УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня   2007
року   колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого
судді   - Іващенко В.В.,

суддів                         - Летягіної О.В.,

- Сінані О.М.,

при секретарі  - Сафіній Ф.Ф.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, встановлення межи між суміжними земельними ділянками і знесення
самовільного будівництва, третя особа -Сімферопольська міська рада за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 22 листопада
2006 року,

встановила:

рішенням
Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.11.2006 року позов ОСОБА_1 задоволено. ОСОБА_2 зобов'язана за
власні кошти знести самовільно збудований гараж в домоволодінні АДРЕСА_1. Також ОСОБА_2
зобов'язана за власні кошти знести огорожу між земельними ділянками, між
домоволодінням №86 і АДРЕСА_1, та встановити огорожу на межі земельних ділянок,
яка повинна відповідати нормам будівництва, з тим, щоб ширина земельних ділянок
домоволодінь складала по 15 м. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за
проведення будівельно-технічної експертизи 558 грн. 08 коп., судовий збір у
розмірі 08 грн. 50 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 07 грн. 50 коп.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу, в якої апелянт просить скасувати рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 22.11.2006 року, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції тому що її позовні вимоги розглянути у відсутність
відповідачів ОСОБА_3 та представника Сімферопольської міської ради. Окрім того,
судом не враховано, що її гараж виходить лише на 0,2 м. на земельну ділянку позивачки, а тому судом не
встановлено, в чому створюються перешкоди у користуванні земельними ділянками
та будівлями позивачки. Таким чином вважає, що достатньо було примусити її до
переміщення стінки гаражу, ані знесення гаражу в цілому. Вважає, що судом не
прийнято до уваги що таке розташування гаражу та порядок користування земельною
ділянкою був узгоджений з колишнім володільцем будинку та земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4, про що позивачці було достовірно відомо, а державних
актів на земельні ділянки ані у неї ані у позивачці немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, яка підтримала
апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Справа № 22ц-1336/2007                                Головуючий І
інстанції -Якушева Т.В..

Доповідач - Сінані ОМ.

2

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 від 31.10.2005
року, нею були заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 про встановлення меж
землекористування між земельними ділянками та усунення перешкод у користуванні
земельними ділянками.

03.12.2005 року
позивачка уточнила позовні вимоги та просила встановити межи між земельними
ділянками № 86 та АДРЕСА_1 та зобов'язати
ОСОБА_2 знести самовільно збудований гараж.

25.01.2005 року
ОСОБА_1 такі ж вимоги заявила й до чоловіка відповідачки ОСОБА_3

Проте, судом не ухвалено рішення відносно позовної вимоги
щодо встановленні межі між земельними ділянками № 86 та АДРЕСА_1 та не
обговорено питання, чи віднесено ст. 158 ЗК України вирішення даної вимоги до
компетенції суду, оскільки відповідно до ст. 125 ЗК України, користування
земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або
укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж
земельної ділянки в натурі на місцевості.

Не вирішено судом першої інстанції й питання щодо прав та обов'язків
ОСОБА_3, до якого
ОСОБА_1 також пред'явлені позовні вимоги.

Зазначені недоліки не були і не можуть бути усунені ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції, у зв'язку з чим рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311 ч. 1
п. 5, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим,

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22 листопада 2006 року у цивільної
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, встановлення межи між суміжними земельними
ділянками і знесення самовільного будівництва скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 07
грн. 50 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи апеляційним судом
АР Крим.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення,

та може бути оскаржена протягом двох місяців безпосередньо
до Верховного суду

України.