Справа №2-304
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

7 листопада 2007 року Деражнянський
районний  суд Хмельницької області

у складі: головуючого
- судді             Коваля Ф.І.

при секретарі
Демчишиній Н.Г.,

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в  м. Деражня  справу
за  позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право на житло та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання її такою, що втратила право на житло, посилаючись на те, що  згідно з нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу від 10 липня 2006 року вона купила у відповідачки 21/50 частку
жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель та земельну ділянку,
розміром 0,148 га, які знаходяться АДРЕСА_1. Пунктом 10 вказаного договору передбачена
домовленість сторін про те, що до 10 серпня 2006 року із відчужуваної частки
жилого будинку будуть виписані всі особи, які там зареєстровані. Проте
відповідачка не виконала такої умови договору, оскільки дотепер значиться
зареєстрованою у спірному будинку, хоча там не проживає. З наведених підстав
позивачка просить задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивачка та її представник
підтримали позовні вимоги, не визнаючи зустрічних позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та
звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання наведеного договору
купівлі-продажу недійсним. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2  стверджує, що на час укладення договору вона
перебувала в хворобливому стані. Так, за 10 днів до дати укладення договору
вона проходила курс лікування в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1
з приводу наявного у неї психічного захворювання, а тому значення своїх дій
повністю не усвідомлювала та не могла керувати ними. Вона просить відмовити в
задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити її позов.

Вислухавши доводи сторін, їх представників, свідків та
дослідивши матеріали справи, суд вважає первісні позовні вимоги такими,  що підлягають задоволенню, а зустрічні
позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Як убачається із нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 10 липня 2006 року, ОСОБА_2
передала, а ОСОБА_1 прийняла 21/50 частику жилого будинку з відповідною часткою
надвірних будівель та цілу земельну ділянку розміром 0,148 га, які знаходяться
АДРЕСА_1 Хмельницької області. Пунктом 10 цього договору передбачена
домовленість сторін про те, що до 10 серпня 2006 року із відчужуваної частки
жилого будинку будуть виписані всі особи, які там зареєстровані.

Суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 в обґрунтування
позову про те, що ОСОБА_2 не знялася з реєстраційного обліку, хоча  у відчуженому будинку АДРЕСА_1 не проживає на
тій підставі, що ОСОБА_2 сама визнала цю обставину. Зокрема, остання пояснила,
що фактично вона проживає в АДРЕСА_2, будучи зареєстрованою у відчуженому нею
будинку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не
виконала умову договору купівлі-продажу про зняття з реєстраційного обліку, у
спірному будинку вона не проживає, а тому
наявні підстави для визнання її такою, що втратила право користування
житлом згідно із ст. 71 Житлового кодексу України.

Перевіряючи обґрунтованість зустрічних позовних вимог,
суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 225 Цивільного кодексу України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси порушені.

Приватний нотаріус ОСОБА_3, котра допитана в якості
свідка, пояснила, що під час укладення договору купівлі-продажу частини будинку
нею було з'ясовано особи ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та волевиявлення їх на укладення
договору, котре відповідало їх внутрішній волі. Було також  з'ясовано, що продаж частини будинку було
вчинено за 5000 грн., які ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 до підписання договору.
Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_2 має знятися з реєстраційного обліку за адресою
відчужуваного будинку протягом одного місяця. Відтак, стверджує свідок, нею був
зачитаний вголос проект договору. Будь-яких зауважень від сторін не поступило.
Обидві сторони прочитали договір і підписали його. При цьому будь-яких сумнівів
в тому, що ОСОБА_2 не усвідомлювала значення своїх дій або не могла керувати
ними, не було.

Із витребуваної судом довідки Хмельницької обласної
психіатричної лікарні №1 убачається, що ОСОБА_2 знаходилася там на лікуванні з
29 червня по 7 липня 2006 року з діагнозом „психічні та поведінкові розлади
внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм”.

Свідок ОСОБА_4 - лікар-нарколог Деражнянської ЦРЛ
пояснила, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у нарколога з приводу захворювання на
хронічний алкоголізм з 6 серпня 2007 року. Це було викликано необхідністю проходження
курсу лікування з діагнозом „гепатит алкогольної етіології”. До вказаної дати
на обліку у нарколога чи у психіатра вона не перебувала.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що при
укладенні договору волевиявлення ОСОБА_2 як учасника правочину було вільним і
відповідало її внутрішній волі. В момент вчинення правочину вона усвідомлювала
значення своїх дій та могла керувати ними, а тому суд не вбачає підстав для
визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Керуючись ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, котрим є
21/50 частки будинку АДРЕСА_1

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним
відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через районний
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або шляхом
подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя                                      Коваль Ф.І.