№ 2-о-11/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007
року.                                                                                      м.
Пирятин

Пирятинський
районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді Кругляк В.Г. при
секретарі - Івженко Н.І.

з участю
заявниці, представника заявниці та представника зацікавленої особи розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Пирятині справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

У судовому засіданні
заявниця свою заяву підтримала і просить встановити, що вона з 25.03.1980 року
по 23.01.2001 року працювала оздоблювачем меблів у цеху №1 Пирятинської
меблевої фабрики. Даний факт їй необхідно встановити для отримання пільгової
пенсії.

Представник управління
Пенсійного фонду України в Пирятинському районі заперечує проти задоволення
заяви.

Судом
встановлено:

Заявниця з
25.03.1980 року по 23.01.2001 року працювала на Пирятинській меблевій фабриці,
яку в 1994 році переіменовано в ЗАТ «Пирятинська меблева фабрика», а потім в
1998 році на ВАТ «Пирятинська меблева фабрика» (а.с.5-8).

Прийнята
заявниця на роботу на посаду станочниці, але весь час виконувала роботу
оздоблювачем меблів в цеху №1. (ах. 11).

Свідки ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 пояснили, що вони з 1980 року працювали з заявницею в оздоблювальному
цеху №1 оздоблювачами меблів, таку ж роботу виконувала і заявниця.

У відповідності
до п.2 абз.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до
Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності
відповідних записів в трудовій книжці, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637, якщо документи не збереглися,
підтвердження трудового стажу провадиться районними відділами соціального
захисту населення на підставі показань свідків.

Згідно ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відмова від
права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Оскільки в
трудовій книжці відсутній запис про те, що заявниця виконувала роботу,
документи в архіві не збереглися, свідки підтвердили, що заявниця працювала
оздоблювачем меблів, тому необхідно визнати, що заявниця працювала на посаді
оздоблювача меблів. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути
встановлені і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Суд не бере до
уваги заперечення представника зацікавленої особи та свідка ОСОБА_4 про те, що
заявниця не виконувала роботу оздоблювача меблів, так як вони суперечать
фактичним обставинам справи.

З урахуванням
викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10,212,215,256 ЦПК України, суд
-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити, що
ОСОБА_1 працювала з 25.03.1980 року по 23.01.2001 року на посаді оздоблювача
меблів в цеху №1 Пирятинської меблевої фабрики.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду Полтавської
області через Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.