УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 листопада
2007 року   колегія суддів судової палати
у цивільних справах

Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді Барильської А.П.,

суддів - Соколан
Н.О.,  Ляховської І.Є.

при секретарі -
Чубіній А.В.,

за участю:
представника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування

від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому

Розі -
ОСОБА_1,  представника відкритого
акціонерного товариства

"Криворізький
залізорудний комбінат" ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2007 року за позовом ОСОБА_3 до
відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
про перерахунок щомісячних страхових сум,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12
червня 2007 року позов ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі (далі- Відділення Фонду),  задоволений.

Стягнуто з Відділення Фонду на користь позивача
заборгованість по страховим виплатам за період з 24.03.2004 року по 01.11.2006
року в розмірі 9502 грн. 48 коп.. стягнуто страхові виплати в розмірі 489 грн.
93 коп. щомісяця,  починаючи з 01.11.2006
року до виникнення обставин,  які тягнуть
перерахунок або припинення страхових виплат.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про
скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд,  оскільки рішення суду ухвалено з порушенням
норм процесуального та матеріального права,
а саме: суд не розглянув позовні вимоги щодо стягнення компенсації в
розмірі 2071.47грн.,  суд стягнув суми з
неіснуючої юридичної особи,  невірно
застосовано строк позовної давності; не враховано п.3.7.2 Порядку призначення
та здійснення страхових виплат застрахованим особам. затверджених Постановою
Правління ФССНВ України № 83,  відповідно
до якого відкоригована заробітна плата не може перевищувати максимальну
величину,  з якої справляються страхові
внески до Фонду,  на дату проведення перерахунку;
суд не врахував,  що у відділення Фонду
існує юридичний інтерес як у третьої особи,
судом порушено положення Постанови № 1100 від 03.10.1997 року; не
перевірено розмір середнього заробітку на 01.01.1998 року,  01.07.1999 року,  01.01.2000 року,  01.05.2000 року по професії позивача та в
рішені суду не наведені розрахунки згідно зазначеної Постанови; при
застосуванні коефіцієнту 2, 5 з 01.01.1996 року суд не прийняв до уваги,  що підвищення тарифних ставок та посадових
окладів на підприємстві не відбулося  у

зв'язку
із зміною структури заробітної плати; суд неправильно застосував п. 28
"Правил відшкодування шкоди...",
який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,  а не сам механізм такого перерахунку; не
надав правової оцінки економічному обгрунтуванню застосування чи не
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,  що
позивач працював на шахті "Гвардійська'',
що є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» у шкідливих умовах праці. Висновком МСЕК
від 27.03.1995 року йому встановлено 25 % втрати професійної
працездатності,  а 18.05.1999 року- 25%
втрати професійної працездатності,
безстроково.

Спір виник з приводу визначення розміру середнього заробітку позивача,  з якого необхідно провадити щомісячні виплати
відшкодування шкоди,  внаслідок не
застосування підприємством відповідача до нього коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок,  посадових окладів,  а також у зв"язку з неправильним
застосуванням,  або не застосуванням
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок,
посадових окладів до щомісячних виплат відшкодування шкоди позивачу з
моменту встановлення втрати професійної працездатності.

Відповідно до ч.1п.5 ст. 311 ЦПК України, ( в редакції 2003 року),  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд розглянув не всі позовні вимоги і цей недолік не був і не міг
бути усунений ухваленням додатково рішення судом першої інстанції.

Ухвалюючи рішення,
суд не з'ясував суть та обсяг позовних вимог ОСОБА_3 та розглянув не всі
позовні вимоги. Відповідно до позовної заяви ( а.с.2-5),  позивачем заявлені позовні вимоги,  також,
і щодо стягнення компенсації у зв"язку з несвоєчасною виплатою
страхових виплат з відділення Фонду у розмірі 2071.47 грн,  від яких в подальшому ні позивач,  ні його представник не відмовлялися у
встановленому законом порядку. Цей недолік не був і не міг бути усунений
ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

При розрахунку суми заборгованості суд дійшов висновку про необхідність
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів,  однак при цьому також не зазначив,  на яких підставах вони застосовуються і такі
обставини перешкоджають апеляційному суду перевірити правильність розрахунку
сум в рішення.

Задовольняючи позов частково,  суд виходив з того,  що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту реальної
середньої заробітної плати,  а не
встановлені спільними постановами дирекції і профспілкового комітету
підприємства коефіцієнти. У свою чергу відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі також продовжило виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Однак з таким висновком щодо наявності підстав для
перерахунку щомісячних платежів погодитись не можна,  оскільки змінюючи розмір щомісячних
виплат,  суд першої інстанції не перевірив,  чи відбулося фактично підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за
оспорюваний період,  тобто на час виплати
відшкодування шкоди підприємством.

За таких обставин
колегія суддів вважає,  що,  оскільки рішення суду ухвалене з порушенням
вимог матеріального і процесуального права та розглянуті не всі позовні
вимоги,  апеляційну скаргу представника
позивача необхідно відхилити,  а апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі-
задовольнити,  рішення суду - скасувати.

На
підставі викладеного,  керуючись ст.
303,  307,  ч. 1 п.5 ст. 311,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі Дніпропетровської області- задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2007 року -скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з її моменту
проголошення,  але може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.