Справа №2-249/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 р.                                                    АРМЯНСЬКИЙ
МІСЬКИЙ СУД

АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ

у складі:      головуючого судді         -     ШЕСТАКОВСЬКОЇ Л.П.

за участю:   секретаря                       -     ШЕВЧЕНКО
С.В.

позивача                      -     ОСОБА_1

відповідача                  -     ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Армянську справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за просрочку
сплати аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2007 р. ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом про стягнення з колишнього чоловіка ОСОБА_2 неустойки за просрочку сплати аліментів
на утримання дітей, посилаючись на те, що вона з 1986 по 1993
p.p. знаходилася з
відповідачем в зареєстролваному шлюбі, від якого має двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
яка на даний час продовжує навчання одночасно у двох вищих учбових закладах. На
підстааві рішення Краснопеорекопського районного суду від 21.11.1991 р.
відповідач зобов'язаний був щомісяця сплачувати на користь позивача аліменти на
утримання двох, на той час неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку
(доходів), але від регулярної сплати вказаних аліментів відповідач ухилявся.
Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця ДВС в м. Армянську від 15.12.2006 р. за станом на
вказану дату заборгованість ОСОБА_2
перед позивачем по сплаті аліментів склада.
7714,76 грн. Посилаючись на ч.1 ст. 196 СК України
позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за просрочку сплати аліментів
лише за 100 днів в
розмірі 7715 грн., та
судові витрати по розгляду даної цивільної справи.

В суді позивач
свій позов підтримала та просить його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, але при цьому не тільки не
надав заслуговуючих на увагу заперечень, але й підтвердив як суму
заборгованості по аліментам перед позивачем, так і те, що вона утворилася з
його вини.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справ, оцінивши наявні в ній докази
в сукупності, суд вважає позов таким, що повинен підлягати задоволенню.

У суді
встановлено такі факти:

Позивачка
ОСОБА_1 перебувала
з відповідачем у шлюбі з 31.05.1986
року до 1.03.1993 року,
від якого має двох повнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. народження,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження.
Син ОСОБА_3 наразі
працює, а донька ОСОБА_4
проживає разом з позивачкою, закінчила школу в 2004 році та
поступила на навчання до Кримського гуманітарного університету на денну форму
навчання за спеціальністю "початкове педагогічне виховання". На даний
час вона є студенткою 3-го
курсу 21 АНО
групи філіалу Кримського гуманітарного університету в м. Армянську, навчається
за державний

2

рахунок. Крім
того, ОСОБА_4 в 2005 році поступила
на заочне навчання на контрактній основі за спеціальністю
"юриспруденція" до Сучасної гуманітарної академії.

Відповідач ОСОБА_2дійсно є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3.
Рішенням Красноперекопського райцонного суду від 21.11.1991 р. з ОСОБА_2 на
користь позивача було стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3
частки всіх видів його заробітку на місяць з 11.11.1991 р. до повноліття діте.
Рішенням Армянського міського суду від 21.10.2005
р. відповідач був позбавлений батьківських прав відносно доньки. Згідно з
розрахунком державного виконавця ДВС в м. Армянську АРК заборгованість
відповідача перед позивачем по аліментам на утримання дітей, яка утворилася за
попередні роки, за станом на 05.12.2006
р. складає 7714,76 грн.

Ч. 1 ст. 196 СК України
передбачає, що при утворенні заборгованності по аліментам з вини особи,
зобов'язаної сплачувати ці аліменти, отримувач аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за
кожен день просрочки.

З огляду на розмір заборгованості 1
відсоток складає 77,15
грн. За 100 днів просрочки, за які просить
позивач, неустойка дійсно складає 7715
грн., і вона повинна бути стягнутою з відповідача на користь позивача, бо
це передбачено законом.

Оскільки обидві сторони не надали суду довідок про свою заробітну плату або
про доходи, то суд при з'ясуванні їх матеріального становища вимушений приймати
за основу їх пояснення з цього приводу, вважаючи, що немає підстав для недовіри
до них.

При цьому суд зважає на положення ч.4 ст. 60 ЦПК України про те, що доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Враховуючи обставини справи суд вважає за можливе звільнити позивачку від
сплати судового збору в дохід держави та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, поклавши вказані витрати на відповідача.

Керуючись ст.
ст. 11, 57-60, 209,
213-215 ЦПК України, ст. 196
СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за просрочку
сплати аліментів на утримання дітей -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
уродженця селища Домбаровський Оренбуржської області Російської Федерації, що
мешкає у м. Армянську АР Крим по АДРЕСА_1,
на користь ОСОБА_1 неустойку за просрочку
сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 7715 гр.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в розмірі 51
гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи в розмірі 30 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР

Крим через Армянський міський суд шляхом подачі в 10 - денний строк з
дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього

протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в

порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.