Справа № 2-620/2007 p.
ІРПШСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем    України

27 березня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого                                            судді            Линника В.Я,

при
секретарі                                                               Бойчук
В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив суд стягнути солідарно
з відповідачів на його користь 3872,00
грн. для відшкодування матеріальної шкоди та 2000,00 грн. для відшкодування моральної шкоди, а також судові
витрати: 60,00 грн. - держмито, 30,00 грн. - інформаційно-технічні
витрати, 300,00 грн. - витрати,
пов'язані із залученням спеціаліста.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником
квартири № АДРЕСА_1 в с.м.т
Коцюбинське Київської області на підставі договору купівлі-продажу квартири від
10.09.2002 року. Відповідачі по справі -
його сусіди, які проживають зверху над його квартирою. 29.07.2006 року коли
позивач із своєю сім'єю перебував у відпустці за межами Київської області, по
вині відповідачів була затоплена його квартира і тому він був змушений
повернутися із відпустки для усування наслідків залиття. Внаслідок залиття було
пошкодження його майно: мокрі плями на стінах та стелі коридору, 2 кімнат,
кухні, туалету, ванної кімнати, шпалери повідходили від стін, паркет у коридорі
пошкоджений, деформовані двері на кухню, пошкоджені кахлі у ванній кімнаті та
туалеті. Матеріальну шкоду, завдану позивачу залиттям квартири, згідно з
висновком 26.12.2006 року
спеціаліста-будівельника Іванової позивач оцінив в 3872,00 грн.

Крім того, через залиття квартири йому довелося перервати відпустку,
складати акти, усувати наслідки залиття, переживати через некомфортні умови
життя в своїй квартирі. Тому вважав, що йому завдано цим моральної шкоди, яку
він оцінив в 2000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтвердила обставини, наведені в
позовній заяві, підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити.

Відповідач
ОСОБА_2. та його представник позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду
заяву, в якій просила суд слухати справу за її відсутності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. в попередньому
засіданні, а його представник при розгляді справи по суті визнали, що квартира №АДРЕСА_1 в с.м.т
Коцюбинське Київської області є власністю відповідачів і знаходиться вище
поверхом над квартирою відповідача. 29.07.2006
року по вині відповідачів була затоплена квартира позивача, однак вважали,
що сума матеріальної шкоди завищена позивачем, а його вимога стягнути з них
моральну шкоду взагалі безпідставна.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази пб
справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1. належить на праві власності
квартира № АДРЕСА_1 в с.м.т
Коцюбинське Київської області.

Відповідачам ОСОБА_2. та ОСОБА_3. належить квартира №АДРЕСА_1 в с.м.т
Коцюбинське Київської області, яка знаходиться на поверх вище над квартирою
позивача.

29.07.2006
року по вині відповідачів в зв'язку з не закриттям крану відбулося
затоплення квартири позивача, який в цей час перебував у щорічній відпустці за межами
Київської області.

В результаті залиття квартири були виявлені мокрі плями на стінах та стелі
коридору, кімнати, кухні, туалету, ванної кімнати, шпалери повідходили від
стін, паркет у коридорі пошкоджений, деформовані двері на кухню, пошкоджені
кахлі у ванній кімнаті та туалеті.

2

Відповідно до висновку від 26.12.2006 року спеціаліста-будівельника ОСОБА_4. квартира позивача
після залиття підлягає відновлюваному ремонту, а розмір збитків завданих
залиттям квартири позивача становить 3872,00
грн.

Дані обставини підтверджуються актом депутата Коцюбинської селищної ради
Київської області Карманюка П.В. від 31.07.2006
року за участю ОСОБА_1, ОСОБА_5. (а.с. 23), актом комісії УЖКГ «Біличі» від
04.08.2006 року (а.с. 24-2), довідкою УЖКГ „Біличі" від 18.10.06 № 1424 (а.с. 22), копіями
технічних паспортів на квартири НОМЕР_1
та №АДРЕСА_1 в с.м.т
Коцюбинське Київської області (а.с. 26-28, 49-50), свідоцтва про право
власності на житло (а.с. 53), висновком від 26.12.2006 року
спеціаліста-будівельника ОСОБА_4. (а.с. 5-20).

В той же час, суд не бере до уваги посилання представника позивача на
договори дарування частини квартири від 18.04.2003
р. (а.с 51) та
свідоцтво про право на спадщину за законом як на підтвердження того, що
відповідачці ОСОБА_3. не належить на праві власності квартира №АДРЕСА_1 в с.м.т
Коцюбинське Київської області, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. До
того ж, згідно з ч. 1 ст. 210 цього ж кодексу
правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом.
Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що вищезгадані
договір дарування та свідоцтво про право на спадщину не зареєстровані в
Ірпінському БТІ.

Отже квартира №АДРЕСА_1 в с.м.т
Коцюбинське Київської області є власністю відповідачів.

Відповідно до ч. З ст. 13
Конституції України, ст. 319
ЦК України власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на
шкоду людині. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може
використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Згідно з ч, 5 ст. 4 закону України
«Про власність» власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не порушувати
права та охоронювані законом інтереси громадян.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192. ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як зазначено в ч. 1
ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Однак, незважаючи на те, що відповідач та
його представник не визнавали розмір шкоди, завданої залиттям квартири
позивача, ними не було надано будь-яких доказів в заперечення цього.

Отже, зважаючи на висновок від 26.12.2006
року спеціаліста-будівельника ОСОБА_4. квартира позивача після залиття
підлягає відновлюваному ремонту, а вартість збитків після залиття квартири
позивача становить 3872,00
грн.

Враховуючи, що залиття водою квартири позивача відбулося
внаслідок неналежного користування відповідачами приладами сантехнічного
обладнання (як вказали відповідач та його представник внаслідок не закриття
крану), в результаті чого було пошкоджено майно позивача, вимога позивача про
солідарне стягнення з відповідачів на його користь 3872,00 грн. для
відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Оскільки відповідно до ч. 1
ст. 1167 моральна
шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, то підлягає також
задоволенню вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів коштів на
відшкодування завданої залиттям квартири моральної шкоди, яка виразилась в переривання
щорічної відпустки (а.с. 54),
складання актів, усування наслідків залиття, переживання через некомфортні
умови життя в своїй квартирі.

Однак, суд вважає суму 2000,00
грн. завищеною і, враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення тощо), вважає за можливе стягнути солідарно
з відповідачів на користь позивача 500,00
грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна позивача
в зв'язку із залиттям його квартири.

3

Суд вважає, що представником позивача не доведені в
повній мірі обставини на підтвердження розміру судових витрат.

Відповідно до ст. 79
ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних
з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать:
1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову
допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду;
4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи.

Представником позивача в судовому засіданні був наданий
договір від 22.10.2006 року,
укладений між позивачем та спеціалістом ОСОБА_4 на підтвердження витрат,
пов'язаних із залученням спеціаліста. Однак суд дійшов висновку, що даний
договір не є підтвердженням оплати позивачем послуг спеціаліста ОСОБА_4., а є
лише угодою між сторонами про надання послуг із складення висновку спеціаліста.

Доказів сплати позивачем оплати послуг за проведення
спеціалістом-будівельником робіт для надання висновку від 26.12.2006 року позивачем
та його представником взагалі не було надано суду.

Отже, задоволенню підлягає лише вимога позивача про стягнення на його
користь з відповідачів оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30,00
грн. та державного мита в розмірі 50,00
грн., оскільки позов судом не задовольняється в повній мірі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України,
керуючись ст. 15, 30,
60, 62, 209,215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3872,00
грн. грн. (Три тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 коп.) на
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути солідарно з солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 500,00
грн. (П'ятсот гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти сплачені за
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30,00 грн.
та державне мито в розмірі 50,00 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі
10 днів з дня
проголошення рішення з подальшим поданням скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.