У Х В А Л А

Іменем  України

17 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Кримська страхова компанія”,
третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Галант -
Авто” про скасування рішення комісії по розслідуванню страхових випадків,
стягнення страхової суми і відсотків, за
касаційною скаргою представника ОСОБА_1-
ОСОБА_2на рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 11 червня 2007 року,

встановила:

У жовтні 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 10 серпня 2005 року між
сторонами був укладений договір страхування належного йому автомобіля; згідно з
договором оренди від 11 серпня 2005 року він передав цей автомобіль в оренду
ТОВ “Галант - Авто”, про що повідомив відповідача. Зазначав, що 27 серпня 2005
року з вини працівника ТОВ “Галант - Авто” сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок чого автомобілю спричинені механічні пошкодження.

Посилаючись на те, що відповідач необґрунтовано відмовив у виплаті
страхового відшкодування з підстав неповідомлення страхувальником страховика
про укладення договору оренди, просив скасувати рішення відповідача про відмову
у виплаті страхового відшкодування, стягнути з нього 84 017 грн. страхового
відшкодування та 3 % річних від простроченої суми - 2 479 грн. 08 коп.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від                          26 квітня 2007 року
позов ОСОБА_1. задоволено частково: визнано неправомірним рішення ВАТ “Кримська
страхова компанія” від                3
жовтня 2005 року про відмову ОСОБА_1. у виплаті страхового відшкодування за
договором страхування наземного транспортного засобу, стягнуто з ВАТ “Кримська
страхова компанія” на користь
ОСОБА_1. 84 017 грн. страхового відшкодування,                            2 479 грн. 08 коп.
відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання та 903 грн. 46 коп.
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від                           11 червня 2007 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26
квітня 2007 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1. відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі представник ОСОБА_1. - ОСОБА_2.
просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 червня
2007 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від                                 11 червня 2007
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк