Справа №
районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого     - судді Гуревського В.К.
секретаря      - Варнавська В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що
сторони з вересня 1997 року припинили подружні відносини. Як причину розпаду
сім'ї позивачка вказує на той факт, із-за психологічної несумісності характерів
сторонам не вдалося створити міцну сім'ю. Різні погляди на життя, світобачення
негативно впливали на їхні взаємини, на зміну відчуттям любові та пошани
прийшло непорозуміння та незадоволеність одне одним. Між сторонами постійно
виникали сварки і розбіжності з різних причин, у зв'язку з чим сторони
припинили спільне проживання.
Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово, про дату, час та
місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд у зв'язку з його
неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень
від позивачки, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не
з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня
1985 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис
за № 925. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не має.

Сімейні відносини фактично припинені з вересня 1997 року, подружні
відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться.
Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що із-за психологічної
несумісності характерів сторонам не вдалося створити міцну сім'ю. Різні погляди
на життя, світобачення негативно впливали на їхні взаємини, на зміну відчуттям
любові та пошани прийшло непорозуміння та незадоволеність одне одним. Між
сторонами постійно виникали сварки і розбіжності з різних причин, у зв'язку з
чим сторони припинили спільне проживання. На примирення сторона не згодна,
обґрунтовуючи це тим, що сім'я розпалася остаточно і її відновлення є
неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення
сторін.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та
збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини, а також
інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання
чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них,
інтересам дітей, що мають істотне значення.

Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104,105,110, 112 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 11, 88, 213, 215,224,226 Цивільного процесуального
кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Палацом одруження м. Одеси 15
червня 1985 року, актовий запис № 925, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з ОСОБА_1 державне
мито у розмірі 17,0 гривень, ОСОБА_2 - від сплати звільнити. Рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом
звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.