УХВАЛА

Іменем України

4 травня    2007
року                                                                                    м.
Ужгород

Колегія судців
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

головуючого
Павлюченка С.В.

суддів:Куштана
Б.П., Кеміня М.П.

при секретарі
Довбака Т.О., з участю ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 третіх осіб виконавчого комітету Ужгородської міської ради,
першої Ужгородської нотаріальної контори, Ужгородського МБТІ про визнання
договору дарування, свідоцтва про право власності на будинок та свідоцтва про
право на спадщину недійсними,

Встановила:

В лютому 2006
року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в Ужгородський міськрайонний суд з
позовом до ОСОБА_3,   ОСОБА_4                                      третіх   осіб
виконавчого   комітету

Ужгородської
міської ради, першої Ужгородської нотаріальної контори, Ужгородського МБТІ про
визнання договору дарування від 17.01.2006 року, свідоцтва про право власності
на будинок АДРЕСА_1 в м. Ужгороді від 07.04.1999
року, та свідоцтва про право на спадщину від 29.12.2005 року недійсними.

Позовні вимоги
обґрунтувались тим, що будинок без законних підстав був зареєстрований як
власність ОСОБА_5, частина будинку без законних підстав була успадкована відповідачем
ОСОБА_4. та подарована останнім ОСОБА_3.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 28
листопада 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

Справа №. 22ц-545/07                                                      Номер
рядка статистичного звіту:5

Головуючий у 1 інстанції :Писанець К.К.

Доповідач :
С.В.Павліченко

2

В апеляційній
скарзі представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення
Ужгородського міськрайонного

суду від 28 листопада 2006 року, яким
відмовлено в задоволенні позову про про визнання

договору
дарування, свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 в м.

Ужгороді   та
свідоцтва  про   право
на  спадщину  недійсними як
незаконного  та необґрунтованого і
постановления нового
рішення про задоволення позову.

ОСОБА_3, ОСОБА_4
проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають рішення суду
законним та обґрунтованим.

Суд першої
інстанції при розгляді даної справи дійшов висновку, що спірний будинок до 25.11.1998 року, до смерті
попереднього власника ОСОБА_5 належав йому на правах особистої власності.

Після смерті
ОСОБА_5., будинок в рівних долях по 1/2 частині успадкували його діти позивачка
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4.

В 2006 році
ОСОБА_4подарував свою частину будинку ОСОБА_3.

При розгляді
справи в апеляційній інстанції зазначені обставини знайшли своє підтвердження.

Доводи позивачки
та її представника, на яких базуються позовні вимоги, про те, що спірний
будинок до 25.11.1998 року був
спільною власністю ОСОБА_5та його дружини належно не доведені і не мають
правового значення для справи, оскільки у випадку відкриття спадщини після
смерті дружини ОСОБА_5її діти відповідач ОСОБА_4та позивачка ОСОБА_1 мали б
однакові права на прийняття спадщини.

Позивачка не
довела, що оспорені нею правочини не відповідають вимогам закону та порушують
її права.

Суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що
відповідно до ч.1 ст. 308
ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 28
листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала проголошена в порядку ст.218, 317 ЦПК України,
набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ст. 326,327 ЦПК України може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.