У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

8 жовтня 2007 року                                                                                           м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третьої особи: державної виконавчої служби у м. Євпаторії про
виключення майна з акту арешту та опису, визнання права власності на майно, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Євпаторійського міського суду від 19
червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24
січня 2007 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до                 ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої
особи: державної виконавчої служби у              м. Євпаторії про виключення майна
з акту арешту та опису, визнання права власності на майно, мотивуючи свої
вимоги тим, що постановою державного виконавця від                13 квітня 2004 року проведено
опис та накладено арешт на майно, яке було передано                  ОСОБА_2 на підставі договорів
найму від 16 травня 2005 року, 1 червня 2005 року та 1 квітня 2006 року.
Позивач вважає, що порушені його права як власника майна, тому просив суд позов
задовольнити.

Рішенням Євпаторійського міського суду АРК від 19 червня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від        24 січня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Євпаторійського
міського суду від 19 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 24 січня 2007 року, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_3 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування  судом першої
та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права і доводи скарги їх висновків не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л  и  л  а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Євпаторійського міського суду від 19 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 24 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Левченко Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук Л.І.