У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 жовтня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук
Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи Рада опіки і піклування Ленінської районної державної адміністрації
м. Севастополя, ОСОБА_4, про розірвання договору купівлі-продажу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 2 жовтня
2006 року та ухвалу Апеляційного суду міста Севастополя від 18 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до
Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного
суду міста Севастополя  від  2.10.2006 р., залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Севастополя від 18.01.2007 р., яким первісний позов
задоволено: усунуто ОСОБА_1 перешкоди
в  користуванні  власністю
шляхом  виселення ОСОБА_2   зі
всіма   залежними   від
неї   особами    з
квартири   АДРЕСА_7, а в
зустрічному позові відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги представник ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та передачу справи
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи
в зустрічному позові, місцевий суд, з урахуванням обставин справи, виходив з
того, що ОСОБА_2 не надала належних і допустимих доказів на
підтвердження вимог зустрічного позову, а ОСОБА_1, як власник квартири, має
право на захист порушеного права.

Апеляційний суд погодився з  висновком місцевого суду та залишив його
рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 2 жовтня                2006 року та ухвалу
Апеляційного суду міста Севастополя від 18 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук