У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

7 листопада
2007 року                                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві про виселення, зняття з
реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дарницького РУ ГУ
МВС України в м. Києві, Київське міське управління юстиції про визнання
договору купівлі-продажу недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
12 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 травня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до           ОСОБА_2про виселення, зняття з реєстраційного обліку.

Зазначав, що уклав з відповідачем
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 в обумовлений в договорі строк зазначену квартиру не
звільнив, продовжує в ній проживати, просив виселити відповідача із спірної
квартири та зняти його з реєстраційного обліку.

ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом
до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Посилаючись на те, що волевиявлення
на відчуження квартири АДРЕСА_1 він не мав, грошей за продаж квартири не
отримував, просив визнати договір купівлі-продажу недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12
лютого 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21
травня 2007 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені: визнано
недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30 листопада 2004 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог та відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 12 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21
травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін