overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№2-1237/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

„19" березня 2007 р.                                           Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської

обл.

в складі:        головуючого                               Дубеля Р.М.

при секретарі                            Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи
позовні вимоги тим, що вона уклала з шлюб з відповідачем 01.06.1991 року, який
зареєстрований у Стебницькій міській Раді, Львівської області, актовий запис,
№74. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1
та дочка ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_2

Діти проживають
з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно коштів на утримання дітей відповідач не надає. Вважає, що
він, як батько, повинен матеріально допомагати дітям.

Просить стягнути
із відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з дня позову і до досягнення дітьми
повноліття.

В судовому
засіданні позивачка свій позов підтримала з підстав викладених в позовній
заяві, просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав.

Вислухавши
сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, виходячи з наведеного, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення
позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Керуючись ст.
ст.10, 11, 60, 61, 130, 174, 209,212-213 ЦПК України, ст. ст.
180-183,191,198,200 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_2, 1970 р.н., уродженця м.
Рига, в користь ОСОБА_1
аліменти на дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1
та дочку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2
в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку щомісячно, але не

2

менше 30  відсотків
прожиткового  мінімуму доходів для
дітей  відповідного віку, починаючи з дня позову 26.02.2007 р. і до
досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 державне мито в
дохід держави в сумі 51 грн. та судові
витрати на інформаційне технічне забезпечення для розгляду цивільних
справ на користь Територіального управління ДСА у Львівській області (р/р
0789, МФО 825014,
ЗКПО 26306742, Банк УДК
у Львівській області) в розмірі 30,00 грн.

На рішення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду шляхом
подачі через Дрогобицький міськрайонний суд заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів після його проголошення.

Апеляційна
скарга подається протягом двадцяти днів після подачі заяви про оскарження з одночасним направленням копії скарги до
Львівського апеляційного суду.
№ 2-с-371/2007
УХВАЛА

16 листопада  2007
року
місто  Маріуполь

Суддя Іллічівського райсуду міста Маріуполя Мальцева Є.Є., розглянувши
заяву ОСОБА_1про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу за № 2-н-2863/2007
від 22.10.2007 року про стягнення солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3та нього на користь комунального комерційного
підприємства „Маріупольтепломережа” заборгованості у розмірі 991,35 гривень та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 15 грн., та судового
збору на користь держави у розмірі 25,50 гривні.

В
обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вважає, що цей наказ є незаконним та підлягає
скасуванню, оскільки заборгованість нею погашена.

Дослідивши матеріали
справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що
інтереси сторін були порушені.

Керуючись ст. 106
ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ
Іллічівського райсуду м. Маріуполя за № 2-н-2863/2007 від
22.10.2007 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_1на користь
комунального комерційного підприємства „Маріупольтепломережа” заборгованості у
розмірі 991,35 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у
розмірі 15 грн., та судового збору на користь держави у розмірі 25,50 гривні -
скасувати.

Заявлені стягувачем
вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних
правил щодо пред'явлення позову.

На ухвалу може бути
подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд
м. Маріуполя.

Заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга подається протягом 10 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга
може бути подана без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження у
строк, передбачений для подачі такої заяви.

Суддя
Справа № 2-463/2007рік
УХВАЛА

30
березня 2007 року                             Кіцманський
районний суд Чернівецької області у

складі:
головуючого - судді Литвинюк І.М.

при
секретарі - Цвіркун І.В.,
розглянувши позовну заяву Кредитної спілки "Наші люди"  до ОСОБА_1 про розірвання договору та
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому
2007 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. про розірвання
договору та стягнення боргу, -

В
судовому засіданні представник позивача відмовився від позову, звернувшись до
суду із заявою, в якій просить справу провадженням закрити.

Суд,
заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що відмова від позову не
суперечить закону та інтересам сторін, а тому її слід прийняти.

Керуючись ст.ст.
205 п.3, 206, 83 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження
у справі за позовом Кредитної спілки "Наші люди" до ОСОБА_1 про
розірвання договору та стягнення боргу закрити у зв'язку із відмовою позивачки
від позову.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки "Наші люди" 51 грн. судового
збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заява
про апеляційне оскарження ухвали може бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а апеляційна скарга - протягом десяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через
Кіцманський районний суд.
Справа №2 -574/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

З квітня
2007 року.                                                                                         м.
Тячів

Тячівський районний суд в особі : головуючого судді
Решетар В.І., при секретарі Тиводар В.І. розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про розірвання
шлюбу.

Позивач подала суду письмову заяву з клопотанням про
закриття провадження у справі.

Суд розгляднувши заяву позивача вважає, що її слід
задовольнити прийнявши відмову позивача від позову.

У відповідності до ст. 205 ч.1 п. 3 ЦПК України: "Суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі: якщо позивач відмовився від позову і відмова
прийнята судом.

Виходячи з
наведеного, керуючись ст. 205 ч.1 п. 3 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Сторони в справі мають право подати до Тячівського
районного суду заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції
протягом пяти днів з
дня проголошення ухвали суду, а апеляційна скарга на ухвалу суду може бути
подана протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-985/07
„07" березня 2007 р.                                    Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської
в складі:        головуючого                              Дубеля Р.М.
при секретарі                           Півала І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи
позовні вимоги тим, що шлюб вони уклали 16.08.1990 року. Від даного шлюбу в них народились двоє дітей: дочка ОСОБА_3,192 р.н. та син ОСОБА_4,1996 р.н..
їхнього подружнього життя стосунки між ними складались добре, однак, приблизно
вісім років тому, все змінилось. Вона дізналась, що відповідач зраджує їй у подружній вірності, хоча він це категорично
заперечував. Між ними почались непорозуміння, конфлікти. Давніше вона
зверталась до суду з аналогічним позовом, в
результаті чого, їм було надано термін на примирення, і вони начебто
помирились. Вони продовжують і надалі живати разом, відповідач продовжує
зраджувати їй. При цьому ображає її, принижує її людську гідність. Вона
намагалась терпіти таку поведінку чоловіка, оскільки хотіла зберегти сім'ю. В
даний час вона переконалась, що не зможе продовжувати жити з людиною, яка її
систематично обдурює і принижує. Вона втратила до відповідача почуття любові та
поваги. їх шлюб існує лише формально,
зберігати його нема змісту.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав
викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї
неявки, хоча належним чином був повідомлений про день та час,
місце розгляду, а тому суд вважає за
можливе заслухати справу у відсутності відповідача.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення,
так як збереження сім'ї сторін і їх подальше спільне проживання як подружжя
є неможливим і недоцільним.
тривалого часу подружнього життя так і не створили міцної сім'ї, відповідач
веде аморальний спосіб життя, втратили один до одного почуття любові та поваги,
не підтримують шлюбних відносин.
пов'язані з отриманням свідоцтва про розлучення, слід покласти на відповідача.
Дітей залишити на вихованні матері.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60,
209, 212-215, 224 ЦПК України, ст.
ст. 110, 112 СК України, суд, -
задоволити. Розірвати шлюб міжОСОБА_1 таОСОБА_2, що зареєстрований 16.08.1990
року в Червоноармійському районному відділі ЗАГС м. Львова, актовий запис №
держави в розмірі 17 грн., що підлягає сплаті при отриманні свідоцтва про
розлучення в органах ЗАГС, стягнути із ОСОБА_2
в повному обсязі, другу сторону від сплати звільнити.
Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення, а апеляційну скаргу - протягом
двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Львівської області.
перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання
Справа№2-1014/2007
УХВАЛА

6 березня 2007 року Суддя Ізюмського
міськрайонного суду Харківської області

Любчич Л.В.

розглянувши позовну заяву
Ізюмського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановила:

позивач Ізюмське житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по оплаті квартплати в сумі 619 грн. 98 коп.

Відповідно до ст.121 ЦПК України пред'явлена позовна заява ухвалою судді
від 21 лютого 2007 року була залишена без руху, оскільки:

·
до позовної заяви не додані докази,
що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, що не відповідає вимогам п.6 ч.2 ст. 119
ЦПК України,

·
не додані копії з відомостей та
журналів, на підставі чого робився розрахунок заборгованості за надані
комунальні послуги,

·
відсутня ухвала Господарського суду
щодо результатів розгляду справи щодо ліквідації Ізюмського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства (розгляд якої
було призначено на 18.12.2006 року),

·
до позовної заяви не додані дані,
що відповідач неодноразово повідомлявся та відмовлявся платити
заборгованість,

•   не в повному обсязі  сплачені витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду

цивільної
справи.

Для усунення зазначених недоліків був встановлений строк до 5 березня 2007
року. Недоліки заявником не були усунені і, тому,
позовна заява вважається неподаною і повинна бути повернена
позивачу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позовну заяву Ізюмського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті
квартплати вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження в п'ятиденний строк з дня винесення
ухвали і поданням після цього протягом десяти днів апеляційної скарги з подачею її копій до апеляційної інстанції або ц
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.
03.2007 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючого :
Мельник В. В. при секретарі: Сарапіна О.О..

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони уклали
шлюб 11 листопада 2006 року.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
вказавши, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини
припинено з 19.11.2006 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно і відновлення
сім'ї неможливе.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в
судвовму засіданні позов визнала.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї не
можливе.

Спору про поділ
майна і місце проживання дитини між сторонами не має.

Керуючись ст.ст.
209-210 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 листопада 2006
року Центральним відділом РАГС Кіровоградського обласного управління юстиції,
актовий запис № 797.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 судові
витрати у сумі 17 гривень, ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до Апеляційного суду Кіровоградської області через даний cyд
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21
березня 2007 року Джанкойський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у
складі: головуючого судді - Глєбова О.А.

при
секретарі - Виговської О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Джанкої цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Джанкойської міської Ради
про визнання право власності на самовільне будівництво

ВСТАНОВИВ:

Позивачу на підставі договору про надання земельної ділянки в безстрокове
користування від 30.01.1957 року, виданого Джанкойською міською радою на
підставі рішення Джанкойського міськвиконкому №22 від 13.12.1956 року належить
домоволодіння ОСОБА_1.

На земельній ділянці, що прилягає до домоволодіння побудовані самовільні
будівлі.

Позивач просить визнати за їм право власності на самовольніе будівлі на
земельній ділянці, що прилягає до домоволодіння .

Представник
відповідача позовни вимоги визнав повністю.

Заслухав пояснення сторін, досліджував представлені докази, дав цьому
оцінку, суд рахує позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.
6-8, 57-66, 208-218 ЦПК України, 376 ч.З ЦК
України суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1право власності на самовільні будівлі - сарай літ.
"Д", покрову літ. "а"., навіс літ. "а-1",
прибудову літ. "б", розташовані на земельної ділянці, прилягаючому до
домоволодіння ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд АРК через Джанкойській
міськрайонний суд в порядку ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Рішення
надруковане суддею в нарадчій кімнаті.
Справа № 2-2736/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

31 жовтня 2007
року
м.Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Д”яченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кілія цивільну
справу

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить розірвати шлюб з
відповідачем, зареєстрований 03.09.1988 року виконкомом Вилківської міської
ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 62, справу просить
розглянути в його відсутність і в позовній заяві пояснює, що спільне проживання
з відповідачем припинено, спільного господарства з відповідачем не ведеться.
Він є моряком, дома майже не буває, в зв'язку з чим, стосунки з дружиною
втрачені. Збереження шлюбу неможливе та суперечить його та її інтересам.

Відповідач в судове засідання не з'явилась,
але надала суду заяву, у відповідності до якої вона з позовом згодна, просить
справу розглянути у її відсутність.

Вивчивши пояснення сторін, дослідивши
письмові докази в справі, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим
задоволенню.

Встановлено, що сторони знаходяться в
шлюбі, зареєстрованому 03.09.1988 року виконкомом Вилківської міської ради
Кілійського району Одеської області, актовий запис № 62.

У судовому засіданні встановлено, що
спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання
чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача та
відповідача, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112
ч.2 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним
за заявою одного з подружжя.

Керуючись ст.ст.10, 60, 256, 257, 259 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Шлюб,
зареєстрований 03.09.1988 року виконкомом Вилківської міської ради Кілійського
району Одеської області, актовий запис № 62, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Витрати по реєстрації розірвання шлюбу у
розмірі 17 грн. покласти на позивача, відповідача від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення  рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України

Суддя
Бочаров А.І.
УХВАЛА                                         Справа № 2-250 /2007

ІМ" ЯМ   УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року       Лохвицький районний суд Полтавської
області

в складі:                                                                Хоменко О.А.

при секретарі                                                            Біліченко А.Б.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання права власності на частину домоволодіння та його розподіл,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2. прохаючи визнати за ним право власності на 1/2 частину
домоволодіння у м.АДРЕСА_1 та на 1/2 частину цього ж домоволодіння за ОСОБА_2. поділивши це домоволодіння на дві
рівні частини, згідно висновку експерта і призначити судово - будівельну
експертизу, на дослідження якої поставити питання про дійсну вартість
домоволодіння в м.АДРЕСА_1
та можливість його поділу на дві рівні частини між його співвласниками, так
як вирішити добровільно питання про розподіл домоволодіння відповідач по справі
ОСОБА_2. відмовляється.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування
обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до вищевикладеного та керуючись ст.ст. 143, 144 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Призначити
судову - технічну
експертизу домоволодіння, що в м.АДРЕСА_1 Полтавської області, визначивши його дійсну вартість та можливі варіанти розподілу
на дві рівні частини.

Проведення експертизи доручити Лубенському МБТІ, в строк
до 20 травня 2007 року.

Оплату за
проведення експертизи гарантує ОСОБА_1проживаючий в м.АДРЕСА_1.

Попередити про відповідальність
експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних
причин від виконання покладених на нього обов"язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року                                                                                                м. Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі: Головуючого: Якути О.І. Суддів: Щолокової О.В., Міхасішина І.В. При
секретарі: Яблонській І.Л. За участю: позивача

розглянувши
апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Жмеринської міської ради на рішення
Жмеринського районного суду Вінницької обл. від
21.11.2006р., по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального
захисту населення Жмеринської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги як учаснику бойових дій ,-

встановила:

Рішенням
Жмеринського районного суду Вінницької обл.
від 21.11.2006р. було задоволено вищезазначений позов.

На таке рішення
суду відповідачем було подано апеляційну скаргу в якій зазначається, що рішення
суду є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального права, а тому
підлягає скасуванню.

Колегія суддів
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що дана скарга не підлягає до задоволення.

Судом
встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 виданим Жмеринським міським військовим комісаріатом
Вінницької області.

Відповідно до
ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» учасникам бойових дій, щорічно до 05 травня повинна надаватись грошова
допомога в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Справа № 22- 561 - 2007 р.     Категорія:
44  Рішення постановлено під головуванням
Клапоущака С.Ю. Доповідач: Якута О.
І.

2

Зокрема, в даному випадку розмір мінімальної* пенсії за віком у 2004 році складав
92,45 грн., в 2005 - 332 грн., а в 2006р.- 359 грн..

Однак, у 2004
році позивачу одноразова грошова допомога була виплачена у розмірі 120 грн., а в 2005 та 2006 роках по 250 грн.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року зазначено, що
положення Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік», які обмежують виплати щорічної разової допомоги,
передбаченої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» визнані такими, що не відповідають
Конституції України ( є незаконними).

За таких обставин, позовні вимоги
позивача підлягають до задоволення.

Рішення суду є
законним та обґрунтованим, постановленим з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління праці і соціального захисту населення Жмеринської
міської ради залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського районного суду Вінницької обл. від 21 листопада 2006р залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановления.

Протягом 2 місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України.