідач повинен був у
визначені строки "перерахувати ОП «Черкасжитлобуд»
кошти в сумі два мільярди шістьсот міліонів карбованців, а той передати
дольовику чотирьохкімнатну квартиру
загальною площею 85,42 кв.
метри.     Додатковою     угодою
до     цього    договору
Підприємство зобов'язувалось   поставити      ОП
«Черкасжитлобуд»   220   кубічних
метрів лісоматеріалів на загальну суму два мільярди шістьсот
мільйонів карбованців, що буде повним розрахунком за будівництво квартири.   За домовленістю між відповідачем і
позивачкою зазначена квартира мала бути надана останній у зв'язку з чим вона
вносила в касу Підприємства гроші та матеріальні цінності. З акту від 23 березня 1999 року вбачається, що
позивачка погасила відповідачу вартість квартири. Відповідач перед ОП
«Черкасжитлобуд» умови договору від 14
грудня 1995 року виконав і з цього часу договірні права на квартиру передав ОСОБА_1.
про що останній було відомо. Наведене свідчить, що з часу складання
зазначеного    акту    договірні
відносини    між    позивачкою    та

3

відповідачем були припинені в
зв'язку з виконанням сторонами своїх зобов'язань. Позивачка, з цього часу,
вимоги до ОП «Черкасжитлобуд» з приводу невиконання останнім договору від 14
грудня 1995 року не пред'являла.

Відповідно до
ухвали арбітражного суду Черкаської області від 7 листопада 2000 року відповідач визнаний кредитором ВАТ «Черкаський домобудівельний комбінат», який є правонаступником
ОП «Черкасжитлобуд».

Наведене свідчить, що суд, вирішуючи спір, невірно застосував норми ЦК України
2004 року, оскільки на спірні правовідносини поширювалися норми ЦК України 1963
року.

Відповідно до
статті 332 ЦК України
1963 року за договором підряду підрядчик зобов'язується виконати на свій риск
певну роботу за завданням замовника з його
або своїх матеріалів, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити
виконану роботу.

З огляду на це,
виходячи із встановлених обставин справи, спірні правовідносини сторін не містять ознак договору підряду, а тому висновок
суду з цього приводу є помилковим.

Оскільки кошти та матеріальні цінності позивачка передавала відповідачу за укладеною між ними угодою і не довела того факту, що
вони були одержані відповідачем від неї без достатніх
підстав, то її позовні вимоги, відповідно до статті 469 ЦК України, 1963 року задоволенню не підлягають.

Помилковим є
також висновок суду про поширення на дані правовідносини
Закону України «Про захист прав споживачів».

Зважаючи на те,
що суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки застосував
закон який не поширюється на спірні правовідносини, постановлене у справі
рішення не може бути визнане законним та
обґрунтованим і підлягає до скасування з ухваленням нового про відмову в позові на підставі статті 308 ЦПК
України за наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги, що між сторонами виникли правовідносини, які
виходять з договору комісії судова палата вважає такими, що не відповідають
обставинам справи, оскільки ознаки такого договору між сторонами відсутні.

З позивачки
необхідно стягнути державне мито, оскільки при подачі позовної заяви воно нею
не сплачене.

Застосовані
судом заходи забезпечення позову у вигляді арешту банківських рахунків відповідача підлягають скасуванню відповідно до
статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307; 308; 314;
316 ЦПК України, судова палата -

вирішила:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємства «Будівельно-виробнича фірма «Євгенія»
задовольнити частково.

4

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 3 квітня 2007 року скасувати.

ОСОБА_1 в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1. державне мито в
розмірі 1700 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту банківських рахунків Приватного підприємства «Будівельно-виробнича
фірма «Євгенія», які застосовані ухвалою суду від 25 січня 2006 року.

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути

оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двох

місяців.