Справа № 22ц - 164/07                                            Головуючий
Категорія - 5                                                              Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 квітня 2007 р.                                                                                                                місто
Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого Завидовської-Марчук О.Г.

суддів Данилюк В.А., Осіпука В.В.

при секретарі Тарасюк Ю.А.

з участю представника позивача Яремчук P.P.

відповідача ОСОБА_1.

представника
відповідача ОСОБА_3. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ПЛ
«Пресс-Інформ» до ДВС в м.Луцьку, ОСОБА_1, ТзОВ «Евріс» ЛТД», ВАТ
«Укртелеком», ОСОБА_4про визнання права власності на майно та виключення його з
акту опису та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПЛ «Пресс-Інформ», ТзОВ «Евріс» ЛТД про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, зустрічним позовом ОСОБА_4до ПЛ «Пресс-Інформ»,
ТзОВ «Евріс» ЛТД про визнання недійсним договору купівлі-продажу, за
апеляційною скаргою позивача ПП «Пресс-Інформ» на рішення Луцького
міськрайонного суду від 15
листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2004 року ПЛ «Пресс-Інформ»
звернулось в суд з позовом до ВДВС Луцького міського управління юстиції,
ОСОБА_1. про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису.

Покликаючись на
ті обставини, що на виконання рішення Луцького міського суду про стягнення із
ТзОВ «Евріс» ЛТД в користь ОСОБА_1. 71050
грн. 64 коп., на
підставі виконавчого листа суду, 8
липня 2004 року
державним виконавцем ВДВС Луцького міського управління юстиції було накладено
арешт на майно товариства та складено його акт опису. Однак до акту було
включено майно, яке не належить боржнику ТзОВ «Евріс» ЛТД, а згідно договору
купівлі-продажу від 2 квітня 2002 року, тобто з
часу підписання 3 квітня 2002 року акту його
прийому-передачі, є власністю ПЛ
«Пресс-Інформ».

2

Позивач просив
визнати за ним право власності на майно, яке зазначене в акті опису й арешту
майна від 8 липня 2004 року і
знаходиться по АДРЕСА_1та виключити його з акту опису.

До участі у
справі судом, як відповідачів, було залучено ВАТ «Укртелеком», ОСОБА_4. та в
якості третьої особи Луцьку ОДПІ.

22 лютого 2005
року відповідач ОСОБА_1. подав до суду зустрічний позов про визнання
недійсним договору купівлі-продажу майна до ПЛ «Пресс-Інформ» і ТзОВ «Евріс» ЛТД.

Вважаючи
оспорюваний договір від 2
квітня 2002 року,
укладений між відповідачами про купівлю-продаж автостоянки, мнимою, удаваною
угодою, а саме таким, що укладався без наміру створити юридичні наслідки, з
метою уникнення виконання грошових зобов'язань перед ним і іншими особами та
просив визнати його недійсним.

6 березня 2006 року відповідач
ОСОБА_4. звернулась в суд до ПП «Пресс-Інформ» і ТзОВ «Евріс» ЛТД із зустрічним
позовом. Просила визнати недійсною угоду купівлі-продажу майна, автостоянки,
укладену між товариством «Евріс» ЛТД та ПЛ
«Пресс-Інформ» 2 квітня 2002 року,
посилаючись на ті обставини, що дана угода є мнимою і такою, яка порушує її
права та інтереси неповнолітнього сина як співвласників проданого майна.

Зустрічні позови
були прийняті судом до сумісного розгляду з первісним позовом.

15 листопада 2006 року рішенням
Луцького міськрайонного суду у задоволенні первинного позову ПП «Пресс-Інформ»
та зустрічного позову ОСОБА_1. до ПП «Пресс-Інформ», ТзОВ «Евріс» ЛТД - відмовлено.

Зустрічний позов
ОСОБА_4. задоволено, визнано недійсною угоду про купівлю-продаж від 2 квітня 2002 року будинку
охорони, площею 3,9 м2,
будівлі охорони площею 14,3
м2, автомобільної естакади, площею 14,6
м2, прилеглої заасфальтованої площадки, площею 4967,1 м2, огорожі
металевої, загальною площею 453
м2, огорожі з металевої сітки, площею 327,15
м2, що знаходиться за адресою: м.АДРЕСА_1.

Сторони
приведено в попереднє становище, зобов'язано ПП «Пресс-Інформ» передати ТзОВ
«Евріс» ЛТД зазначене майно, а ТзОВ «Евріс» ЛТД повернути ПП «Пресс-Інформ» 4700 грн.

Стягнуто з ПП
«Пресс-Інформ» в доход держави державне мито в сумі 638 грн. 61 коп.

Стягнуто з
ОСОБА_1. в доход держави державне мито в сумі 539 грн. 61
коп.

Стягнуто з ПП
«Пресс-Інформ» в користь ОСОБА_4. 51
грн. судових витрат.

В поданій на
рішення апеляційній скарзі позивач ПП «Пресс-Інформ» просить рішення суду
першої інстанції скасувати як незаконне, прийняте судом з порушенням норм
матеріального права та з недоведеністю обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими і -ухвалити нове рішення, яким задоволити
первинний позов та відмовити у зустрічних позовах.

з

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ПЛ «Пресс-Інформ» у
позові про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису та
задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4. про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що ТзОВ «Евріс» ЛТД, продавши
об'єкт автостоянки ПЛ «Пресс-Інформ»,
порушило права інших співвласників даного майна, а саме ОСОБА_4. та її
неповнолітнього сина ОСОБА_5., не погодивши з ними укладення даної угоди.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Так, судом
встановлено, що ОСОБА_6., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року,
був одним із співзасновників ТзОВ «Евріс» ЛТД і його частка у статутному фонді
майна товариства становила 50
відсотків (а.с.365-366, 389,
400). Після його смерті дане майно товариства було успадковане дружиною ОСОБА_4. 12,5% та неповнолітнім
сином ОСОБА_5. 37,5% (а.с.287-289). Однак дані
спадкоємці до ТзОВ «Евріс» ЛТД не вступили і відповідні зміни до установчих
документів товариства внесені не були (а.с.36, 140, 366, 384-385).

Також
встановлено, що 19 лютого 2002 року ОСОБА_4.
зверталась до суду із позовом у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_5. до ТзОВ «Евріс» ЛТД про виділення частки у майні товариства.
Рішення Луцького міськрайонного суду від 1
червня 2004 року про
часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, після його зміни ухвалою
апеляційного суду Волинської області від 16
грудня 2004 року,
набрало законної сили (а.с.65).

Крім того
встановлено, що 2 квітня 2002 року ТзОВ
«Евріс» ЛТД уклало договір купівлі-продажу з ПП «Пресс-Інформ» належного
товариству майна автостоянки, що знаходиться в м.АДРЕСА_1, яке було передано
приватному підприємству 3
квітня 2002 року
(а.с. 15017, 77-92).

30 грудня 2002 року між Луцькою
міською радою та ПП «Пресс-Інформ» було укладено договір оренди земельної
ділянки загальною площею 5040
кв.м, для обслуговування відкритої стоянки автотранспорту на
вул.АДРЕСА_1(а.с.93).

8 липня 2004 року державним
виконавцем ВДВС Луцького міського управління юстиції за виконавчим листом у
справі за позовом про стягнення з ТзОВ «Евріс» ЛТД в користь ОСОБА_1. 71050,64 грн. боргу було
винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони про його
відчуження, у зв'язку з чим описано і накладено арешт на зазначену автостоянку
(а.с.4-5).

Згідно ст.З ЦПК
України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з
матеріалів справи, ОСОБА_4. звернулась до суду із зазначеним зустрічним позовом
тому, що на її думку, оспорюваний договір не відповідає вимогам закону і
порушує її права та права її неповнолітнього сина, як

4

власників частини майна товариства.
Однак з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу стоянки для
автомобілів був укладений між двома юридичними особами, які діяли на підставі
статутів, тому саме їм, як учасникам зазначених правовідносин належить право
оскаржувати у встановленому законом порядку договір, про який йшлося у
зустрічній позовній заяві, поданій ОСОБА_4.

Отже ні ОСОБА_4,
ні її неповнолітній син ОСОБА_5. не належать до тих суб'єктів, між якими
виникли спірні правовідносини щодо укладення договору купівлі-продажу.

Крім того,
згідно рішення місцевого суду в користь ОСОБА_4. та її неповнолітнього сина, як
власників частини майна товариства, стягнуто грошові кошти, що відповідають
вартості їх часток в майні даного товариства, чим захищено їх право власності
на це майно.

Таким чином,
задовольняючи зустрічний позов неналежного позивача, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому рішення в цій частині слід скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Згідно ст.224 ЦК України, в
редакції від 18 липня 1969 року, за
договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до
ст.128 даного Кодексу, право власності у набувача майна за договором виникає з
моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач ПЛ
«Пресс-Інформ», виконавши умови договору купівлі-продажу укладеного з ТзОВ
«Евріс» ЛТД, з часу підписання акту прийому-передачі майна на законних
підставах набув права власності на об'єкт автостоянки, що в м.АДРЕСА_1.

Згідно п.2 ст.48
Закону України «Про власність» від 7.02.1991
року, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би
ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування
завданих цим збитків.

Враховуючи
наведені обставини колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПП «Пресс-Інформ»
про визнання права власності на майно та виключенню його з акту опису
підлягають до задоволення в повному об'ємі. В зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції в частині відмови 1111
«Пресс-Інформ» в даному позові підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення з підстав порушення ним норм матеріального права.

Крім того, на
думку колегії суддів, місцевий суд, вірно встановивши ті обставини, що позивач
ОСОБА_1., звернувшись із зустрічним позовом про визнання недійсним договору
купівлі-продажу як мнимої угоди, не навів жодних тому доказів і керуючись ст.58
ЦК України, в
редакції від 18.07.1963 року,
цілком підставно відмовив йому у даному позові та стягнув із- нього в доход
держави судовий збір.

5

Таким чином, рішення у
наведеній частині є правильним і ухвалене місцевим судом із додержанням норм
матеріального та процесуального права, а тому в цій частині його слід залишити
без змін.

Згідно ч.І ст.88
ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов
задоволено частково, судові витрати присуджують позивачеві пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи дану
статтю ЦПК України, а також те, що первинний позов задоволено, а у зустрічних
позовах відмовлено, то з позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4. підлягають
стягненню: в дохід держави судовий збір в сумі 638 грн. 61
коп. (689,61-51), витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн., а з
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1. -
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО
грн.

Керуючись
ст.ст.ЗОЗ, 307, 309 ч.І п.4,
313, 316, 317 ЦПК
України, ст.ст. 128, 224
ЦК України, в редакції від 18
липня 1963 року,
ст.48 Закону України «Про власність» від 7
лютого 1991 року,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПП «Пресс-Інформ» задовольнити
частково.

Рішення Луцького
міськрайонного суду від 15
листопада 2006 року в
даній справі у частині відмови в позові ПП «Пресс-Інформ» до ДВС у м.Луцьку,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ВАТ «Укртелеком» про визнання права власності на майно та
виключення його з акту опису; задоволення зустрічного позову ОСОБА_4до ПП
«Пресс-Інформ», ТзОВ «Евріс» ЛТД про визнання договору купівлі-продажу
недійсним; стягнення з ПП «Пресс-Інформ» в дохід держави судового збору в сумі 638 грн. 61 коп. та в
користь ОСОБА_4. 51 грн.
судових витрат -скасувати.

Визнати за ПЛ «Пресс-Інформ»
право власності на майно: будинок охорони загальною площею 3,9 кв.м., службову
будову загальною площею 33,5
кв.м., будівлю охорони загальною площею 14,3 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., автомобільну естакаду загальною площею 14,6 кв.м., прилеглу
заасфальтовану площадку загальною площею 4967,1
кв.м., огорожу металеву загальною площею 453,3 кв.м., огорожу з металевої сітки загальною площею 327,15 кв.м., що
знаходяться в м.АДРЕСА_1 та виключити дане майно з акту опису й арешту майна
від 8 липня 2004 року, виданого
ВДВС м.Луцька Луцького міського управління юстиції.

У зустрічному
позові ОСОБА_4до ПЛ «Пресс-Інформ»,
ТзОВ «Евріс» ЛТД про визнання договору купівлі-продажу недійсним -відмовити.

6

Стягнути з
ОСОБА_4в дохід держави судовий збір в сумі 638 грн. 61
коп.

Стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_4по ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи (Реквізити рахунку для оплати витрат: Одержувач: Держбюджет 22050000, код одержувача: 21740095, р/р 0001 в ГІДКУ у
Волинській області, МФО
803014). .

В решті рішення у даній справі залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили негайно і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу його проголошення.

В.В. Осіпук

Головуючий /-/
Завидовська-Марчук О.Г.

Судді /-//-/        Данилюк В.А., Осіпук В.В.

Оригіналу відповідає:

Суддя апеляційного суду

Друк.бсф.