Справа № 22-647 9
у 1 інстанції - Коломеєць І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду м.  Києва в складі:

Головуючого -
Семенюк Т.А.

Суддів - Усика
Г.І.,  Ратнікової В.М.

при секретарі - Гайдай І.М. ,

розглянувши
в судовому засіданні в м.  Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду
м.  Києва від 25 квітня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
приватного підприємства «Люксавто» про стягнення сум,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Голосіївського районного суду м.  Києва
від 25 квітня 2007 року позов задоволено частково,  стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 27810
грн.,  штраф за несвоєчасне виконання
зобов'язання в сумі 1500 грн.,  моральну
шкоду - в розмірі 1000 грн.,  у решті
вимог відмовлено.

ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу на рішення суду,
в якій просить рішення змінити,
замінивши неналежного відповідача ОСОБА_1. на належного - ПП «Люксавто»
вважаючи,  що судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано обставини,  які мають
суттєве значення для справи.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  доводи апеляційної
скарги,  заперечення,  перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження,  вважая,
що апеляційна,  скарга піддягає
задоволенню.

Судом
встановлено,  що позивач звернувся до суду з вказаним
позовом до ОСОБА_1.,  посилаючись в обґрунтування
своїх вимог на те,  що 19.04.2006 року
він уклав договір з ПП "Люксавто" про поставку автомобіля
"Івеко". На виконання умов договору він передав ОСОБА_1. у якості
передоплати 6000 доларів США,  проте до
теперішнього часу відповідачами договір не виконаний,  автомобіль йому не поставлений. Його
звернення до відповідача ОСОБА_1. з вимогами; виконати умови договору або
повернути отримані у якості передоплати кошти позитивних наслідків не дали. У
грудні 2006 року ОСОБА_1. повернув йому 600 доларів США. Просив позов
задовольнити,  стягнути з ОСОБА_1. на
його користь сплачену передоплату з урахуванням штрафних санкцій,  а також витрати на оплату оголошення в
газеті. Крім викладеного просив також стягнути з відповідача на його користь
також заподіяну моральну шкоду в сумі 20000 грн.,  зазначаючи,
що внаслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків за договором він
змушений був витрачати власний час для вирішення цього питання,  їздити у Львів,  неправомірна поведінка відповідача завдавала
йому моральних страждань та переживань,
що призвело до погіршення стану його здоров'я.

Ухвалою
від 09.02.2007 року до участі у справі у якості співвідповідача було притягнуто
ПП „Люксавто".

Задовольняючи
позов в частині стягнення коштів з ОСОБА_1.,
суд першої інстанції виходив з того,
що ПП „Люксавто" створене на засадах приватної власності фізичною
особою - ОСОБА_1,  відповідає по
зобов'язаннях всім своїм статутним фондом,
що формується його засновником,
який є одночасно директором підприємства.

Проте,  з таким висновком суду погодитись не можна.

Як
вбачається з матеріалів справи,
19.04.2006 року між ПП „Люксавто" в особі директора ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. був укладений договір,  згідно
якого виконавець зобов'язався поставити замовнику мікроавтобус
„Івеко",  2000 року випуску.

Згідно
п. 1.2 договору замовник зобов'язався провести передоплату в розмірі 6000
доларів США,  а виконавець,  відповідно до п.3.2 договору,  зобов'язався виконати всі обумовлені
договором роботи у термін до 15 календарних днів.

Пунктом
4.2 договору у випадку порушення умов п. 3.2 договору передбачена сплата
замовнику штрафу у розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення
поставки товару.

Як
вбачається з розписки,  ОСОБА_1.,  як директор ПП „Люксавто",  отримав від ОСОБА_2. аванс в сумі 6000
доларів США для купівлі та доставки автомобіля відповідно до умов договору.

Відповідно
до  ст.
526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства.

Відповідно
до  ст.
525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,  якщо
інше не встановлено договором або законом.

Відповідно
до  ст.
61 ЦПК України обставини,  визнані
сторонами та іншими особами,  які беруть
участь у справі не підлягають доказуванню.

Визначаючи
розмір сум,  які підлягають
стягненню,  у 29310 грн.,  суд першої інстанції правильно виходив з
того,  що згідно розписки від 15.12.2006
року ОСОБА_1. повернув позивачу частку суми у 600 доларів США.,  що відповідач визнав розмір штрафних санкцій
за невиконання умов договору,  також
правильно визначений і розмір на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню витрати по оплаті
оголошення в газеті в сумі 252 грн.,  а
на користь держави - судовий збір та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення.

Разом з
цим,  колегія суддів не може погодитись з
висновком суду першої інстанції,  що
належним відповідачем є ОСОБА_1.,  оскільки,  як вбачається з матеріалів справи,  стороною в договорі є юридична особа - ПП «Автолюкс»,  а не фізична особа ОСОБА_1.,  розписка про отримання грошей на виконання
договору також видана ОСОБА_1 не як фізичною особою,  а як посадовою особою ПП «Автолюкс».

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що рішення суду не може бути залишено без
зміни і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Враховуючи
наведене,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  316,  317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Голосіївського районного суду м.  Києва
від 25 квітня 2007 року скасувати,
постановити нове рішення наступного змісту. Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути
з приватного підприємства «Люксавто» на користь ОСОБА_2 27810 грн.; штраф за
несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 1500 грн.,  на відшкодування моральної шкоди суму в
розмірі 1000 грн. та судові витрати в розмірі 252 грн.

Стягнути
з ПП «Автолюкс» на користь
держави судовий збір в розмірі 301 грн. 60 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі ЗО грн.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення,
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.