Справа № 22ц-579/2007                   Головуючий у 1 інстанції -Карапута Л.В.
- цивільна                                        Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 березня 2007
року Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Хромець Н.С.

суддів -
Острянського В.І., Смаглюк Р.І.

при секретарі -
Мехед Т.О.

з участю
позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Деснянського
районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2007 року про відмову у прийнятті
позовної заяви ОСОБА_1,

встановив:

Оскаржуваною
ухвалою судді Деснянського районного суду від 05 лютого 2007 року було
відмовлено в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до державного нотаріуса
Новгород-Волинської державної нотаріальної контори Гаврилюк О.С., Військової
частини А-1815 с. Гончарівське Чернігівського району, Військової частини А-3814
м. Новгород-Волинський про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає
виконанню та відшкодування матеріальної та моральної шкоди з посиланням на
непідсудність даної заяви Деснянському районному суду м. Чернігова.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді місцевого суду і
направити справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що
підсудність даної справи повинна визначатись відповідно до ч.12 ст.110 ЦПК
України, оскільки стягнення за виконавчим написом проводиться ДВС у
Деснянському районі м. Чернігова, а тому справа підсудна Деснянському районному
суду м. Чернігова.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної* скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала
судді скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи
в прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно
до ст.109 ЦПК України дана справа не підсудна Деснянському районному суду м.
Чернігова з огляду на те, що

2

жоден з
відповідачів не знаходиться на території Деснянського району м. Чернігова.

Такий висновок
суду не відповідає вимогам процесуального закону.

Як
вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 ставляться вимоги про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню та відшкодування матеріальної і
моральної шкоди. Відповідно до ч.12 ст.110 ЦПК України позови до стягувача про
визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або
повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред'являтися
також за місцем його виконання. Позивач ОСОБА_1 подав позовну заяву до суду за
місцем виконання виконавчого напису, посилаючись на те, що стягнення
проводиться ДВС у Деснянському районі м. Чернігова.

Застосовуючи
норми ст. 109 ЦПК України, суддя суду першої інстанції не звернув уваги на
положення ч.12 ст.110 ЦПК України і безпідставно відмовив у прийнятті позовної
заяви ОСОБА_1 До того ж, позивач у своїй позовній заяві послався саме на цю
норму, що регулює підсудність даного спору і визначився з підсудністю,
скориставшись правом, наданим йому процесуальним законом.

Враховуючи
викладене, ухвала судді суду першої інстанції про відмову у прийнятті позовної
заяви підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з направленням
матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість
відкриття провадження у справі відповідно до вимог Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України , апеляційний суд

ухвалив :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу
судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2007 року
скасувати та направити матеріали справи до того ж суду для вирішення питання
про можливість відкриття провадження у справі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.