Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-266 - 2007 р.                                              Головуючий у 1-й інстанції - Волошина Н.Л.
Категорія - 34                                                                         Доповідач - Кіселик С.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого -
судді -Кіселик С.А.

суддів -
Франко В.А.., Суржика М.М.

при секретарі - Твердоступ А.О.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Світловодського  міськрайонного
суду Кіровоградської області від 08
листопада 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2002 року позивач
ОСОБА_1звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2про розділ спільно нажитого
майна.

Позивач
зазначила, що з відповідачем по справі з 1989
року по 1992 рік
проживала однією сім'єю. Шлюб зареєстрували в 1992 році і розірвали 05
серпня 2002 року. За
час проживання однією сім'єю ,
до реєстрації шлюбу, за спільні грошові кошти купили жилий будинок по
АДРЕСА_1. Під час проживання у шлюбі купили автомобіль ВАЗ - 2103, який
зареєстрували на відповідача.. До розірвання шлюбу відповідач продав даний
автомобіль, а гроші залишив собі. Крім того нею із відповідачем було придбано
наступне майно: м'який куточок вартістю 600
грн., телевізор « Панасонік»
вартістю 1200 грн.,
килим розміром 2x3 м.
вартістю 150 грн.,
зварювальний апарат вартістю 200
грн., соковижималку вартістю 120
грн., електродрель
вартістю 120 грн.,
електродуховку вартістю 120
грн.

Оскільки згоди
щодо розділу спільно нажитого майна між нею та відповідачем не досягнуто
просила суд постановити рішення .
яким розділити спільно нажите майно ,
стягнувши з відповідача на її користь компенсацію за 1/2 частину
домоволодіння по АДРЕСА_1в сумі 6625
грн., компенсацію за 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2103 в сумі 2650 грн., а також
передати їй в натурі соковижималку вартістю 120 грн., електродуховку вартістю 120 грн.,
електродрель вартістю 120
грн., а також стягнути з відповідача на її користь 1900 грн, передавши
відповідачу у власність домоволодіння, гараж вартістю 2000 грн. , м'який куточок
вартістю 600 грн.,
телевізор «Панасонік» вартістю 1200
грн., килим вартістю 150
грн. зварювальний апарат вартістю 200
грн.

В грудні 2002 року позивачка
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2про витребування майна із чужого
незаконного володіння.

Зазначила, що в
грудні 1995 року
померла її мати - ОСОБА_3.
Прийнявши фактично спадщину , позивачка вона, наряду із іншим спадковим майном, стала власником
електродрелі вартістю 120
грн., електродуховки вартістю 120
грн., електронасоса вартістю 180
грн. та електроциркулярки вартістю 300
грн. Все перелічене майно після розірвання шлюбу із відповідачем залишилось
у нього, а тому просила Об'єднати даний позов із позовом про розділ спільно
нажитого майна та зобов'язати ОСОБА_2 передати їй незаконно утримувані ним
електродрель, електродуховку, електроциркулярку та електронасос.

19 грудня 2002 року
ОСОБА_1надала до суду доповнення до позовної заяви де крім вищевказаного
зазначила, що за час спільного проживання із відповідачем ними

було збудовано гараж вартістю 2000 грн. куплено ліжко вартістю 300 грн., тумбу під телевізор вартістю 50 грн. Крім того
за гроші отримані від продажу спадкового майна нею було куплено автомобіль ВАЗ 21033 , який відповідач
продав в листопаді 2001 року за 1000 у.о, а гроші
привласнив. А тому просила суд розділити майно яке є спільною власністю
позивачки та відповідача виділивши їй в натурі соковижималку вартістю 120 грн. та грошову
компенсацію за Уг частину
домоволодіння в сумі 6625 грн. та 1/2 частину гаража в
сумі 1000
грн. Зобов'язати відповідача
повернути їй гроші отримані ним від продажу автомобіля ВАЗ 21033 в сумі 5300 грн. Передати в
користування ОСОБА_2 в натурі домоволодіння по АДРЕСА_1- вартістю 13250 грн., гараж - вартістю 2000 грн., ліжко - вартістю 300 грн., тумбу -вартістю 50 грн.,
зварювальний апарат - вартістю
200 грн.,
килим - вартістю
150 грн.,
зобов'язавши відповідача сплатити позивачці для врівняння часток 290 грн.

21 грудня 2004 року позивачка
подала до суду додаткову позовну заяву в якій зазначила, що в домоволодіння по
АДРЕСА_1входили господарські будівлі, а саме: два сараї , погріб та
вбиральня. Нею та відповідачем під час сумісного проживання збудовані гараж,
сарай, котельня, літній душ та зроблено благоустрій двору. За висновком товарознавчої
експертизи вартість будинку складає 9877
грн., всіх господарських будівель 8389 грн., ремонтних робіт 828 грн., робіт по газифікації 1712 грн., а всього 20806 грн. Просила прийняти додатковий позов до розгляду із
первісним і постановити рішення яким визнати за нею право спільної сумісної
власності з відповідачем ОСОБА_2. на домоволодіння
по АДРЕСА_1та розділити його між нею та відповідачем. Виділити
відповідачу в натурі це майно та зобов'язати сплатити позивачці компенсацію у
розмірі 10403 грн.
Допустити негайне виконання рішення.

24 лютого 2005
року ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, щодо поділу
спільного сумісного майна і просила суд постановити рішення яким виділити їй
1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді
грошової компенсації у розмірі 10403
грн., гроші в сумі 5300
грн., отримані від продажу автомобіля ВАЗ 21033. та виділити ОСОБА_2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1( в
натурі), а також ліжко вартістю 300
грн., тумбу вартістю 50
грн., зварювальний апарат вартістю 200
грн., килим вартістю 150
грн., м'який куточок вартістю 600
грн. та телевізор « Панасонік»
вартістю 1200 грн. , а також все інше
спільне сумісне майно у вигляді посуду постільної білизни, ковдр, паласів,
стільців, інших меблів, господарського інвентаря, досок, металовиробів,
інструменту.

26 вересня 2002 року відповідач ОСОБА_2звернувся із
зустрічним позовом до ОСОБА_1про поділ спільного сумісного майна
подружжя

Зазначив, що з 1988 по 1989 роки він
працював на Далекому Сході де заробив 22000
рублів. Із зазначеної суми в 1990
році він в смт Власівка без участі ОСОБА_1 придбав жилий будинок по АДРЕСА_1за 5000 рублів , що підтверджується квитанцією. Крім
того у нього у васності був автомобіль М 412 , який було ним
придбано ще до знайомства із ОСОБА_1 Даний автомобіль в 1996 було продано за 1000 у.о. а в 1997 році за 2000 у.о. із яких 1000 у.о. були спільні гроші, було куплено автомобіль ВАЗ 21033. В листопаді 2001 року даний автомобіль було продано
за 1000
у.о . Дана сума була передана ОСОБА_1,
якою вона і розпорядилася, витративши на свої потреби та своєї дочки. Не
підлягає розділу також м'який куточок, телевізор та килим, оскільки ці речі
були придбані ним самим ще в 1991 році за його кошти. Зварювального
апарату та електродрелі у них ніколи не було, а тому ці речі внесено до. списку
майна , що підлягає розділу безпідставно.
Зазначені ОСОБА_1 соковижималка та електродуховка була забрана нею.
Гараж збудовано в 1991 році за
його власні кошти.

В 2002 році ОСОБА_1 в
його присутності вивезла частину спільного майна яке вона не внесла до списку
майна, що підлягає поділу ,
а саме: 2 килими
розміром 3,5x1.5 м по 250 грн. кожен,
пральну машину «Рига» вартістю 160
грн., швацьку машинку вартістю 150
грн., диван вартістю 100
грн., ліжко металеве вартістю 50
грн., два покриття для підлоги вартістю 125 грн. кожне на загальну суму 250 грн., сервант
вартістю 180 грн.,
телевізор вартістю 300 грн.,
шафу вартістю 150 грн.,
два стола по 50 грн.
кожен, вісім стільців дерев'яних

по 20
грн. кожен , холодильник
« Донбас» вартістю
400 грн.,
кавамолка вартістю 100 грн.,
соковижималка вартістю 120
грн. та єлектродуховка вартістю 120
грн., а всього на суму 3110
грн із яких відповідачка зобов'язана сплатити компенсацію 1555 грн. Просив
поділити зазначене вище майно. Визнати за ним право на 1/2 частку даного
майна. Передати майно позивачці та стягнути з позивачки на його користь 1555 грн.. В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В квітні 2005 року ОСОБА_2
звернувся до суду із доповненнями до зустрічної позовної заяви, уточненням та
збільшенням позовних вимог.

Просив виключити
із переліку спільного сумісного майна подружжя, заявленого позивачкою, майно,
яке належить та належало йому на праві особистої приватної власності, а саме:
домоволодіння по АДРЕСА_1, автомобіль ВАЗ 2103
вартістю 5300 грн.,
ліжко вартістю 300 грн.,
тумбу вартістю 50 грн.,
килим вартістю 150 грн.,
м'який куточок вартістю 600
грн., телевізор «Панасонік» вартістю 1200
грн., а також інше майно :
посуд, постільну білизну, ковдри, паласи, стільці, господарський інвентар,
пиломатеріали (дошки),металовироби, інструмент, та т.п., всього на суму 7097 грн. Виключити
із списку майна, що підлягає поділу зварювальний апарат на суму 200 грн.

Визнати спільною
сумісною власністю подружжя :
2 килими розміром 3,5x1,5
м' по 250 грн.
кожен, пральну машину «Рига» вартістю 160
грн., швацьку машинку вартістю 150
грн., диван вартістю 100
грн., ліжко металеве вартістю 50 грн., два покриття для підлоги вартістю 125 грн. кожне на
загальну суму 250 грн.,
сервант вартістю 180 грн.,
телевізор вартістю 300 грн.,
шафу вартістю 150 грн.,
два стола по 50 грн.
кожен, вісім стільців із дерева по 20
грн. кожен , холодильник
« Донбас» вартістю
400 грн.,
кавамолка вартістю 100 грн.,
соковижималка вартістю 120
грн. та єлектродуховка вартістю 120
грн., а всього на суму 3110
грн. із яких відповідачка зобов'язана сплатити компенсацію 1555 грн. Просив
поділити зазначене вище майно. Визнати за ним право на 1/2 частку даного
майна. Передати майно позивачці та стягнути з позивачки на його користь 1555 грн.. В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Справа судом першої інстанції розглядалась двічі.

Рішенням
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2006 року в позові ОСОБА_1до ОСОБА_2відмовлено.

Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна задоволенно частково. Виключено житловий
будинок із господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1з переліку спільного
майна подружжя, як такий що є приватною власністю ОСОБА_2. В задоволені решти
позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в
сумі 216 грн. 11 коп. та 30 грн. витрат на
інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи на користь ТУ ДСА Кіровоградської області. . Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та 30
грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи на користь ТУ ДСА Кіровоградської
області.

Не погодившись
із рішенням суду ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове рішення . яким
задовольнити її позовні вимоги, а в позові ОСОБА_2 відмовити.

Апелянт
зазначила, що рішення суду є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, сторони та дослідивши матеріали справи . перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Вирішуючи спір,
що виник між сторонами суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо правовідносин, що виникли між
сторонами та правильно застосував норми матеріального права, що
регулюють дані правовідносини.

Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Твердження ОСОБА_1 про
те, що сторони із 1989 року
проживали однією сім'єю, вели спільне господарство і за спільні кошти придбали
будинок не відповідають дійсності, оскільки відповідно до копії трудової книжки
ОСОБА_2 останній до 18 квітня 2004 року проживав на
Далекому Сході і працював в кооперативі «Амур» (а.с. 13). Після звільнення
із попередньої роботи, в місті Світловодську Кіровоградської області ОСОБА_2
влаштувався на роботу 04
травня 1990 року
(а.с. 13). Будинок
по АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі продажу від 26 липня 1990 року придбано
ОСОБА_2. особисто за 5000
карбованців. На момент купівлі будинку сторони не перебували у
зареєстрованому шлюбі, а тому посилання ОСОБА_1 на ст. 22 КЗпШ України , як на підставу
поділу будинку є безпідставним.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до обставин справи спірний
житловий будинок не може вважатись майном, що придбано за рахунок спільної
праці сторін. Доказів про те, що гроші на придбання будинку подарувала мати
ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, суд
першої інстанції дійшов правильного висновку і в частині поділу майна, що було
нажито сторонами під час проживання у шлюбі. Доводи апеляційної скарги не
спростовують даних висновків.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись ст. ст. 307,
308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2006 року залишити
без змін.