Справа № 2-334/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2 квітня 2007 р.                                                                                                                     м.
Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі:

головуючої
- судді                                 Смєлік
С.Г.

при
секретарі                                          Панютіній
І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Макіївці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до
територіальної громади Макіївської міської ради про виділ часток із майна, що є
у спільній власності,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2007 року ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. звернулись до суду з позовом до територіальної громади
Макіївської міської ради про виділ часток із майна, що є у спільній власності,
мотивуючи вимоги тим, що при приватизації квартири комітетом з економиці,
приватизації та управлінню комунальною власністю міськвиконкому не була
встановлена належна кожному власнику частка, у зв'язку з чим вони, як
спадкоємеці першої черги, позбавлені можливості прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. підтримали заявлені позовні вимоги, на обгрунтування
яких послалася на обставини, вказані в позовній заяві, та зазначили, що 21
березня 1994 р. квартира № АДРЕСА_1, була приватизована ними та ОСОБА_3. у
спільну сумісну власність. ІНФОРМАЦІЯ_1р.
ОСОБА_3. помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді
частки квартири, спадкоємцем якої, за законом, є вона - ОСОБА_1. та її син - ОСОБА_2. У встановлений
законом термін вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини, однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності було
відмовлено на підставі того, що частка спадкоємців у праві спільної сумісної
власності на квартиру не встановлена. Позивачка ОСОБА_1. розмір часток співвласників у квартирі вважає рівними.

Відповідач - управління комунальної власності Макіївської міської ради, що
діє від імені територіальної громади міста Макіївки, позовні вимоги ОСОБА_1. та
ОСОБА_2.
визнало повністю, просить розглянути справу у відсутності його представника,
про що суду надана письмова заява.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) встановив
наступне.

Згідно свідоцтву про право власності на житло, виданого комітетом з
економики, приватизації та управлінню комунальною власністю міськвиконкому 21 березня
1994 року, квартира № АДРЕСА_1належить ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2на праві
приватної спільної сумісної власності. Назване свідоцтво зареєстровано в
реєстрі прав власності на нерухоме майно комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації м. Макіївки».

ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_3 помер у віці 71 років, що
підтверджено актовим записом № 1375 від 31 травня 2005 р. в Книзі реєстрації
смертей Макіївського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької області.

Як передбачено статтею 355 ЦК
України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належите
особам на праві спільної часткової, або на праві спільної сумісної власності.

Питання про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому
законом порядку між співвласниками не вирішувалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482 XII
«Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі
(будинку), у тому числі тих, що тимчасово відсутні й за якими зберігається
право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири
(будинку).

Оскільки зазначеним законом не визначено умов, за яких один із членів сім'ї
матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, іншої домовленості між
власниками не було, то частка кожного є рівною. За таких обставин частки ОСОБА_3., ОСОБА_1. і ОСОБА_2. у спірній
квартирі суд визнає рівними, тому кожному співвласнику належить по 1/3 частині
вищезазначеної приватизованої квартири.

За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини по справі,
оцінивши надані сторонами в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнає
заявлений ОСОБА_1. і ОСОБА_2. позов обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню

Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати, пов'язані зі
зверненням до суду і розглядом судової справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215
Цивільного процесуального кодексу України, ст. 355 Цивільного кодексу України,
ч. 2 ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482 XII «Про
приватизацію державного житлового фонду», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2у
спільній сумісній власності - приватизованій квартирі № АДРЕСА_1рівними - по
1/3 кожному, визначити за кожним з них право власності на визначену долю майна.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному
суду Донецької області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти
днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження.