Справа № 22-ц -
374/07                                   Головуюча   суду
І  інстанції Губанова В.М
Категорія 27                                                            Доповідач
апеляційного суду   Шолох З.Л.
Рішення

Іменем
України

2   березня
2007   року   колегія
суддів      судової      палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі: головуючого - Паліюка В.П., суддів - Шолох З.Л., Довжук ТС,
при секретарі судового засідання - Соколовій Н.М., розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м. Миколаєві   цивільну
справу   за апеляційною    скаргою

ОСОБА_1
на   рішення    Братського     районного суду    Миколаївської області    від
10 листопада 2006 року у справі за

позовом
ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про захист особистого
немайнового права та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

В жовтні 2006 року ОСОБА_2.  звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист особистого немайнового права та
відшкодування 1500 грн. моральної шкоди.

Позивачка вказувала, що працює начальником загального
відділу апарату Братської районної державної адміністрації Миколаївської
області та позитивно характеризується.

У вересні 2006 року ОСОБА_1. направила дві однакові скарги на адресу голови
Миколаївської обласної державної адміністрації та Секретаріату Президента
України, в яких посилалась на її (позивачки) непристойну поведінку, як
представника органу місцевої влади щодо розповсюдження пліток, які пов'язані з
приватним життям відповідачки. В зв'язку з цим просила провести перевірку та
прийняти до неї необхідні заходи   реагування
по службі.

Позивачка вважала, що вся інформація викладена в скаргах не відповідає
дійсності, порочить її честь, гідність, ділову репутацію та спричиняє їй
моральні страждання, як приватній так і посадовій особі.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2. просила спростувати відомості, викладені
в скаргах, як такі, що не відповідають дійсності та порочать її честь,
гідність, ділову репутацію, шляхом подачі письмової заяви про це її керівнику
за місцем роботи. А також   просила
стягнути з відповідачки   на її користь
1500 грн. моральної шкоди.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області
від 10 листопада 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено. Спростовано відомості, як
такі, що не відповідають дійсності, викладені в листах ОСОБА_1., надісланих 8
вересня 2006 року до Миколаївської обласної державної адміністрації та
Президенту України. Стягнуто з відповідачки на користь позивачки 1 500 грн.
моральної шкоди.

Додатковим рішенням того ж суду від 10 січня 2007 року визначено спосіб
спростування відомостей, викладених в листах ОСОБА_1., шляхом подачі письмової
заяви   голові Братської районної
державної адміністрації в місячний термін.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість судового рішення, просила його скасувати та
постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в

суді
першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦК
України фізична особа має право на повагу до честі та гідності. Негативна
інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного (ч. 3 ст. 277 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2., суд першої інстанції виходив з того,
що вся інформація викладена в скаргах відповідачки є недостовірною, порочить
честь, гідність, ділову репутацію позивачки та підлягає спростуванню.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до нього він
прийшов   без повного з'ясування всіх
обставин справи та вимог закону.

Так, Законом України від 2 жовтня 1996 року „Про звернення громадян"
передбачено право кожного звернутися   зі
скаргою на дії посадових осіб.

Відповідачка, заперечуючи проти позову, пояснювала, що офіційно звернулася
зі скаргами в органи державної влади, в яких надала негативну характеристику
поведінці позивачки як посадової особи.

Із матеріалів справи вбачається (ас. 6-18), що дійсно у вересні 2006 року
ОСОБА_1. звернулася зі скаргами до органів державної та місцевої влади, в яких
негативно охарактеризувала поведінку позивачки, як посадової особи Братської
районної державної адміністрації.

Більше того, на офіційне звернення отримала відповідь
(ас. 28), в якій вказано, що викладена нею інформація не знайшла підтвердження,
а тому немає підстав вважати поведінку ОСОБА_2. такою, що не відповідає
моральним вимогам, які ставляться до державних службовців.

Зазначена відповідь ОСОБА_1. задовольнила, протилежного вона не доводила та
негативну інформацію не поширювала в розумінні ст. 277 ЦК України . Тому
підстав для спростування інформації ( хоча і неправдивої) немає.

Звернення зі скаргою до органу уповноваженого на її розгляд, не можна
вважати поширенням відомостей, що порочать честь, гідність чи ділову репутацію
особи, і в тому разі, коли такого характеру відомості, про які йшлося у скарзі,
не підтвердилися.

В зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду
підлягає скасуванню, відповідно до ч.4 ст. 309 ЦПК України, з постановлениям
нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.
ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 10 листопада
2006 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 січня 2007 року скасувати та
постановити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_1
про захист особистого немайнового права та відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.