Справа
№2-27/2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

12 березня 2007р.             Бериславський
районний суд Херсонської області в складі:

головуючого:                                                          Захарчук
В.В.

при секретарі:                                                         Соболь
Г.А.

представника органу опіки та піклування:         Лукіної
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Берислав справу за позовом Бериславської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Бериславської міської ради про
виселення з незаконно займаного житла без надання іншого житлового приміщення,
суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд до відповідачів з дійсним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив суд прийняти рішення яким виселити з незаконно займаної
відповідачами квартири АДРЕСА_1. Мотивуючий дане тим, що останні без законних
на те підстав не являючись власниками, квартиронаймачами та не будучи
зареєстрованими по даній адресі в порушення вимог ст.ст.91,99 ЖК України
проживають та користуються вказаним житлом, а тому вони підлягають примусовому
виселенні із вищевказаної займаної квартири без надання іншого житлового
приміщення. В підтвердження своїх позовних вимог судові надано рішення
Херсонської обласної ради народних депутатів №32 від 20.03.1992 року Діро
розмежування комунального майна переданого у власність області, міжобласною
власністю і власністю міст обласного підпорядкування та районів області",
рішення Бериславської міськради №135 30.11.2006року „Про внесення доповнень до
рішення 18 сесії міськради 4 скликання від 27.02.2004 року №203 „Про перелік
об'єктів комунальної власності Бериславської міської територіальної громади
станом на 01.02.2004 року", статут комунального підприємства
Бериславського ЖЕК №1, як докази належності на праві власності квартири 6
будинку 105 по вул. Першотравневій м. Берислав, Бериславській міській
територіальній громаді.

Представник органу опіки та піклування Бериславської
міської ради позовні вимоги підтримав вважаючи, що відповідачі в порушення
вимог чинного законодавства займають та користуються спірною квартирою а тому
підлягають виселенню з неї без надання іншого житла. Вважає, так як останні
зареєстровані за іншими адресами то забезпечені житлом і мають можливість
проживати за місцем реєстрації. В даному випадку порушень прав неповнолітнього
при виселенні не вбачає.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали,
просили суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Мотивуючи
дане тим, що на протязі 11 років вони проживають в спірній квартирі, здійснили
капітальний ремонт з проведенням газу, мають укладений договір з Бериславським
ЖЕК - 1 „Про надання послуг на утримання будинку та при будинкової
території"", вчасно сплачують комунальний послуги. Крім того, з ними
проживає неповнолітня дитина а тому згідно ст.18 СК України „Захист сімейних
прав та інтересів", мають право на проживання та користування вказаною
квартирою. Інших доказів в підтвердження своїх доводів як законного права
проживання та користування спірною квартирою відповідачі суду не надали. При
цьому не заперечували той факт, що вони є піднаймачами головного
квартиронаймача ОСОБА_2 з яким

2

за усною угодою проживають та
користуються вказаною квартирою. За вказаною адресою не зареєстровані, а
зареєстровані за іншими адресами. Ордер на вселення від Бериславської міськради
в спірну квартиру не отримували і право власності на дане житло за ними не
зареєстровано.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності,
суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Приймаючи таке
рішення суд виходив із того, що згідно рішення Херсонської обласної ради
народних депутатів №32 від 20.03.1992 року „Про розмежування комунального майна
переданого у власність області, міжобласною власністю і власністю міст
обласного підпорядкування та районів області" затверджений перелік
комунального майна, що передається до власності міст обласного підпорядкування
та районів області згідно з додатками № 2, 3 відповідно до яких в
Бериславському районні як власність затверджений житловий фонд місцевих рад
народних депутатів.

Відповідно до
рішення Бериславської міськради №135 30.11.2006року „Про внесення доповнень до
рішення 18 сесії міськради 4 скликання від 27.02.2004 року № 203 „Про перелік
об'єктів комунальної власності Бериславської міської територіальної громади
станом на 01.02.2004 року", до об'єктів комунальної власності
Бериславської міської територіальної громади станом на 01.02.2004 року
віднесений житловий фонд м. Берислава.

Згідно п. 4
статуту комунального підприємства „Бериславської житлово-експлуатаційної
контора №1" від 27.07.2006 року, майно підприємства у відповідності із
законодавчими актами України, статуту підприємства належить територіальній
громаді міста, та знаходиться в оперативному управлінні КП Бериславської ЖЕК -
1.

Таким чином,
виходячи з вищевказаного спірна квартира АДРЕСА_1є власністю територіальної
громади Бериславської міськради, що відповідає вимогам ст. 35 Закону України
„Про власність" і знаходиться в оперативному управлінні КП Бериславської
ЖЕК - 1.

Відповідно до Закону
України „Про власність" територіальна громада Бериславської міськради як
власник житлового фонду м. Берислав має право на користування, володіння та
розпорядження належною їй власністю.

Реалізуючи своє
право як власника квартира № АДРЕСА_1 була передана для користування ОСОБА_3 з
житлового фонду міста, що знаходиться на балансі ЖЕК-1.

В період часу з
1988 року по червень 2005 року ОСОБА_3. як головний квартиронаймач у вказаній
квартирі не проживав, при цьому за усною домовленістю з останнім проживали відповідачі
- ОСОБА_1.

Відповідно до
рішення Бериславського районного суду від 23.06.2005 року головний
квартиронаймач ОСОБА_3. втратив право користування житловим приміщенням
-квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст. 91 ЖК України наймач може здати в піднайом частину жилого приміщення, а в
разі тимчасово виїзду все приміщення.

Піднаймачі проводять оплату за
користування жилим приміщенням та за комунальні послуги / ст. 95 ЖК України/.

Згідно ст.99 ЖК України піднаймачі і тимчасовий жильці
самостійного право на займане жиле приміщення не набувають не залежно від
тривалості проживання . У разі припинення дії договору найму жилого приміщення
одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім,ї а
також тимчасові жильці зобов,язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У
разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення
проводиться без надання іншого жилого приміщення. А відповідно до ст. 48 Закону
України „Про власність" власник може вимагати усунення будь яких порушень
його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і
відшкодування завданих цим збитків. Також власник

3

має право повернення свого майна,
з   чужого незаконного володіння /ст.50 ЗУ „Про власність"
/.

Тому посилання
відповідачів на ст. 18 СК України „ Захист сімейних прав та інтересів" як
на закон, що дає їм право проживати та користуватися спірною квартирою суд не
може прийняти до уваги як підставу, що регулює дані правовідносини відносно
вказаного спору так як дані правовідносини регулюються спеціальними нормами які
передбачені в ЖК України та ЗУ
„ Про власність".

Таким чином суд
вважає, що з винесенням рішення Бериславского районного суду від 23.06.2005
року яким головний квартиронаймач ОСОБА_3. втратив право користування спірною
квартирою є припинення дії договору найму жилого приміщення укладеного між
територіальною громадою Бериславської міськради та ОСОБА_3. У зв'язку з чим з
вказаного часу припиняється і дія договору піднайму укладеного між ОСОБА_3. та
відповідачами ОСОБА_1і які зобов,язані були негайно звільнити займане жиле
приміщення.

Також суд
критично відноситься до мотивів відповідачів як права користування та
проживання в спірній квартирі на підставі проведення капітального ремонту та
газу.

Дане суперечить
вимогам закону і відповідно до житлового законодавства України передбачає
цивільно-правову відповідальність за самовільне переобладнання і перепланування
жилого будинку і жилого приміщення /ст.100 ЖК України/.

Переобладнання і
перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, наймодавця і з
дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

З проектом
капітального ремонту яким передбачено переобладнання чи перепланування квартир
повинні бути ознайомленні наймачі: розглядається органами, які здійснюють управління
відповідним житловим фондом, а також виконавчим комітетом місцевої ради, які
затверджує проект капітального ремонту.

В ході судового
розгляду справи відповідачі не надали судові доказів підтверджуючих факт
узгодження переобладнання і перепланування жилого приміщення з наймачем та з
дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Таким чином суд
вважає, що відповідачі допустили самовільне переобладнання та перепланування
займаної квартири, що відповідно до ст. 100 ч. З ЖК України зобов,язує
відповідачів за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Відповідно ст.
58 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення будинків
державного або громадського житлового фонду є видача ордеру виконавчими
комітетами районної, міської рад громадянину, такий ордер відповідачам на
вселення в спірну квартиру не видавався.

Виходячи з
вищевикладеного суд вважає обґрунтованими вимогами позивача відносно поданого
позову, а тому відповідачі підлягають виселенню з спірного житла без надання
іншого жилого приміщення.

Відповідно до
ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому суд вважає,
що позивач в судовому засіданні довів ті обставини на які він посилався як на
підставу своїх вимог при цьому відповідачі в суді не довели ті обставини на які
вони посилалися як на підставу своїх заперечень.

Керуючись ст.ст. 7,10,11, 60, 213, 218 ЦПК України,
ст.ст. 58, 91, 95, 99, 100 ЖК України, ст.ст. 35,48, 50 Закону України „ Про
власність", суд -

4

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
займаної квартири №6, розташованої в будинку № АДРЕСА_1без надання іншого
жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Херсонської області через Бериславський районний суд в порядку передбаченому
ст. 294 ЦПК України.

Рішення надруковане суддею в нарадчій кімнаті.