АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Олексієнко М.М.,

суддів:                       Худякова A.M.,
Косигіної Л.М.,

при секретарі
судового

засідання                    Хоменко Р.В.,

з участю:
позивача ОСОБА_1.,

представника
відповідача Козловського А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства фірма «Беверс» (надалі -
ВАТ фірма «Беверс») про відшкодування матеріальної шкоди,

встановила:

У квітні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ВАТ фірма «Беверс», в якому просив зобов'язати
відповідача до 15.05.2006
року усунути недоліки технічного стану в квартирі АДРЕСА_1 та стягнути
пеню за несвоєчасне, неналежне виконання рішення Бердичівського міськрайонного
суду від 13.12.2004 року.

В процесі
розгляду справи позивачем уточнювались позовні вимоги і остаточно він просив
зобов'язати відповідача після виконання всіх необхідних ремонтних робіт у
квартирі передати її з оформленням акту та стягнути 186120 грн. пені. На
переконання ОСОБА_1., ВАТ фірма «Беверс», в порушення умов договору від 14.05.1996 року, вимог,
викладених в рішенні Бердичівського міськрайонного суду від 13.12.2004 року, своєчасно
недоліки в квартирі не усунуло, не передало йому, як замовнику, житло до
теперішнього часу, тому за кожний прострочений день має виплачувати пеню.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду від 12.01.2007
року в позові відмовлено, за безпідставністю. Суд виходив з того, що
попереднє судове рішення від 13.12.2004 року, щодо усунення технічних недоліків
в квартирі АДРЕСА_1, виконано в повному об'ємі, про що свідчать акти виконаних
робіт, постанова про закриття виконавчого провадження, тому інші документи
(акти) про передачу житла не складаються.

Справа № 22-ц / 639                                                         Головуючий
у 1 інстанції
Шимко В.П.

Категорія 43                                                                         Доповідач
- суддя Олексієнко
М.М.

2

Відносини між
сторонами при виконанні судового рішення регулюються не умовами договору, який
був укладений між ними, а Законом України «Про виконавче провадження», оскільки
контроль за виконанням рішень суду проводить виконавча служба, отже, посилання
на Закон України «Про захист прав споживача», як на підставу стягнення пені,
невірні.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального, процесуального права, просив його скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Скаржник зазначає, що
відповідач зобов'язаний після усунення технічних недоліків передати квартиру,
якраз по акту, що відповідає Закону України «Про захист прав споживача», ст.882
ЦК України, так як умови договору від 14.05.1996 року не виконані у встановлені
строки. Невиконання договору тягне за собою стягнення пені за кожний
прострочений день.

Вислухавши
доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в
межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її
безпідставність.

Як свідчать
матеріали справи (а.с.35), між сторонами 14.05.1996
року укладено договір на будівництво та придбання квартири № АДРЕСА_1. Даний правочин
рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.04.2005 року (а.с.48-49)
визнано як договір підряду, а не купівлі-продажу. Будинок державною комісією
прийнятий в експлуатацію 23.12.2002
року. 30.12.2002 року,
згідно свідоцтва про право власності (а.с.46),
позивач став власником житла, тобто прийом-передача будинку відбулась.

Однак, виходячи
зі змісту судового рішення від 13.12.3004
року (а.с.3-4), квартира
не відповідала технічним вимогам, тому відповідача (підрядчика) зобов'язано в
строк до 01.03.2005 року за
власний рахунок усунути недоліки. Контроль за виконанням рішення здійснювала
державна виконавча служба.

Таким чином, як
вірно зазначив суд першої інстанції, на даній стадії порядок виконання рішення
суду регулюється не ЦК України, а Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до
ст.1 вище вказаного Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове виконання рішення інших органів (посадових
осіб) - це
сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямовані
на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які
здійснюють на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону
підлягають примусовому виконанню.

Зі свідчень
представника державної виконавчої служби, рішення суду від 13.12.2004 року виконано,
виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про
виконавче провадження. Факт виконання рішення ґрунтується і на поясненнях
позивача.

3

Оскільки судове
рішення виконано, виконавче провадження закінчено, то слід вважати, що всі
технічні недоліки відповідачем усунуті, тому ніякого акту  за
ст.882  ЦК  України
складати  непотрібно.  У
випадку  незгоди   із закриттям виконавчого провадження,
зацікавлені особи можуть оскаржити постанову державного виконавця.

Обґрунтовані
доводи суду першої інстанції і щодо відмови у задоволенні вимог про стягнення
пені.

При ухваленні
рішення Бердичівським міськрайонним судом від 13.12.2004 року (а.с.3-4),
позивачу відмовлено у позові про стягнення пені за прострочку виконання
умов договору.

Виконання
зобов'язання, згідно з ч.1 ст.548 ЦК України, забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом. Стягнення пені за невиконання рішення суду
чинним законодавством не передбачено, не випливало воно і з умов договору.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного
суду від 12 січня 2007 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання законної сили.