АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» березня 2007р.                                                                                        м.Одеса

Колегія суддів судової палати
у  цивільних  справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -Троїцької Л.Л.,

суддів -
Сидоренко І.П., Каранфілової В.М.,

при секретарі - Басовій Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1та
ОСОБА_3на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07 грудня 2006р. та
з апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від
07 грудня 2006р. по
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про поділ спільного сумісного майна
подружжя, зобов'язання не перешкоджати у користуванні, встановлення порядку
користування спільною квартирою, стягнення компенсації; за зустрічним позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_4про поділ спільного майна подружжя, визнання договору
купівлі-продажу квартири частково недійсним; за позовом 3-ої особи ОСОБА_3до
ОСОБА_2про визнання частково недійсним: свідоцтва про право власності на
квартиру, договір про інвестування будівництва житла, та визнання права
власності на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2.
звернулась до суду з вимогами про розподіл спільного сумісного майна, набутого
за період шлюбу з відповідачем ОСОБА_1., зобов'язання не перешкоджати у
користуванні квартирою АДРЕСА_1в
м.Одесі, визначення порядку користування спільною квартирою, стягнення
компенсації. При цьому посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням
Київського районного суду м.Одеси від 07.07.2005р. шлюб між ними розірвано. Від
цього шлюбу є дитина, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею.

За час шлюбу
набуто автомобіль марки „Опель
Вектра", 1998 року
випуску, двокімнатна квартира АДРЕСА_1в
м.Одесі на підставі договору про інвестування житла від НОМЕР_1, а також акту
прийому-передачі.

Оскільки між
ними не досягнуто домовленості щодо поділу спільного майна, просила виділити їй
кімнату площею 23,8кв.м. в квартирі АДРЕСА_1в
м.Одесі, а відповідачу виділити кімнату площею 17,1кв.м. цієї ж квартири. Також
просила стягнути з відповідача грошову компенсацію її частки подружнього майна,
що складається з вказаного автомобіля марки „Опель Вектра", гаражу, розташованого на автостоянці №7, пилососу марки
„Самсунг", кінокамери марки „Самсунг", шафи „Прихожа", вартість
яких складає 40785,50грн.

Крім цього,
просила суд зобов'язати відповідача не перешкоджати їй у користуванні спірною
квартирою (а.с.2-3).

Справа №22ц - 1104/2007р.                                                           Категорія
ЦП:44

Головуючий у першій інстанції
-Погрібний CO. Доповідач -
Троїцька Л.Л.

2

В подальшому
позивачка уточнила вимоги і просила суд визнати за нею право власності на 2950
часток квартири АДРЕСА_1в
м.Одесі, за відповідачем -
право на 2150 частку, визначити порядок користування спірною квартирою,
виділивши їй в користування кімнату площею 23,8кв.м., а відповідачу -кімнату площею
17,1кв.м., залишивши в спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату,
туалет, (а.с. 117).

Ухвалою
Малиновського районного суду м.Одеси від 14.10.2005р. цивільна справа за
позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про поділ спільного майна подружжя, об'єднана в
одне провадження з цивільною справою за позовною заявою ОСОБА_1. до ОСОБА_2.,
за участю 3-ої особи ОСОБА_4. також про поділ спільного майна подружжя
(а.с.35).

В своєму
позовуОСОБА_1. просив виділити йому у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1в м.Одесі, а
ОСОБА_2. виділити трикімнатну квартиру АДРЕСА_2в
м.Одесі, зі всім майном, що в ній знаходиться.

На підтвердження
своїх позовних вимогОСОБА_1. посилався на те, що за час спільного проживання
ними була придбана трикімнатна квартира АДРЕСА_2в
м.Одесі, за гроші отримані від продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_3в м.Одесі., що
за ордером була отримана ним та за його гроші в сумі 600 доларів США, а також гроші в
сумі 17000 доларів США, надані батьком
ОСОБА_2. Ця квартира була оформлена на матір ОСОБА_2. - ОСОБА_4.

За час шлюбу
ними придбана і двокімнатна квартира АДРЕСА_1в
м.Одесі, що оформлена на ОСОБА_2. (а.с.40-42).

В
подальшомуОСОБА_1. уточнив свої вимоги, просив суд визнати договір
купівлі-продажу нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_2в
м.Одесі від ІНФОРМАЦІЯ_2. на ім'я ОСОБА_4. недійсним, визнати право власності
на 12 частину вказаної квартири за ним та за ОСОБА_2. у рівних частинах по 14
частині вказаної квартири. Розподілити інше спільне майно вказане в позовній
заяві на загальну суму 76750грн., виділивши йому 12 частину цього майна на
суму 38375грн. (а.с.89-91).

Третя особа із
самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2. про визнання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1в м.Одесі серія
САА НОМЕР_2.,
виданого на ім'я ОСОБА_2. -
недійсним у зв'язку з введенням його в оману і визнати за ним право
власності на вказану квартиру. При цьому посилався на те, що ця квартира була
придбана за гроші, отримані від продажу однокімнатної квартири його доньки
ОСОБА_5а також за його особисті гроші, (а.с.99-100).

В подальшому
ОСОБА_3. були уточнені (
а фактично доповнені) позовні вимоги, в яких він також просив суд визнати
договір про інвестування будівництва житла, укладений між ОСОБА_2. та ТОВ
„Істок-2001", - частково
недійсним і залучити до участі у справі в якості відповідача ТОВ „Істок-2001
"(а.с. 194).

В судовому
засіданніОСОБА_1. звернувся з клопотанням про призначення судової будівельної
експертизи з метою визначення вартості виконаних робіт в квартирі АДРЕСА_2в м.Одесі.

Ухвалою
Малиновського районного суду м.Одеси від 07
грудня 2006р. у задоволенні клопотання про проведення судової будівельної
експертизи ОСОБА_1. відмовлено (а.с.227).

Рішенням Малиновського
районного суду м.Одеси від 07
грудня 2006р. задоволені частково вимоги ОСОБА_2. таОСОБА_1.

Суд зробив розділ спільного майна
подружжя з урахуванням того, що з ОСОБА_2. залишилась проживати неповнолітня
дитина, визнав за ОСОБА_2. право власності на 35 частини квартири під
номеромАДРЕСА_1 в м.Одесі, визнав за ОСОБА_1. право власності на 25 частини
вказаної квартири.

3

Встановив
порядок користування спільною квартирою НОМЕР_3,
розташованої по вказаній адресі, виділивши в користування ОСОБА_2. та її неповнолітній
доньки ОСОБА_6. житлову
кімнату площею 23,8 кв.м.,
зазначену у технічному паспорті від 21.06.2005р. під номером 5, виділивши в
користуванняОСОБА_1. житлову кімнату площею 17,1 кв.м., зазначену у технічному паспорті від 21.06.2005р.
під номером 6, разом із
приміщенням лоджії, і залишив у спільному користуванні ванну кімнату, туалет,
коридор, кухню та другу лоджію.

Зобов'язавОСОБА_1.
не чинити ОСОБА_2. перешкоди у користуванні вказаною квартирою.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув з
ОСОБА_1. на користь держави витрати на ІТЗ розгляду цивільної справи у розмірі
30грн.

Стягнув з
ОСОБА_2. на користь держави суму судового збору у розмірі 704,49грн. та витрати
на ІТЗ розгляду цивільної справи у розмірі 30грн.

У задоволенні вимог ОСОБА_3. - відмовлено (а.с.229-231).

В апеляційних
скаргах апелянти просять рішення та ухвалу суду скасувати, справу направити на
новий розгляд, посилаючись на те, що вказані судові рішення постановлені з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
заслухав суддю-доповідача, який виклав доводи апеляційних скарг, зміст рішення
та ухвали, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають
відхиленню з наступних підстав.

Розглядаючи спір
по суті, на підставі пояснення сторін, інших учасників процесу, представлених
ними допустимих доказів, судом першої інстанції встановлені такі фактичні
обставини.

Згідно з
рішенням Київського районного суду м.Одеси від 07.07.2005р.ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
з ІНФОРМАЦІЯ_1. перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є неповнолітня
дочка ОСОБА_6.,
14.11.1997 року народження. Зазначеним рішенням шлюб між сторонами
розірвано.

За час шлюбу
подружжям нажито майно: автомобіль марки „Опель
Вектра", 1998 року випуску, та двокімнатна квартира АДРЕСА_1в м.Одесі на
підставі договору про інвестування житла" від НОМЕР_1, а також акту
прийому-передачі.

Зазначений
договір був укладений від імені ОСОБА_2. з ТОВ „Істок-2001". Від її ж
імені вносились кошти за вказаним договором про інвестування житла в інтересах
сім'ї.

Щодо іншого
рухомого майна, суд виходив з того, що жодна зі сторін не довела у судовому
засіданні його наявність, вартість, а також факт придбання майна, переліченого
у позовній заявіОСОБА_1., під час шлюбу.

Визначаючи
розмір часток кожного з подружжя у праві власності на спільне майно, суд
керувався вимогами ч.2 ст.70 СК України та п.10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.1998р. №16
і відступив від засад рівності часток з урахуванням того, що з позивачкою
залишилась проживати неповнолітня дитина, а також того, що автомобіль марки „Опель Вектра", 1998 року
випуску, був реалізованийОСОБА_1. без згоди ОСОБА_2. після припинення спільного
проживання.

При цьому суд
визнав за ОСОБА_2. право на 35 частки квартири, а заОСОБА_1. -право на 25
частки, зобов'язав відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні
спірною квартирою і встановив порядок користування цією квартирою по варіанту
запропонованому ОСОБА_2.

Відмовляючи у позовіОСОБА_1. в
частині визнання за ним права власності, як спільного майна подружжя, на 14
частину квартири АДРЕСА_2в
м.Одесі, суд прийшов до висновку про те, що ця квартира є спільним майном
ОСОБА_4. та ОСОБА_3.

4

Факт проведення
в даній квартирі ремонтних робіт ні для кого не створює підстав для набуття на
неї права власності, а лише дає право вимагати певної компенсації. Однак з
такими вимогами ніхто до суду не звергався.

Відмовляючи у
позові ОСОБА_3. про визнання за ним право власності на двокімнатну квартиру НОМЕР_3, розташовану за
адресоюАДРЕСА_1в м.Одесі, суд виходив з того, що позивачем не представлено
ніяких достовірних доказів, що ця квартира була придбана ним за власні кошти і
оманним шляхом оформлена ОСОБА_2. на своє ім'я.

Колегія
погоджується з висновками суду, оскільки еони засновані на доказах, що знаходяться
в матеріалах справи, нормах матеріального права, а саме: ст.ст.60,70,71 СК
України, ст.ст.22,25,27-1 КпШС України, ст.ст.16,17 Закону України „Про
власність", ст.ст.16,218,358,391,392
ЦК України, а також нормах ЦПК України.

ДоводиОСОБА_1.
про те, що суд не розглянув його позов про поділ іншого спільного майна
подружжя, не відповідають дійсності. Згідно тексту рішення, суд розглядав такі
вимоги і відмовив у їх задоволенні, оскільки жодна зі сторін не довела у
судовому засіданні наявність майна, вартість, а також факт придбання майна,
переліченого у позовній заявіОСОБА_1., під час шлюбу.

Доводи скарги
ОСОБА_3. про те, що суд не дав належну оцінку представленим доказам, а саме:
довідкам про прибутки та заробітну плату ОСОБА_3.,ОСОБА_1. та ОСОБА_2., а також не врахував того, що ОСОБА_2. не
надала доказів про отримання грошей, які вона могла вкласти в інвестування
будівництва квартири, також не відповідають дійсності. Суд у встановленому
законом порядку дослідив всі надані сторонами докази і прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що джерела доходів самі по собі не є достатніми доказами які б
підтверджували придбання майна на ім'я третьої особи. А достовірні докази того,
що апелянт придбав двокімнатну квартиру за свої власні кошти, в матеріалах справи
відсутні.

Що стосується
ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 07 грудня 2006р., якою у задоволенні клопотання про
проведення судової будівельної експертизи ОСОБА_1. відмовлено, то колегія
вважав її законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановила.

Доводи,
викладені з цього приводу в апеляційній скарзіОСОБА_1., не являються
підставами для її скасування по вище викладеним мотивам.

Колегія вважає,
що судові рішення по справі постановлені згідно норм матеріального та
процесуального права, підстав для їх скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1
ч.1, и.1 ч.2 ст.307. ст.317
ЦПК України, колегія суддів, -

"У X В А Л И Л А:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1та ОСОБА_3відхилюй.

Рішення
Малиновського районного суду м.Одеси від 07
грудня 2006р. та ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від   07
грудня  2006р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно, однак, може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі 2-ох
місяців з дня її проголошення.

Л.Л.Троїцька

І.П.Сидоренко

В.М.Каранфілова

Л.Л.Троїцька