Справа
№2-2886/2007
року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
судді Бурана О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
договору куплі-продажу дійсним, визнання права власності
на автомобіль, суд
Позивач звернувся з позовом до відповідачів і просить постановить рішення,
яким визнати його власником автомобіля МАЗ 503,1986 року випуску, двигун
НОМЕР_1, реєстраційнийНОМЕР_2визнати договір куплі-продажу вказаного автомобіля
міжОСОБА_2, ОСОБА_3 та ним,ОСОБА_1 дійсним. Позивач також просить зняти арешт з
автомобіля МАЗ 503 випуску 1986 року, двигун НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2, накладений постановою про накладення арешту від 12 березня 1998 року
ст.слідчим СВ Харьківського РУГУ МВС України в м.Києві Слободян В.І.
ВідповідачОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, про місце та час слухання
справи у судовому засіданні повідомлявся належним чином, поважних причин неявки
в судове засідання не представив, суд вважає за можливе слухати справу за його
Відповідач ОСОБА_3у судове засідання зявилася, позовні
вимоги визнала, пояснила суду, що дійсно 10 лютого 1998 року вона таОСОБА_4
придбали на автомобільному ринку м. Києва автомобіль МАЗ , 1986 року випуску,
двигун НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Продавцем вказаного автомобілю
виступавОСОБА_2, який діяв , як власник автомобілю. А 16 червня 2005
рокуОСОБА_1 виплатив їй гроші, які вона сплатилаОСОБА_2 ще у лютому 1998 році і
тайм чином став єдиним власником транспортного засобу.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню з таких причин.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач та ОСОБА_310 лютого 1998 року
на автомобільному базарі у м. Києві придбали уОСОБА_2 автомобіль МАЗ 503, 1986
року випуску, двигун НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Продавцем вказаного
автомобіля виступав відповідачОСОБА_2, який діяв , як власник автомобілю, який
належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ КІС № 196504 виданого
МРЕВ-7 м.Київ, 19.06.1996 року.
При укладанні угоди ними було погоджено всі належні умови купівлі-продажу
автомобіля. Зокрема, щодо ціни, передачі автомобіля у власність, оформлення
договору у нотаріальній конторі. За пропозицією ( проханням ) продавця вона та
ОСОБА_1 домовились оформити договор куплі-продажу у нотаріуса пізніше,
оскількиОСОБА_2 зіслав ся на зайнятість і таким чином видав їм довіреність на
право керувати та розпоряджатися вказаною автомашиною.
На підтвердження укладеної угоди того ж дня ними було сплаченоОСОБА_2
оговорену суму вартості автомобіля в розімірі 7000( сім) тисяч гривень, про що
свідчить розписка про отримання грошей.
3,5 тисячі гривеньОСОБА_2 давОСОБА_1 і 3.5 тисяч гривень
передалаОСОБА_2  ОСОБА_3
У подальшому вони неодноразово зверталися доОСОБА_2 із
проханням належним чином оформити договір купівлі-продажу, на щоОСОБА_2
відповів, що йому не має часу цим займатися і таким чином ухилявся від
укладення договору належним чином. Приймаючи до уваги, щоОСОБА_2 проживав у м.
Києві, а вони у м. Одесі, то це ускладнювало їхні переговори.
ОСОБА_2 самостійно, без їхньої згоди видав ОСОБА_5 02 лютого 2004 року,
реєстраційний номер 840, довіреність, якою уповноважив останнього від його
імені розпоряджуватись автомобілем.ОСОБА_1 таОСОБА_3 повідомив, що вони можуть
звернутися до ОСОБА_5, який від його імені належним чином оформить угоду.
ОСОБА_5 у свою чергу видав їм лише довіреність від 11.07.2004 року, яка
була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
503, 1986 року випуску, терміном на 5 років.
16 червня 2005 року позивач виплатив ОСОБА_3 гроші, які
вона сплатилаОСОБА_2 за автомобіль , про що свідчить розписка і таким чином
став єдиним власником автомобіля.
рокуОСОБА_1 звернувся до МРЕВ м. Києва для зняття автомобілю із реєстрації, але
йому повідомили, що транспортний засіб 27.05.1998 року внесено до АІС « Арешт»
, на підставі постанови слідчого відділу Харьківського ( на цей час Дарницький
РВ ) РУГУ м. Києва ст. слідчим Слободяном « про накладення арешту на майно»
вих.№ 50/1-7 к/с від 30.04.1998 року, як на власність ОСОБА_2. Постанова про
накладення арешту від 12 березня 1998 року.
якщо правочин, який потребує письмової форми, укладений усно, але при цьому
одна із сторін здійснила дії, а інша сторона підтвердила їх здійснення шляхом
прийняття виконання, то таких правочин у випадку спору може бути визнаний судом
дійсним.. Між відповідачемОСОБА_2 та позивачем були встановлені всі потрібні
для цієї угоди умови договору, які позивач виконав, про що свідчить розпискаОСОБА_2
про одержання грошей за автомобіль та про передачу автомобіляОСОБА_1 Таким
чином , судом встановлено, що міжОСОБА_2 таОСОБА_1 була укладена угода іОСОБА_1
являється добросовісним покупцем , оскільки автомобіль він придбав ще до
накладення на нього арешту і тому є власником спірного автомобіля.
Закону України « Про власність» власник має право вимагати усунення перешкод у
володіні .користуванні та розпорядженні своєю власністю.
10, 60, 62, 174 ч 4, 169 ч4, 212, 215 ЦПК України, ст.218 ЦК України, ст.48
Закону України « Про власність», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
куплі-продажу автомобіля МАЗ 503 (у постанові допущена помилка - помилково
вказано МАЗ 500) випуску 1986 року, двигун НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2,
укладений 10.02.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним.
власності на автомобіль МАЗ 503(у постанові допущена помилка - помилково
вказано МАЗ 500) випуску 1986 року, двигун НОМЕР_1, реєстраційнийНОМЕР_2за ОСОБА_1.
постанову про арешт майна ОСОБА_2 від 12 марта
1998 року накладений ст. слідчим СВ Харьківського РУГУ МВС України в
м.Києві Слободян В.І. на автомобіль МАЗ 503 (у постанові допущена помилка -
помилково вказано МАЗ 500), випуску 1986 року, тип кузова: сідловий тягач,
двигун НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі якої транспортний засіб
внесений 27.05.1998 року до АІС « Арешт» (вих. № 50/1-7 к/с від 30.04.1998
Рішення може
бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів
з дня проголошення рішення у порядку ч 4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його
отримання.