Справа №2-1460/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року Луцький міський місцевий суд Волинської області

в складі: головуючого                        судці
Пушкарчук В.П.

при
секретарі                                    Тростянчук
Т.В.

з участю
представника позивача   ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивачка ОСОБА_2. звернулася в суд з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, вказавши на те, що 05 грудня
2006 року позивачка ОСОБА_2. позичила відповідачці ОСОБА_3. для особистих
потреб 7211 грн. Одержання відповідачкою зазначеної суми підтверджується її
власноручно написаною розпискою. Відповідачка зобов'язувалась повернути
зазначену суму на протязі декількох днів. Оскільки свого зобов'язання
відповідачка не виконала, то позивачка просила стягнути суму боргу 7 211грн.,
витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. та судові витрати: судовий збір в
сумі 72 грн., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., а
всього 8 313 грн.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала з підстав, наведених у
позовній заяві, просила стягнути борг позики 7 211 грн., витрати на правову
допомогу в сумі 1000 грн. а також судові витрати по справі в сумі 102 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала
з підстав, наведених у позовній заяві, просила стягнути борг.

Відповідач ОСОБА_3. визнавши позов пояснила, що поверне 7 211грн. ОСОБА_2.,
як тільки з'явиться така можливість.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача
та відповідача, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Згідно ст. 509 ЦК України
відповідачка взяла на себе зобов'язання на користь позивачки вчинити певну дію,
тобто повернути суму боргу і згідно ст. 530 ЦК України відповідачка мала виконати зобов'язання через
декілька днів з дня позики, що в даному випадку виконано не було.

Розписка написана відповідачкою і представлена суду, складена згідно
чинного законодавства України, зміст розписки не суперечить актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства, крім того згідно ч.І п.3
ст.3 Цивільного кодексу України за суб'єктом цивільного права зберігається
можливість укладати договір і визначати його зміст, на свій розсуд, відповідно
до домовленості, що і було зроблено в даному випадку між позивачкою та
відповідачкою, а тому згідно до ст.202, 626 ЦК України дана розписка відноситься до правочину із
зазначенням договірних зобов'язань.

Крім того, оскільки оригінал розписки знаходиться у позивачки то дане
зобов'язання вважається не виконаним боржником як зазначено ст.545 ЦК України.

Оскільки, відповідачка свого зобов'язання не виконала, то суму боргу слід
стягнути у примусовому порядку.

У відповідності до ч.І ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи, зокрема квитанції від 15.01.2007р. №
42379 вбачається, що позивачка ОСОБА_2. сплатила судовий збір в розмірі 72грн.
та квитанції від 15.01.2007 року № 42377 вбачається, що позивачка ОСОБА_2.
сплатила витрати на ІТЗ в сумі 30 грн.

Таким чином, до задоволення підлягає і вимога про стягнення з відповідачки
в користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60,213, 215 ЦПК, ч.І п.3 ст.3, ст.ст.202, 509,
530, 545, 625, 626, абз.2 п. 4 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (1949 року народження, мешканки міста Луцька, АДРЕСА_1)
в користь ОСОБА_2 - 7 211грн. (сім тисяч двісті одинадцять гривень) боргу за
договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 - 1000 грн. (одну тисячу гривень)
витрати на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 - 102 грн. (сто дві гривні) судових
витрат, а саме судовий збір в сумі 72 грн. (сімдесят дві гривні) і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. (тридцять гривень).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.