УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року                                                                                            м.
Ужгород

Судова  колегія палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у складі:

Головуючої -
Фазикош Г.В.,

суддів -
Павліченко С.В., Кеміня
М.П..

при секретарі -
Талпа С.М.,

з участю позивачки
-ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката ОСОБА_2, головного редактора СП редакції газети
"Карпаті Ігоз Со"
- Ердейі Г.О., предатсвника відповідача -
Скляра А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 25
грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Спільного підприємства редакції газети «Карпаті
Ігоз Со» про стягнення
суми завданих збитків через неможливість оформлення пенсії у зв'язку з
невидачею трудової книжки при звільненні з роботи, -

встановила:

25 грудня 2006 року
Ужгородський міськрайонний суду виніс рішення, яким відмовив у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Спільного підприємства редакції газети «Карпаті Ігоз Со» про стягнення суми
завданих збитків через неможливість оформлення пенсії у зв'язку з невидачею
трудової книжки при звільненні з роботи.

Не погодившись
із цим рішенням,ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її
позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь 3204 грн. завданих їй
збитків та 1690грн. моральної шкоди. Свою позицію апелянтка мотивує тим, що, на
її думку, рішення місцевого суду постановлено з порушенням норм матеріального
та процесуального права, а також вимог щодо всебічного та повного дослідження
обставин справи, оскільки до спірних правових відносин не застосовані ті норми
законодавства, які підлягали застосуванню. Зокрема, апелянтка вважає, що нею
було доведено факт завдання їй відповідачем моральної шкоди, а також збитків
саме невидачею їй вчасно трудової книжки, а суд неправомірно прийшов до
протилежного висновку.

В судовому
засіданні апелянтка підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити,
представник відповідача скаргу не визнав та просив її відхилити.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд перевірив
законність та обгрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та прийшов до наступних висновків.

Справа:№ 22ц- 446/07                                                                                                                           Номер рядка статистичного звіту: 19

Головуючий у першій інстанції: Андрійцьо В.Д. Доповідач:
фазикош Г.В.

Відповідно до д.
З ст.10 та п.1.
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті

обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,

встановлених ЦПК. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо

яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до
ст.214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце
обставини, якими обгрунтовуться вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються ; які
правовідносини виникають зі встановленних обставин, яка правова норма підлягає
до застосування до цих правовідносин.

В даній справі,
оскільки позивачка пов'язувала заподіяння їй збитків та моральної шкоди із
невидачею їй трудової книжки, саме на ній лежав процесуальний обов'язок довести
наявність цього причинного зв'язку. Між тим, на переконання колегії,
матеріалами справи такий зв'язок не доведено. Більше того, сама позивачка
підтвердила те, що із належною письмовою заявою до пенсійного фонду про
призначення їй пенсії вона звернулась вже після одержання трудової книжки, а не
з того моменту, з якого, на її думку, у неї виникло право на пенсію. Позовних
вимог про виплату їй середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки,
на що вона мала право відповідно до ст. 235
КЗпП, позивачка не заявляла.

За даних
обставин, колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про
недоведеність тих обставин, на які посилається позивачка як на підставу своїх
вимог, та відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.303, п.1 ст.307, ст.308, ст.ст.314, 315, 317 ЦПК України
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1.
Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити.

2.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Спільного підприємства редакції газети «Карпаті Ігоз Со» про стягнення суми
завданих збитків через неможливість оформлення пенсії у зв'язку з невидачею
трудової книжки при звільненні з роботи -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня
набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України