У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Барсукової В.М., Гуменюка В.І.,

Данчука В.Г., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Крименерго” про визнання
акта про порушення правил користування електроенергією та рішення про
нарахування збитків незаконними, за касаційною скаргою ВАТ
“Крименерго” на рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 24
липня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2005 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначала, що 15 листопада 2005 року контролерами ВАТ
“Крименерго” було неправомірно складено акт № 045369 про порушення нею Правил
користування електричною енергією, а рішенням комісії за результатами розгляду
вказаного акта нараховано до сплати 8 813 гривень 38 копійок заподіяних
збитків.

У зв'язку з наведеним позивачка просила визнати дії
відповідача щодо складання акта незаконними, скасувати вказаний акт і
розрахунок збитків до нього.

Рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 24
липня 2006 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 грудня
2006 року, позов задоволено. Постановлено визнати незаконним акт № 045369 від
15 листопада 2005 року про порушення Правил користування електроенергією
споживачем та скасовано рішення ВАТ “Крименерго” про нарахування суми збитку в
розмірі 8 813 гривень              38
копійок за період 668 днів. Стягнуто з ВАТ “Крименерго” на користь ОСОБА_1 88
гривень 13 копійок судового збору.

ВАТ “Крименерго” звернулося до Верховного Суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановлені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд, задовольняючи позовні вимоги щодо визнання недійсним
акта про порушення Правил користування електроенергією та розрахунку збитків до
нього, виходив із того, що факту безоблікового споживання електроенергії
встановлено не було, а виявлений працівниками енергопостачальної організації  дріт не слугував для самовільного підключення
до електромережі, оскільки є телефонним кабелем.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна,
оскільки суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права та
з порушенням норм процесуального права.

Із зазначених позивачкою предмета та підстав позову
вбачається, що предметом спору стала правомірність складання акта про порушення
правил користування електричною енергією працівниками ВАТ “Крименерго”.

Разом з тим згідно зі ст. 4 ЦПК України 1963 року,
чинного на час пред'явлення та розгляду справи, усяка заінтересована особа
вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом
порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Зазначені
положення містяться і в ст. 3 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні
права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав
розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,
за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних)
прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту
цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не
любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб
захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який
регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Акт про порушення правил користування електроенергією,
складений працівниками ВАТ “Крименерго”, які діяли як посадові особи, на
підставі відповідних положень указаних вище Правил.

Таким чином, оскарження дій лише щодо факту складення
акта, як і самого акта, який не встановлює для позивачки будь-яких обов'язків,
крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не
передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу при
вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до
виконання, зокрема: при визнанні дій відповідача щодо відключення від
електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при заявленому
позові про стягнення матеріальних збитків від самовільного підключення до
електромережі, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаному
акту.

Проте таких позовних вимог ніхто зі сторін не заявляв.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_1
звернулася з позовом у порядку ст. 104 КАС України, і вирішив спір на підставі
норм ЦПК України.

Апеляційний суд, погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, не звернув уваги на зазначені недоліки.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного вирішення справи, постановлені судові рішення
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді суду слід уточнити позовні вимоги,
встановити характер спірних правовідносин та залежно від з'ясованого ухвалити
законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
“Крименерго” задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 24
липня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 грудня 2006 року скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко