У х в а л а

іменем
України

31 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого              Патрюка М.В.,

суддів:                       Пшонки М.П.,                 Берднік І.С.,

Данчука
В.Г.,                    Костенка А.В.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Стаханівської виробничої дільниці товариства з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Екологічна ініціатива” про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Стаханівської виробничої дільниці
ТОВ “Екологічна ініціатива” на рішення Стаханівського міського суду Луганської
області від 19 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області
від 7 червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 15 травня 1996 року він працював у
відповідача машиністом екскаватора. Згідно з наказом №558/к від 12 жовтня 2006
року він звільнений за п. 5 ст. 40 КЗпП України. Вважаючи звільнення
незаконним, позивач просив поновити його на роботі та стягнути з відповідача
заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Стаханівського міського суду Луганської області від 19 квітня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 7
червня 2007 року, позов задоволено. ОСОБА_1 поновлено на посаді машиніста
екскаватора, стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 13 061 грн. 82 коп.

У касаційній скарзі Стаханівська виробнича дільниця ТОВ “Екологічна
ініціатива” ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень і
направлення справи на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд визнав установленим, що 12 жовтня 2006 рокуОСОБА_1
отримав трудову книжку, в якій записано наказ №558/к та підставу звільнення
позивача з роботи.ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом 1 березня
2007 року.

Однак, поновлюючи строк звернення в суд із позовом, суд виходив із того, що
наказ про звільнення позивач отримав 31 січня 2007 року, тому строк пропуску -
1 день - для звернення до суду підлягає поновленню.

Проте погодитися з цим не можна.

Відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник
може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до
районного суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або
з дня видачі трудової книжки.

На обґрунтування своїх заперечень проти позову, відповідач посилався на те,
що позивач без поважних причин пропустив строк для звернення до суду із
зазначеним позовом.

Однак суд не прийняв до уваги ці доводи, мотивуючи це тим, що в період
отримання трудової книжкиОСОБА_1 був на лікарняному, а копію наказу про
звільнення йому було вручено 31 січня 2007 року, з цього ж числа й потрібно
вираховувати строк на звернення до суду, але і в цьому випадку позивач
пропустив строк для звернення з позовом.

Крім того, як убачається з матеріалів справи,ОСОБА_1 з 16 вересня до 15
грудня 2007 року дійсно хворів і знаходився на лікарняному. Цим обставинам суд
дав оцінку. Питання ж, чому позивач з 15 грудня 2006 року до 1 березня 2007
року не звертався до суду за захистом своїх трудових прав, судом не
досліджувалося.

У позовній заявіОСОБА_1 указував, що в нього не було бажання звертатися до
суду з позовом про незаконне звільнення й він усвідомлює, що пропустив строк
для звернення до суду.

Посилання на те, що позивач не в установленому законом порядку отримав
трудову книжку, є необґрунтованими, оскільки останній не заперечує проти того,
що він отримав трудову книжку, про що поставив особистий підпис.

Вищевказаним обставинам суд усупереч вимогам ст. 212 ЦПК України оцінки не
дав і в рішенні не зазначив, чому вони не взяті до уваги. З'ясування ж часу, з
якогоОСОБА_1 мав можливість звернутися до суду, має істотне значення для
правильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного судові рішення підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Стаханівської виробничої дільниці ТОВ “Екологічна ініціатива” задовольнити.

Рішення Стаханівського міського суду Луганської області від 19 квітня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 7 червня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:
М.П. Пшонка
І.С. Берднік                                                                                                     В.Г. Данчук
А.В. Костенко