першій інстанції -Грищенко Н.М.
№ 21 (2)                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року березня 22 дня колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді -
Барильської А.П.,

суддів -
Ляховської І.Є., Соколан Н.О.,

при секретарі- Юровській О.Ю. за
участю:     представника позивача-  ОСОБА_1,
представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі -
Безущенко Вікторії Анатоліївни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 червня 2006
року за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі про перерахунок, щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2.
звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Кривому Розі (
надалі- Фонд соціального страхування )
про перерахунок щомісячних страхових виплат.

Надалі позивач
уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути на його користь з Фонду
соціального страхування недоплату по страховим виплатам в сумі 25556, 01 грн. за період з
01.04.2001 року по 01.06.2006 року, сплачувати
на його користь з 01.06.2006
року щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого заробітку в
розмірі 1070. 44 грн.

Рішенням
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 червня 2006
року позов задоволено частково, стягнуто з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі на користь ОСОБА_2.
заборгованість по страховим виплатам в сумі 25 554, 69 грн. за період з 01.04.2001
року по 01.06.2006 року, а
також постановлено стягувати щомісяця, починаючи з 01.06.2006 року в рахунок
відшкодування шкоди по 1070
грн. до зміни обставин, що спричинили перерахунок або до припинення
страхових виплат.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий
розгляд, оскільки висновки суду про необхідність застосування коефіцієнтів
росту тарифних ставок та окладів, а не коефіцієнтів фактичного росту заробітної
плати. Є необгрунтованими; судом не перевірено, чи було фактичне підвищення
заробітної плати по підприємству; не витребувані відомості про нарахування і
одержання заробітної плати позивачем за період, що оспорюється.

Суд не врахував
вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003
р. «  Про  внесення
змін  і
доповнень до Постанови   Пленуму
Верховного

2

Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», де
вказано, що при вирішенні спорів щодо перерахування розміру страхових виплат
необхідно мати на увазі, що перерахування проводиться лише у випадках,
встановлених ст. 29 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до
втрати працездатності".

Перевіривши
законність та обгрунтованість, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених., вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Фонду
соціального страхування підлягає  задоволенню
з таких підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач працював кріпильником 6 розряду шахти
«Північна» РУ ім.. Кірова.

Висновком МСЕК в
1972 році
йому було вперше встановлено 50
% втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом, при
подальшому переосвідченні йому було встановлено 60% втрати професійної працездатності в 1975 році, а з 01.08.1970 року - 60 % втрати
професійної працездатності встановлено безстроково.

Задовольняючи
вимоги позивача в межах, які перевищують строк позовної давності, за період з 01.04.2001 року по 01.06.2006 року суд першої
інстанції не застосував позовну давність щодо вимог про відшкодування шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров» я.

На думку колегії суддів, такий
висновок суду є невірним .

Суд першої
інстанції не звернув увагу на норми ст. 71
ЦК України в редакції 1963
року. з урахуванням правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року та
роз'яснення, викладені в п.п. 1,
1-1, 1-2, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року ( з подальшими
змінами), «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого права ( позовна давність),
встановлюється тривалістю у три роки. У випадках, коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або
роботодавцем( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних
платежів) при задоволені позову, кошти стягуються за час, що не перевищує трьох
років, які передували моменту звернення особи до суду.

Відповідно до
Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-Х1У
"Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особам, які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, Фонд
сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з моменту передачі
відповідними підприємствами в установленому порядку документів, що
підтверджують право цих працівників на такі послуги.

Однак, стягуючи
з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на
користь ОСОБА_2. заборгованість по страховим виплатам за період з 01.04.2001 року по 01.06.2006 року , суд не звернув
уваги на це правило, і не встановив, чи дотримано позивачем строк позовної
давності при звернені до суду з зазначеним позовом з урахуванням наведених
мотивів.

Крім того,
відповідно до абзацу 6 пункту 28 «Правил...»
перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середнього заробітку
відповідного

3

працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови
його роботи протягом повного календарного або у перерахунку на повний
календарний місяць роботи.

Суд цих положень
також не врахував, не витребував від відповідача відомості про розмір
середнього заробітку по професії позивача за умови роботи протягом повного
календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи
відповідно до п.28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров» я. пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, на
кожний момент підвищення тарифних ставок, посадових окладів і не провів
порівняння розміру нарахованого відшкодування і встановлених обмежень.

Крім того, суд
не розглянув всі    позовні   вимоги позивача.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві від 28.02.2006 року позивач
наводить розрахунки суми заборгованості по виплатам сум відшкодування шкоди за
період з 01.07.1994 року по 01.02.1006 року. В позовній
заяві, що подана до суду 05.06.2006
року, він уточнив свої позовні вимоги в частині розрахунків суми
заборгованості з 01.12.1995
року (а.с.53-56).

Однак при постановленні рішення суд не вирішив спір щодо перерахунку суми

заборгованості за період з 01.07.1994
року по 01.12.2005 року,
таким чином не визначив

обсяг позовних вимог ОСОБА_2., у зв'язку з цим розглянув не всі позовні

вимоги позивача.

Оскільки судом
першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та не всі
позовні вимоги розглянуті, ухвалене рішення підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311 ч.І п. 5, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИ Л А:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі задовольнити.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 червня 2006
року скасувати . Справу
направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.