Справа № 2-545/07 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

04 травня     2007
року Антрацитівський міськрайонньїй суд Луганської області у складі:

головуючого судді:                                      Тополюк
Є.В.

при секретарі:                                                Нікаірової
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.Антрацита цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Спеціалізованого шахтобудівельного та науково-проектного державного відкритого
акціонерного товариства по тампонажним та геологорозвідувальним роботам « Спецтампонажгеологія,,
„ Про стягнення
побутового вугілля в натурі ,„-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Спеціалізованого шахтобудівельного та науково-проектного державного
відкритого акціонерного товариства по тампонажним та геологорозвідувальним
роботам « Спецтампонажгеологія,,
про стягнення побутового вугілля в натурі за 1 та П півріччя 2006
року, за 1 півріччя
2007 року за
нормою -5900 кг на
рік, а також в подальшому забезпечувати її побутовим вугілля за нормою 5900 кг.

В обґрунтування свого позову вказала , що її чоловік
ОСОБА_2 працював з 02.04.1974
року по 12.12.1988 року в
якості машиніста бурового станку з повним робочим днем під землею у відповідача
,звідки звільнився у зв'язку з переходом на пенсію. Після переходу на пенсію її
чоловік користувався побутовим вугіллям у відповідача до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його
смерті вона стала одержувати пенсію у зв'язку з втратою годувальника і постійно
мешкає у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1

01.03.1998
року вона пішла на пенсію за віком і на теперішній час є ветеран праці.
Вона вважає, що у відповідності до ст.43 Гірничого Закону України, п. 12.10 Галузевої Угоди
між Міністерством палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості від 03.07.2001
року /реєстраційний номер в Міністерстві праці та соціальної політики
України № 71 від 07.08.2001 p./ з
доповненнями та змінами Інструкції про порядок забезпечення вугіллям
працівників і пенсіонерів вугільної промисловості безоплатне забезпечення
вугіллям працівників та пенсіонерів здійснюється за нормою у розмірі 5.9 тонн на рік на
будинок або квартиру, і вона відноситься до такої категорії осіб - непрацююча вдова
померлого пенсіонера, яка одержує пенсію у зв'язку з втратою годувальника і яка
має право на забезпечення вугіллям вугледобувними, вуглеперероблювальними
,шахтовуглебудівельними підприємствами безоплатно за останнім місцем роботи її
чоловіка./ ч.З п.12.10 Галузевої Угоди ,
ч.7 ст.43 Гірничого Закону України, п.2.5 Інструкції /. Вона
неодноразово зверталася до керівництва відповідача з проханням забезпечити її
побутовим вугіллям і її неодноразово усно відмовляли. 24.01.2007 року вона
зверталася до керівництва відповідача з письмовою заявою, але до теперішнього
часу відповіді на свою заяву вона не отримала.

У судовому засіданні позивач
підтримала свої вимоги у повному обсязі ,посилаючись на вищевказані обставини,
а також додатково пояснила суду про те, що строк позовної давності пропущений
нею по той причині, що вона зверталася до відповідача усно і її постійно
відмовляли . Письмових
доказів усних звернень до відповідача вона не має.

Представник відповідача, діюча на
підставі довіреності 01-152
від 15.03.2007 року
ОСОБА_3. суду пояснила, що Державне відкрите акціонерне товариство « Спецтампонажгеологія
« є
шахтобудівельним підприємством, але не вугледобувним і тому вона не має у
натурі вугілля для забезпечення побутовим вугіллям робітників підприємства. У
наступний час підприємство знаходиться у тяжкому фінансовому стані ,погрозі
банкрутства .Підприємство з 01.01.2006
року припинило діяльність і не має можливості забезпечувати робітників
побутовим вугіллям за повну вартість відповідно до п.5 Колективного договору № 166 від 12.10.1998 року з
доповненнями та змінами №
40 від 10.06.2002 p.,
Ш 94 від 14.11.2002 p., № 105 від 24.09.2004 p., № 107 від 02.11.2006 р. Крім того
вони вважають, що позивачка    пропустила
строк позовної давності. З ІНФОРМАЦІЯ_1
року вона не додала

2

документів про звернення до
відповідача для отримання побутового вугілля безоплатно. Згідно до записів у
журналі вхідної кореспонденції з 1998
року , такого
письмового звернення позивачки до них не було.

Суд, заслухав пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи, вважає ,що позовні вимогиОСОБА_1. не
підлягають задоволенню по наступним підставам.

Судом були встановлені наступні обставини та відповідні
до них правовідносини.

Позивачка відноситься
до членів   сім'ї   працівника вуглебудівельного   підприємства   ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року   після звільнення його з роботи 12.12.1988 року у зв'язку з
виходом на пенсію ./а.с.З-8,10/.Вона отримує пенсію за віком з 09.09.1990 року./а.с.7/

Суд бере до уваги, що на момент  звільнення її чоловіка і до його смерті діяла
Інструкція про порядок забезпечення працюючих виробничих одиниць, підприємств і
організацій МУП СРСР   паливом на
побутові потреби , затвердженим
наказом МУП СРСР № 77 від 11.05.1976 року , а також пункт 12.10

Доповнень і змін до "
Угоди з тарифів, трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепромом   і

галузевими профспілками вугільної промисловості " від 12.02.1992 року.

Ст.43 Гірничого Закону України набрало законну силу з дня
його оприлюднення ,тобто з листопаду

1999 року.

Відповідно до п.12.10
Доповнень та змін до «
Угоди з тарифів, трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепромом і
галузевими профспілками вугільної промисловості " від 12.02.1992
року у редакції на    той період
до  ІНФОРМАЦІЯ_1
року    забезпечення    вугіллям
вдів шахтарів    та пенсіонерів
проводилося безоплатно.

Відповідно  до  п.4.4
Інструкції     про     порядок забезпечення  працюючих
виробничих  одиниць,

підприємств і організацій МУП СРСР   паливом на побутові потреби , затвердженим
наказом МУП

СРСР №
77 від 11.05.1976 р.
сім'я   померлого працівника   вугільної промисловості мала право на

отримання
побутового вугілля   по цінам за
станом   01.01.1967 року, якщо дружина померлого була непрацездатна і
отримала пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.4.1 вищевказаної Інструкції    пенсіонери за віком ,які звільнилися з
підприємств

вугільної промисловості, також мали право на отримання
побутового вугілля за цінами 01.01.1967
року, що передбачає те, що після смерті свого чоловіка позивачка  була непрацездатна за віком і мала право на
отримання побутового вугілля платно за цінами 01.01.1967 року  до дня вступу
у законну силу ст.43 Гірничого Закону України, тобто до листопаду 1999 року.

Відповідно до ст.43 ч.7
вищевказаного закону підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні
підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що
визначається колективним договором також таким категоріям осіб: сім'ям
працівників ,які працювали та померли на підприємствах з видобутку /переробки / вугілля і які
отримують пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Але на даний період підприємство
відповідача не відноситься до підприємств з видобутку /переробки/ вугілля.

Як було встановлено у судовому
засіданні відповідач має Статут спеціалізованого шахтобудівельного та
науково-проектного державного відкритого акціонерного товариства по тампонажним
та геологорозвідувальним роботам «
Спецтампонажгеологія «
,затверджений та перереєстрованій у новій редакції 23.05.2001 року, відповідно
до якого на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України від 14.10.1996 року № 525 вказане
підприємство було створено шляхом перетворення державного підприємства
спеціалізованого виробничого шахтобудівельного та науково-проектного об'єднання
по тампонажним і геологорозвідувальним роботам « Спецтампонажгеологія» у державне відкрите акціонерне
товариство та перейменовано у Спеціалізоване шахтобудівельне та
науково-проектне державне відкрите акціонерне товариство по тампонажним та
геологорозвідувальним роботам «
Спецтампонажгеологія» /а.с. 15-20/.

Відповідно до п.5 Колективного
договору № 166 від 12.10.1998 року з
доповненнями та змінами №
40 від 10.06.2002 p.,
№ 94 від 14.11.2002 p., № 105 від 24.09.2004 p., № 107 від 02.11.2006 вищевказаного
підприємства воно зобов'язалося забезпечувати своїх працівників побутовим
вугіллям за повну вартість./а.с.14/.

з

На підставі вищевказаного суд не може зробити висновок
про те, що відповідач у порушення

вищевказаних нормативних актів не забезпечував   позивачку
паливом на побутові потреби безоплатне

і має які-небудь зобов'язання перед позивачкою у
наступний час.

Також суд вважає, що пропущення    позивачкою строку позовної давності    не має
значення для

вирішення цієї справи.

При таких обставинах суд вважає за необхідне відмовити
позивачуОСОБА_1. у задоволенні позивних

вимог за необґрунтованістю. Позивачка не відноситься до
категорії осіб, які звільняються від сплати

державного мита на підставі ст.4 Декрету КМУ від 21.01.1993 p., а також
осіб, які звільняються від

сплати витрат на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.80-81   ЦПК України з позивачки на користь держави
підлягає стягненню судовій

збір у розмірі 51
грн., а також 30 грн. за
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, тому що

дана справа відноситься до справ позовного провадження з
розгляду справ майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.43 Гірничого Закону
України , п.2.1.
п.4.4 Інструкції про порядок забезпечення працюючих виробничих одиниць,
підприємств і організацій МУП СРСР паливом на побутові потреби , затвердженим
наказом МУП СРСР № 77 від 11.05.1976 року , пунктом 12.10 Доповнень і змін
до " Угоди з
тарифів, трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепромом і галузевими
профспілками вугільної промисловості "
України від 03.07.2001
року з доповненнями та змінами,
ст. ст.3,4,10,11,60
, 80-81,212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИ РІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1до Спеціалізованого
шахтобудівельного та науково-проектного державного відкритого акціонерного
товариства по тампонажним та геологорозвідувальним роботам « Спецтампонажгеологія,,
„ Про стягнення
побутового вугілля в натурі „-
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути зОСОБА_1. на користь
держави судовій збір у розмірі 51
грн./ п'ятдесят одна грн../, а також 30
грн./ тридцять грн../ за інформаційне-технічне забезпечення розгляду
судової справи.

Рішення суду набирає законної сили   після десятиденного строку на апеляційне
оскарження з дня його

проголошення.

Рішення може
бути оскаржено    в
апеляційному    суді Луганської області
через Антрацитівський

міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження і поданням після цього     протягом
20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до

апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Головуючий суддя:                                  Є.В.ТОПОЛЮК

Рішення надрукуване в нарадчої
кімнаті.