Справа № 22ц-1/2007 р.               Головуючий у І
інстанції - Гордійко
цивільна                      Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2007 р.                 Апеляційний
суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді:   Євстафіїва O.K.,

суддів:                           Редьки А.Г.,
Шевченка В.М.,

при
секретарі:              Вареник
О.М.,

за участю:                   позивача,   її
представника   -   адвоката   юридичної

консультації Деснянського району м.
Чернігова ОСОБА_3, відповідача, його представника -адвоката юридичної консультації Новозаводського району м. Чернігова ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2005 р. та на додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.11.2005 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа -
Чернігівська міська рада, про розділ майна, визначення
порядку користування присадибною земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2004
р. ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2, в якому просила, після
уточнення позовних вимог, визнати за нею право власності на 1/2 частину
АДРЕСА_1, провести реальний розділ даного домоволодіння, виділивши їй у
власність сінці „а", ґанок, передпокій 1-4, коридор 1-1, туалет 1-2,
ванну кімнату 1-3, кухню 1-8, кімнату 1-5,
1/3 частину підвалу, 1/2 частину огорожі, вигріб К,
ворота В, а відповідачеві виділити кімнати 1-5 та 1-6, 2/3 частини підвалу, 1/2 частину огорожі, погріб П 1, сараї б1, Б-1, Б, В, використавши при цьому висновок спеціаліста
ТОВ „Експертна фірма „Еталон" від 09.06.2003 р. №
С-946, і зобов'язати відповідача не перешкоджати їй
проживати в спірному будинку. Ці вимоги остання обґрунтовувала тим, що за
період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 внаслідок їх спільних трудових і грошових
затрат дійсна вартість будинку істотно збільшилася у ціні, а саме у 6,5 разів. Так, ними

спільно
будувалися сінці, влаштовувалася котельня у підвалі, оштукатурювалися стіни у
підвалі та будинку, стелі будинку, заповнювалися віконні й дверні прорізи,
улаштовувалася дощата підлога з покриттям її ДВП та паркетна у житлових
приміщеннях, а також бетонна - у гаражі,
улаштовувалися сходи й вихід на горище, балкон над сінцями, виконувалося
внутрішнє оздоблення будинку й сінців (облаштування погребу у підвалі,
встановлення металевих воріт та огорожі ділянки, облаштування систем
газопостачання, опалення від місцевого котла, водопостачання, каналізації,
електропостачання, встановлення сантехнічних і електротехнічних приладів та
обладнання). Також вона просила визначити порядок користування присадибною
земельною ділянкою, визнавши за нею право користування її 1/2 частиною. Крім
того, ОСОБА_1 просила виділити їй більшу частину спільно придбаного з відповідачем
рухомого майна з урахуванням інтересів їхніх дітей, які проживають з нею (причому
одна дитина є неповнолітньою).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2005 р. позов задоволено частково: з спільно придбаного сторонами рухомого майна
ОСОБА_1
виділено набір корпусних меблів для жилої кімнати,
вартістю 650
грн., набір меблів для спальної кімнати, вартістю 500 грн., три стільці, вартістю 45 грн., дві полки
для книг, вартістю 40
грн., стіл обідній розкладний, вартістю ЗО грн., матрац
ватяний, вартістю 20
грн., дві подушки (600 х 600), вартістю 60
грн., дві подушки (800 х 800), вартістю 70
грн., соковижималку, вартістю 25 грн., шість столових ложок з нержавіючої сталі, вартістю 16 грн. 20
коп., шість столових виделок з нержавіючої сталі,
вартістю 16
грн. 20 коп., алюмінієву
драбину, вартістю 76
грн., сорок скляних банок, ємністю 3 л., вартістю 68
грн., шість скляних банок, ємністю 2 л., вартістю 9
грн. 60 коп., тридцять п'ять
скляних банок, ємністю 1
л., вартістю 50 грн. 75 коп., карниз для штор, вартістю 15 грн., вішалку
для одягу, вартістю 20
грн., килимову доріжку, вартістю 14 грн. 85
коп., хлібницю з дерева, вартістю 12 грн., а всього майна на суму 1738 грн. 60 коп. ОСОБА_2 з цього майна виділено набір кухонних меблів, вартістю 275 грн., три стільці, вартістю 45 грн., карниз для
штор, вартістю 15
грн., стіл обідній розкладний, вартістю 60 грн., дві подушки (600
х 600),
вартістю 60 грн., вішалку для
одягу, вартістю 20
грн., дзеркало (350 х 1300), вартістю 25
грн. 80 коп., шість столових
ложок з нержавіючої сталі, вартістю 16 грн. 20 коп., шість столових виделок з нержавіючої сталі, вартістю 16 грн. 20
коп., 40 скляних банок, ємністю 3 л., вартістю 68
грн., 6 скляних банок, ємністю 2 л., вартістю 9 грн. 60 коп., 35 скляних банок, ємністю 1л.,
вартістю 50 грн.
75 коп., дві бочечки
фаянсові, ємністю 9
л., вартістю 43 грн. 20 коп., два крісла, вартістю 100 грн., стіл журнальний,
вартістю 40
грн., диван - ліжко, вартістю 97 грн. 50
коп., ліжко односпальне, вартістю 60 грн., велосипед підлітковий, вартістю 50 грн., підставку
під телевізор, вартістю 32
грн., телевізор „Горизонт", вартістю 130 грн., дзеркало (350
х 1200),
вартістю 24 грн., гладильну дошку,
вартістю 25
грн., банку скляну, ємністю 10 л., вартістю 5
грн., а всього майна на суму 1268 грн. 25
коп. Даним рішенням також позивачеві виділено у
власність: в підвалі „А" - сарай І, площею 37,4 кв. м.,

вартістю 8290 грн. 00 коп., котельню 1-9,
площею 6,5 кв. м., вартістю 1440 грн. 75
коп., погріб „П", вартістю 717 грн. 00
коп., у будинку „А-2" - коридор 1-1,
площею 4,9 кв. м., вартістю 2373 грн. 02
коп., туалетну кімнату 1-2, площею 2,4
кв. м., вартістю 1162 грн. 32 коп., ванну кімнату 1-3,
площею 4,8 кв. м., вартістю 2324 грн. 64
коп., передпокій 1-4, площею 11,7 кв. м., вартістю 5666
грн. 31 коп., жилу кімнату 1-7, площею 9
кв. м., вартістю 4358 грн. 70 коп., кухню 1-8,
площею 9,6 кв. м., вартістю 4649 грн. 28
коп., сінці „а", площею 5 кв. м., вартістю 3243
грн. 00 коп., ґанок, вартістю 983 грн. 00
коп., вигріб, вартістю 878 грн. 00
коп., ворота з хвірткою, вартістю 1043 грн., 1/2 частину огорожі, вартістю 655 грн. 00 коп., асфальтобетонне покриття, вартістю 798 грн. 00
коп., а всього майна на суму 38582 грн. 10
коп. Відповідачеві виділено у власність: в підвалі
„А" -
гараж II, площею 38,1
кв. м., вартістю 8445 грн. 25 коп., у будинку „А-2" - жилу кімнату 1-5, площею 13,5
кв. м., вартістю 6538 грн. 05 коп., жилу кімнату 1-6,
площею 23,5 кв. м., вартістю 11381 грн. 05 коп., 1/2 частину огорожі, вартістю 655
грн. 00 коп., а всього майна на
суму 27019
грн. 35 коп. У користування ОСОБА_1 виділено 240,5
кв. м. присадибної земельної ділянки, в т.ч. під житловими будівлями - 62,5 кв. м., під
індивідуальним городом та двором - 182,85 кв. м. В користування ОСОБА_2 виділено 245,5 кв. м.
присадибної земельної ділянки, в т.ч. під житловими
будівлями -
46,0 кв. м., під городом - 149,45 кв. м. згідно з лініями розподілу, що позначені у додатку № 4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2005 р. №
43ц, який складено Чернігівським відділенням КНДІСЕ.
Сторони зобов'язано виконати переобладнання, необхідні для відособленого
користування виділеними їм у власність частинами домоволодіння, а саме: ОСОБА_1 зобов'язано виконати вхід до підвального приміщення І (проріз для дверного
блоку або люк з драбиною у приміщення 1-1), закрити двері з
приміщення 1-4
до приміщень 1-5 та 1-6; ОСОБА_2 зобов'язано закрити дверний проріз з приміщення І до приміщення II, відкрити вхід до
приміщення 1-6
з городу, обладнавши його подвійними дверима, або
побудувати тамбур, виконати дверний проріз у перегородці між кімнатами 1-5 і 1-6;
обидві сторони зобов'язано виконати розподіл
електропостачання й газопостачання окремо з улаштуванням лічильників та згідно
з проектною документацією, що замовлена у встановленому порядку. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 235 грн. 17 коп. і 5781
грн. 15 коп., а з ОСОБА_2
стягнуто 316
грн. 09 коп. мита на користь
держави та на користь ОСОБА_1
стягнуто 1590 грн. 77 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено; накладений судом арешт на спірне
домоволодіння знято.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.11.2005 р. за
ОСОБА_1 визнано право власності на 59/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2 визнано право власності на 41/100 частину даного домоволодіння.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 просить скасувати
постановлені по справі судові рішення та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про визнання  за
нею  права  власності
на частину  спірного  домоволодіння
і

реальний його
розділ, а рухоме майно розділити між ними у рівних частках. При цьому він
посилається на те, що:

- при постановленні рішення в частині розділу домоволодіння місцевий суд,

визначаючи перелік робіт, виконаних обома сторонами (спільно) у ході

будівництва спірної садиби, виходив лише з пояснень позивача. При цьому

ним було проігноровано зібрані по справі докази, що спростовують

твердження останньої, і які підтверджують дійсний обсяг спільно виконаних

сторонами робіт при будівництві домоволодіння. Зокрема, його поясненнями,

наданими ним доказами і рішенням Новозаводського районного суду м.

Чернігова від 15.05.1988
р. підтверджується, що будинок побудований ним за

дошлюбні кошти,

·
у рішенні місцевого
суду вказано про те, що вартість спірного домоволодіння істотно збільшилася
внаслідок спільних трудових та грошових затрат сторін. Але даний висновок
зроблено без врахування того, що ОСОБА_1 не заявлялися вимоги про визнання побудованої відповідачем до шлюбу частини
будинку спільною сумісною власністю подружжя з посиланням на відповідну норму
права,

·
в оскаржуваному рішенні
відсутні мотиви, чому вартість спірного домоволодіння визначена лише на
підставі висновку проведеної по справі експертизи, без врахування висновку
спеціаліста з цього ж питання, незважаючи на те, що вони містять різні дані
щодо вартості будинку. Причому, як висновок спеціаліста, так і висновок
експертизи зроблено на замовлення позивача,

·
незважаючи на те, що у
мотивувальній частині рішення суд 1 інстанції
зазначає, що нема підстав для відступу від рівності часток сторін при поділі
спірного майна, він фактично відступив від цього принципу й виділив ОСОБА_1 частину домоволодіння більшої, ніж йому, вартості. Виділена їй частина
будинку вартує більше, ніж визначена нею самою вартість спільно виконаних робіт
при спорудженні садиби. Розмір присудженої йому компенсації вартості
переотриманої ОСОБА_1
частини домоволодіння дорівнює вартості однієї його
кімнати; суд виділив йому лише жилі приміщення і не виділив підсобних
приміщень. Однак внаслідок інвалідності він позбавлений можливості добудувати
такі. В оскаржуваному рішенні відсутні мотиви, чому розділ будинку проводиться
саме по обраному судом варіанту, без врахування того, що позивач має більший,
ніж він, дохід, молодша за віком і має значно більше можливостей улаштувати
окремий вихід з будинку. Підстави для збільшення частки останньої відсутні, і
суд не навів таких у додатковому рішенні, яке є проявом упередженості експерта
і суду,

·
незважаючи на наявність
можливості поділити порівну рухоме майно, місцевий суд виділив ОСОБА_1 більшу його частину, присудивши йому відповідну компенсацію.

Ухвалою суду від 14.12.2006
р. апеляційне провадження у справі в частині оскарження
рішення щодо розділу рухомого майна закрито в зв'язку з

прийняттям судом
відмови ОСОБА_2 від апеляційної скарги в цій частині.

У судовому засіданні ОСОБА_2
та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Позивач і її представник апеляційну скаргу не визнали. Сенс їхніх
заперечень зводився до того, що оскаржуване рішення є законним та
обгрунтованим.

Заслухавши суддю -
доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд І інстанції виходив з того, що
вартість спірного домоволодіння істотно збільшилася внаслідок спільних трудових
та грошових затрат сторін, що відсутні підстави для відступу від рівності
часток сторін при поділі спірного майна, і що поділ садиби належить провести
згідно з варіантом №
1, що зазначений у висновку судової будівельно-технічної
експертизи №
43ц, який виконано Чернігівським відділенням КНДІСЕ. В
рішенні він також зазначив, що такий варіант найбільш відповідає правам та
інтересам обох сторін. Проте, даного висновку місцевий суд дійшов з порушенням
норм процесуального права, вважаючи доведеними ті обставини (що мають значення
для справи), які є не доведеними.

Так, по справі встановлено, що:

-   сторони перебували у
шлюбі з 13.11.1982
p., від якого мають двох

повнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з позивачем; на момент пред'явлення

позову останній був неповнолітнім. Фактично шлюбні стосунки між ними

припинено 25.12.2001
p., а шлюб розірвано 14.05.2002 р. Викладене

підтверджується копіями свідоцтв відповідного змісту, що видані органами

реєстрації актів громадянського стану (а.с. 38, 131, 37, 39 т.1), а також копією

рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.07.2002 р. по

справі за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про

вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,

ОСОБА_5 про визнання їх такими,
що втратили право користування

жилим приміщенням (а.с. 137
т.1) і довідкою вуличному № 33

Новозаводської районної ради м. Чернігова від 13.07.2004 р. (а.с. 30
т.2),

·  будівництво спірного домоволодіння АДРЕСА_1 розпочалося в 1975
р. (до укладення між сторонами шлюбу) і закінчилося у 1998 р. (в період перебування сторін у шлюбі), що підтверджується копією акту
прийняття в експлуатацію спірної садиби, який затверджено рішенням Новозаводського
райвиконкому м. Чернігова від 09.11.1998 р. № 180 (а.с. 40,
т.1),

у даний час вищевказане домоволодіння складається з жилого будинку А-2,
підвалу А, погребу в підвалі, сінців „а", ґанку, вигребу, асфальтового
покриття двору, воріт, хвіртки, огорожі та сараїв Б-1, „б", „б1",
В. Загальна його вартість становить 143507 грн. 00
коп. (без врахування вартості сараїв

Б-1, „б", „б1", В, які споруджено відповідачем до
шлюбу, і які, згідно з оцінкою сторін, мають таку вартість, що істотно не впливає
на вартість домоволодіння в цілому). Жодна з сторін проти цього не заперечує.
Це також підтверджується копією техпаспорту на домоволодіння від 09.06.1998
р. (а.с. -218, т.2) і висновком № 142ц від 21.02.2007
р. судової будівельно-технічної експертизи, який виконано
Чернігівським відділенням КНДІСЕ (а.с. 11-42, т.З). Право власності на нього у даний час зареєстровано лише за
відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва, виданого виконкомом
Новозаводської районної ради м.Чернігова 18.11.1998 р. (а.с. 88)
, - дійсний обсяг робіт, виконаних обома сторонами при
будівництві домоволодіння (внаслідок спільних трудових та грошових їх затрат)
становить 53/100
відносно всього домоволодіння. Це підтверджується
поясненнями ОСОБА_1,
частково - поясненнями ОСОБА_2, а
також вимогами, чеками, квитанціями, накладними, рахунками-фактурами (а.с. 32-47, т.2), копією інвентаризаційної справи на домоволодіння станом на 14.07.1982 р. (а.с. 143-146,
т.1), листом профкому і адміністрації з місця роботи
позивача до організації, що виконувала індивідуальний проект газифікації
спірного домоволодіння з проханням прискорити його виготовлення (а.с. 12, т.1), копіями товарних чеків, рахунків-фактур, квитанції до прибуткового
касового ордеру, чеку, квитанції на придбання будматеріалів в період з 21.03.1984 р. по 30.04.1987
р. (
а.с. 13,15-19 т.1), копіями
замовлень-договорів на виконання ремонтно-будівельних робіт від 10.06.1983 р. №
629, від 28.06.1983 р. № 116 і від 16.08.1984
р. №
99 з додатками до них (а.с. 21-27, т.1), відомостями, що їх зазначили сторони у касаційній скарзі від 02.12.1985 р. на рішення Новозаводського райнарсуду м. Чернігова від 20.11.1985 р. по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
частину спірного будинку і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину
цього ж будинку (а.с. 113-116,
т.1), копією проекту газифікації садиби (а.с. 211, т.2), показаннями свідка ОСОБА_8, висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 28.02.2005 р. №
43ц, який виконано Чернігівським відділенням КНДІСЕ (а.с.
194-210,
т.1). Згідно з цими доказами, сторонами по справі під час
будівництва спірного домоволодіння спільно виконано (улаштовано): у підвалі А - оздоблення, вигородження котельні, бетонну підлогу, отвори, інженерне
обладнання (водопровід, каналізацію, газо - та
електропостачання), погріб, у будинку А-2: оздоблення,
оштукатурення стін і стелі, масляне й водяне пофарбування, наклеювання шпалер у
жилих кімнатах і сінцях та облицювання плиткою стін та підлоги, отвори, сходи,
інженерне обладнання (водопровід, каналізацію, газо - та електропостачання), всі конструктивні елементи: в сінцях, воріт з
хвірткою, огорожі, вигребу, ґанку і асфальтобетонного покриття двору. Решту
обсягу робіт при будівництві домоволодіння виконано відповідачем до шлюбу з
позивачем. Отож, право власності ОСОБА_1 у вищезазначеному домоволодінні (у майні, що є спільною

сумісною
власністю як її, так і ОСОБА_2) у дробовому виразі становить: 53/100 : 2 = 27/100,

- згідно з висновком
судової будівельно-технічної експертизи від 21.02.2007 р. №
142ц, що виконаний Чернігівським відділенням КНДІСЕ (а.с.
42, т.З), мається два варіанти поділу спірної садиби на 27/100 і 73/100
її частин. Суд вважає за необхідне розділити спірний будинок
і присадибну земельну ділянку у спосіб, зазначений у варіанті № 3 даного висновку, з таких підстав. Відповідач категорично наполягав на
розділі садиби згідно з варіантом № 2 даного висновку.
Інші варіанти він визнав для себе неприйнятними. Позивач категорично наполягала
на розділі садиби за варіантом № 3 у разі, якщо суд дійде
висновку про те, що її доля у спільному майні сторін становить 27/100 частин всього домоволодіння. Суд погоджується з думкою ОСОБА_1, т.я. вона не суперечить ні законові, ні встановленим по справі обставинам,
а думка ОСОБА_2 з цього приводу суперечить і законові, і обставинам справи,
оскільки в разі розділу садиби за тим варіантом, за яким він бажає, позивачеві
буде виділено значно меншу її частину, ніж та, на яку вона має право (а саме 23/100 частин домоволодіння). Крім того, цей варіант не потребуватиме значних
затрат по переобладнанню будинку, що необхідно буде виконати ОСОБА_2

В зв'язку з цим за ОСОБА_1
слід визнати право власності на 27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та виділити їй у власність в жилому будинку: кімнату 1-5, площею 13,5
кв. м., вартістю 13778 грн. 00 коп., половину кімнати 1-6, площею 11,75 кв. м., вартістю 11992
грн. 00 коп., у господарських
будівлях: частину гаража II у підвалі А, площею 22,8
кв. м., вартістю 11944 грн. 00 коп., частину огорожі, 10,8 кв. м., вартістю 1019 грн. 00
коп., а всього на загальну суму 38733 грн. 00
коп. За ОСОБА_2слід визнати право власності на 73/100 частини даного домоволодіння та виділити йому у власність в жилому будинку:
коридор 1-1,
площею 4,9 кв. м., вартістю 5001 грн. 00
коп., туалет 1-2, площею 2,4 кв. м., вартістю 2680
грн. 00 коп., ванну 1-3, площею 4,8
кв. м., вартістю 5615 грн. 00 коп., прихожу 1-4,
площею 11,7 кв. м., вартістю 11941 грн. 00
коп., кімнату 1-7, площею 9,0 кв. м., вартістю 9185
грн. 00 коп., половину кімнати 1-6, площею 11,75
кв. м., вартістю 11992 грн. 00 коп., кухню 1-8,
площею 9,6 кв. м., вартістю 12250 грн. 00
коп., сінці „а", площею 5,0 кв. м., вартістю 6493
грн. 00 коп., ґанок, вартістю 1079 грн. 00
коп., у господарських будівлях: в підвалі А - сарай І, площею 24,4
кв. м., вартістю 19593 грн. 00 коп., частину гаража II, площею 15,3
кв. м., вартістю 8015 грн. 00 коп., котельню 1-9,
площею 6,5 кв. м., вартістю 3778 грн. 00
коп., погріб, площею 12,0 кв. м., вартістю
1726 грн. 00
коп., вигріб, 2,7 п. м., вартістю 1434 грн. 00
коп., асфальтове покриття, площею 11,2 кв. м., вартістю 257
грн. 00 коп., частину огорожі, 25,8 кв. м., вартістю 2436
грн. 00 коп., ворота, площею 6,4 кв. м., вартістю 928
грн. 00 коп., хвіртку, 1 шт., вартістю 371
грн. 00 коп., а всього на
загальну суму 104774
грн. 00 коп., а також сараї
Б-1, б, б1, В.

Для ізолювання виділених сторонам часток домоволодіння зобов'язати виконати
наступні роботи:

-  ОСОБА_1: демонтувати віконний блок у кімнаті 1-6, влаштувати

віконний проріз у кімнаті 1-6, встановити демонтований віконний блок,

влаштувати каркасно-обшивну перегородку по кімнаті 1-6, влаштувати

вхідний дверний проріз в стіні частини кімнати 1 -6 та вхідний дверний проріз

у зовнішній стіні гаражу II, влаштувати вхідний дверний блок з подвійними

дверима в зовнішній стіні кімнати 1-6 та вхідний дверний блок у зовнішній

стіні сараю І, виконати прибудову з ґанком до частини
кімнати 1
-6 і кімнати

1-5,

·  ОСОБА_2: демонтувати блоки між прихожою 1-4 та кімнатами 1-5 і 1-6,
закласти прорізи у перегородках між прихожою 1-4 та кімнатами 1-5
і 1-6,
закласти проріз у перегородці між гаражем II та сараєм І, влаштувати
цегляну перегородку у гаражі II;

·  зобов'язати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 також облаштувати автономні системи опалення, газопостачання,
локальної каналізації, вентиляції і електропостачання, для чого замовити та
узгодити у встановленому порядку відповідну проектну документацію. Покладаючи
на сторони вищевказані обов'язки, суд виходить з того, якими приміщеннями
сторони користуватимуться після розділу домоволодіння у спосіб, що вказаний
вище - кожна з сторін виконуватиме роботи по переобладнанню будинку для ізолювання
виділених їм часток домоволодіння у виділених саме їм приміщеннях.

У зв'язку з розділом будинку за варіантом № 3 вищеназваного висновку експертизи, розділ земельної ділянки також підлягає
розділові саме за цим варіантом, тобто у користування ОСОБА_1 необхідно виділити 133,1
кв. м. присадибної земельної ділянки, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1,
в тому числі під жилим будинком - 31,1 кв. м., під двором та городом - 102,0 кв. м., а у користування ОСОБА_2 необхідно виділити 359,9 кв. м. даної присадибної земельної ділянки, в тому числі під жилим будинком
- 69,0 кв. м., під сінцями -
6,9 кв. м., під двором та городом - 284,0 кв. м., згідно з вказаними у цьому висновку лініями її розподілу.

Новозаводська районна у м. Чернігові рада дала дозвіл (у порядку ст. 152 ЖК України) на переобладнання будинку у вищевказаний спосіб у листі від 02.03.2007 р.№7-10/ін-175.

Посилання ОСОБА_1
на те, що за нею необхідно визнати право власності на 1/2
частину спірного домоволодіння в зв'язку з тим, що його цінність істотно
збільшилася в період шлюбу з відповідачем внаслідок спільних з останнім
трудових і грошових затрат (ст. 25 КпШС України, 1969 р.) суд не може взяти до уваги, т.я. вартість цього домоволодіння хоча й
істотно збільшилася у ціні в період шлюбу позивача з відповідачем внаслідок
спільних трудових і грошових затрат, але не настільки істотно, щоб визнати
право власності на нього в рівних частках за кожною з сторін. Тим більше, що по
справі здобуто докази щодо конкретної (у частковому виразі) участі сторін у
спорудженні спірної садиби.

Також не можна використати як підставу для відмови ОСОБА_1 в позові твердження ОСОБА_2 про те, що разом з позивачем вони спорудили лише
сінці, а решту робіт по будівництву домоволодіння хоча й виконано в період
шлюбу з останньою, але за його дошлюбні кошти, як з причин, що зазначені вище,
так і з наступних причин. Як на підставу обгрунтованості даного твердження
відповідач посилається на відомості його ощадної книжки. Але позивач проти
цього заперечує і стверджує, що ОСОБА_2 мав дошлюбні борги, які погашав саме цими (дошлюбними) коштами у період
шлюбу з нею. Дані заперечення вона обґрунтовує письмовими доказами: копією
розписок про повернення ОСОБА_2 ОСОБА_9 боргу в сумі 1000 крб. від 21.02.1983
р. (а.с. 239). До того ж, відповідач
сам пояснював, що дошлюбні кошти ним витрачалися не лише на будівництво спірної
садиби. Також є недоведеним твердження ОСОБА_2 про те, що він не підписував
касаційної скарги, про яку йшлося вище.

Посилання останнього на рішення Новозаводського райнарсуду м. Чернігова по
справі за позовом ОСОБА_7 до нього про стягнення грошових коштів теж не
спростовує вищевикладених висновків, оскільки постановлене по даній справі 20.11.1985 р. рішення (копія якого на а.с. Hi­112, т.1) скасовано, що випливає з листа Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 03.10.2006
р. (а.с. 220), а постановлене по ній
цим же судом 15.05.1986
р. рішення (копія якого на а.с. 221-222, т.2) не містить фактів, що можна було б використати для вирішення спору між
сторонами.

Інші доводи апелянта, якими він мотивує необхідність відмови ОСОБА_1 у позові, теж є юридично неспроможними.

Апеляційний суд вважає за необхідне вирішити спір між сторонами як на
підставі наданих до суду І інстанції доказів, так і на підставі отриманих під
час апеляційного розгляду справи доказів, оскільки питання про їх види та
строки подання місцевим судом ні в порядку, передбаченому ст. 34 ЦПК України, 1963
p., ні в порядку,
передбаченому ст. 131
ЦПК України, не вирішувалося. Висновки судових
будівельно-технічних експертиз, на підставі яких судом зроблено вищенаведені
висновки, суд вважає за допустимі докази, т.я. їх у ході судового розгляду ні у
який спосіб не спростовано.

В зв'язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, то в порядку ст. 88 ч.5 ЦПК України на її користь належить стягнути документально підтверджені
понесені по справі судові витрати і збитки, завдані порушенням її цивільних
прав, згідно з ст. 22
ЦК України, пропорційно до задоволеного розміру вимог, а
саме: витрати по сплаті держмита у сумах 44 грн. 61 коп. і 51
грн. 00 коп., оплату послуг
спеціалістів експертної установи у сумах 300 грн., 400 грн. і 156
грн. 50 коп., оплату юридичної
допомоги адвоката у сумі 300
грн. 00 коп. і 200 грн. 00
коп., оплату вартості експертизи в сумі 300 грн. 30
коп., вартість послуг МБТІ в сумі 16 грн. 86
коп. та РАГСу в сумі 8 грн. 50 коп., а всього 2017
грн. 77 коп. (квитанції на а.с.
11, 30,
72, 172 т. 1,
а.с. 17, 18, 55 т. 2).

В зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 на його
користь з позивача належить стягнути документально підтверджені

судові витрати
пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: сплачене за подання
апеляційної скарги держмито у сумі 205 грн.85 коп., 100
грн. 00 коп. вартості юридичної
допомоги адвоката, вартість висновків судових експертиз у сумах 697 грн. 44
коп. і 697 грн. 44 коп., а всього 1700
грн. 73 коп. (квитанції на а.с.
135,
135 „а", 200 т. 2, а.с. 41
т. 3).

Шляхом взаємозаліку сум, що їх сторони винні одна одній, остаточно на
користь ОСОБА_1
з ОСОБА_2 підлягає стягненню 2017 грн. 77
коп.-1700 грн. 73 коп. =
152 грн. 04 коп.

За пред'явлення даного позову позивач мав сплатити держмито у такому
розмірі. Станом на момент пред'явлення позову вартість спірного домоволодіння,
згідно з висновком спеціаліста ТОВ „Експертна фірма „Еталон" від 09.06.2003 р. №
С-946, була оцінена в 37768 грн. 00 коп. (а.с. 41-58),
а вартість спірного рухомого майна, визначена у
додатковій позовній заяві (з урахуванням даних висновку спеціаліста цього ж
товариства від 12.06.2003
р. №
И-945) була оцінена у 5709 грн. 35 коп., з якого ОСОБА_1
просила виділити їй майна на загальну суму 3007 грн. 10
коп. (а.с. 103-110, т. 1).
Тож за пред'явлення позову (в т.ч. за збільшення позовних вимог) остання мала сплатити мито у такому розмірі:
з позовних вимог про розділ садиби - 37768 грн. 00
коп. : 2 х 1% = 188 грн. 84
коп. + з позовних вимог про
розділ рухомого майна 51
грн. 00 коп. + з усіх інших позовних вимог немайнового характеру 8 грн. 50
коп., а всього = 248 грн. 34 коп. (п/п п/п „а", „д" п. 1 ст. З Декрету Кабміну
України „Про державне мито"), але нею фактично сплачено держмито у розмірі
95 грн. 61
коп. (про це вже йшлося вище). Задоволено позовних вимог,
виходячи з ціни позову на момент їх пред'явлення та збільшення, на суму 1268 грн. 25
коп. ( в частині розділу
рухомого майна) +
на суму 37768 грн. 00 коп. х 27/100
= 10197 грн. 36 коп. (в частині розділу
садиби) і немайнові вимоги. Таким чином, з ОСОБА_2 на користь держави в порядку
ст. 88 ч.З ЦПК України належить стягнути недоплачене ОСОБА_1 держмито у сумі: 51
грн. 00 коп. (з задоволених
вимог про розділ рухомого майна) +101 грн. 97
коп. (з задоволених вимог про розділ садиби) + 8 грн. 50
коп. (з задоволених немайнових вимог) - 95 грн. 61
коп. (сплачено позивачем і їй же відшкодовано) = 65 грн. 86
коп. (п/п п/п „а", „д", „з" п. 1 ст. З Декрету Кабміну України „Про державне мито").

Таким чином, рішення місцевого суду підлягає зміні в частині розділу
домоволодіння і присадибної земельної ділянки, а також розподілу судових
витрат, у вищевказаний спосіб. В іншій частині воно підлягає залишенню без змін
як неоскаржене (ОСОБА_2
від апеляційної скарги в цій частині відмовився).

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення перевірено у межах
заявлених у суді І інстанції вимог і в межах доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307,
309 ч.1 п.п.2, 4, 316 ЦПК України, ст. ст. 22, 24, 25, 28, 29 КпШС України, 1969
p., ст.ст. 120, 125, 152, 158 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

апеляційні скарги ОСОБА_2 задовільнити частково. Рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 05.09.2005 р. в частині розділу домоволодіння, присадибної земельної ділянки та розподілу
судових витрат і додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 17.11.2005
р. змінити у наступний спосіб.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 27/100
(двадцять сім сотих) частин домоволодіння АДРЕСА_1 та виділити їй у власність в жилому будинку: кімнату 1-5, площею 13,5
кв. м., вартістю 13778 грн. 00 коп., половину кімнати 1-6, площею 11,75 кв. м., вартістю 11992
грн. 00 коп., у господарських
будівлях: частину гаража II у підвалі А, площею 22,8
кв. м., вартістю 11944 грн. 00 коп., частину огорожі, 10,8 кв. м., вартістю 1019 грн. 00
коп., а всього на загальну суму 38733 грн. 00
коп.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 73/100 (сімдесят три сотих) частини домоволодіння АДРЕСА_1 та виділити йому у власність в жилому будинку: коридор 1-1, площею 4,9
кв. м., вартістю 5001 грн. 00 коп., туалет 1-2,
площею 2,4 кв. м., вартістю 2680 грн. 00
коп., ванну 1-3, площею 4,8 кв. м., вартістю 5615
грн. 00 коп., прихожу 1-4, площею 11,7
кв. м., вартістю 11941 грн. 00 коп., кімнату 1-7,
площею 9,0 кв. м., вартістю 9185 грн. 00
коп., половину кімнати 1-6, площею 11,75
кв. м., вартістю 11992 грн. 00 коп., кухню 1-8,
площею 9,6 кв. м., вартістю 12250 грн. 00
коп., сінці „а", площею 5,0 кв. м., вартістю 6493
грн. 00 коп., ґанок, вартістю 1079 грн. 00
коп., у господарських будівлях: в підвалі А - сарай І, площею 24,4
кв. м., вартістю 19593 грн. 00 коп., частину гаража II, площею 15,3
кв. м., вартістю 8015 грн. 00 коп., котельню 1-9,
площею 6,5 кв. м., вартістю 3778 грн. 00
коп., погріб, площею 12,0 кв. м., вартістю
1726 грн. 00
коп., вигріб, 2,7 п. м., вартістю 1434 грн. 00
коп., асфальтове покриття, площею 11,2 кв. м., вартістю 257
грн. 00 коп., частину огорожі, 25,8 кв. м., вартістю 2436
грн. 00 коп., ворота, площею 6,4 кв. м., вартістю 928
грн. 00 коп., хвіртку, 1 шт., вартістю 371
грн. 00 коп., а всього на
загальну суму 104774
грн. 00 коп., а також сараї
Б-1, б, б1, В.

Для ізолювання виділених сторонам часток домоволодіння зобов'язати виконати
наступні роботи:

·  ОСОБА_1: демонтувати віконний блок у кімнаті 1-6, влаштувати
віконний проріз у кімнаті 1-6, встановити демонтований
віконний блок, влаштувати каркасно-обшивну перегородку по кімнаті 1-6, влаштувати вхідний дверний проріз в стіні частини кімнати 1-6 та вхідний дверний проріз у зовнішній стіні гаражу II, влаштувати вхідний дверний блок з подвійними дверима в
зовнішній стіні кімнати 1-6
та вхідний дверний блок у зовнішній стіні сараю І,
виконати прибудову з ґанком до частини кімнати І -6 і кімнати 1-5,

ОСОБА_2: демонтувати блоки між прихожою 1-4 та кімнатами 1-5 і 1-6,
закласти прорізи у перегородках між прихожою 1-4 та кімнатами 1-5
і 1-6,
закласти проріз у перегородці між гаражем II та сараєм І, влаштувати
цегляну перегородку у гаражі II;

- зобов'язати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 також облаштувати автономні системи опалення, газопостачання,
локальної каналізації, вентиляції і електропостачання, для чого замовити та
узгодити у встановленому порядку відповідну проектну документацію.

Виділити у користуванняОСОБА_1 133,1 кв. м.
присадибної земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі під жилим будинком -31,1 кв. м., під
двором та городом -
102,0 кв. м.

Виділити у користування ОСОБА_2 359,9 кв. м.
присадибної земельної ділянки, , що розташована за
адресою: АДРЕСА_1,
в тому числі під жилим будинком - 69,0 кв. м., під сінцями -
6,9 кв. м., під двором та городом - 284,0 кв. м.

Лінії розподілу присадибної земельної ділянки прокласти у спосіб, що
зазначений у варіанті №
3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 142ц від 21.02.2007
p., що складений
Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 152 (сто п'ятдесят дві) грн. 00 коп. компенсації
понесених по справі витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 65
(шістдесят п'ять) грн. 86 коп. мита на користь держави.

В іншій частині дані рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може
бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ним законної сили.