Справа № 2-421/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 квітня 2007
року   Придніпровський районний суд
м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О
Г.

при
секретарі:              Кравченко Г. В.

за участю
адвокатів:            ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про розірвання договору довічного утримання та позовною заявою
ОСОБА_2до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2про
розірвання договору довічного утримання, вказуючи, що 21 жовтня 2003 року вона,
ОСОБА_1, 1922 року
народження, інвалід 1 групи,
уклала з відповідачем ОСОБА_2договір довічного утримання. Вказаний договір
посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 (реєстраційний номер №
15931).

За п. 1 Договору
вона передала у власність відповідачу ОСОБА_2 належні їй направі приватної
власності 63/100 частини
житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Відповідно п. 4 Договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язалась
довічно повністю

утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом, ліками,
доглядом, необхідною

допомогою і зберегти в її безплатному довічному користуванні
вказану частину житлового

будинку.

П. 5 Договору
вартість матеріального забезпечення визначена у розмірі 60 гривень на
місяць.

З часу укладання договору довічного утримання відповідач
ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої обов'язки, що виявилось в наступному:

·жодного разу за
весь час дії договору ОСОБА_2 не придбала їй ліки, продукти харчування тощо, а
коли і придбала, то виключно за її власні кошти;

·разом з членами
своєї сім'ї постійно провокує скандали, внаслідок чого стан її здоровея погіршується;

·за будинком, в
якому вона проживає, не доглядає, внаслідок чого вона вимушена наймати за
власні кошти сторонні людей для необхідного ремонту та прибирання.

Весь догляд за нею з боку відповідача виявлявся, в
основному, в тому, що у необхідних випадках вона на її прохання викликала
швидку допомогу, та інколи готувала їй
їжу.

Неналежне виконання ОСОБА_2своїх обов'язків за договором довічного
утримання підтверджено квартальним комітетом № 4 Придніпровського району та Радою ветеранів
Придніпровського району.

Внаслідок неналежного догляду вона вимушена була звернутися до
Придніпровського районного комітету Товариства Червоного Хреста, де за нею з 25 грудня 2006 року закріпили
молодшу сестру милосердя.

Неможливість виконання неналежним чином своїх обов'язків
ОСОБА_2 пояснює складним матеріальним станом своєї сім'ї, і на даний час сама
не заперечує проти розірвання договору довічного утримання.

2

Позивачка зазначає, що відповідно ст. 755 ЦК України договір
довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача
у разі неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його
вини.

А тому просить суд розірвати договір довічного утримання,
укладений 23 жовтня 2003 року між нею та
ОСОБА_2, внаслідок неналежного виконання набувачем своїх обов'язків.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що з 04 січня 2003 року вона придбала
1/2 частину будинку по вул. Б.Хмельницького, тобто вони стали з відповідачкою
сусідами.

ОСОБА_1 поза 80 років, вона була
така хвора, та просила її допомогти їй.

Вона стала
опікуватися протягом 10-ти місяців, із-за людської гідності.

Поримонтували кришу на її частині будинку, крани та злив в туалеті.
Поклеїли в кімнатах шпалеру.

А 21
жовтня 2003 р. відповідачка ОСОБА_1 запропонувала їй укласти з нею договір
довічного утримання.

Вона так же без ніяких змін продовжувала піклуватися про
відповідачку. В договорі вказано, що вона зобов2язана її матеріально
забезпечувати в розмірі 60
грн. на місяць. Але вона витрачала значно більше. Готувала вона сумісно з
харчуванням своєї сім'ї та носила їй готову страву кожного дня Якщо ОСОБА_1
просила, щось добреньке вона окремо їй купляла.

Кожного дня, в любу погоду літом, весно, осінню та зимою
вбирала у неї в домі та на вулиці. Вона неодмінно вимагала ретельної чистоти на
подвір'ї. А дерев (декоративних) біля дому багато, листя постійно падає. Якщо
вона вимітала вранці, а в вечері знову відповідачка вимагала згрібати листя.

Чотири роки вона несла чесно свою службу. Були роки, що
снігом заносило, то на своїй половині вбирали діти, а вона на половиш
відповідачки.

З колонки воду ОСОБА_1 пити відмовлялась, вона їй кожного дня приносила
воду з водоканалу.

Ходила в аптеку
купляти ліки, запрошувала додому мед. сестру і лікаря;

Швидку допомогу
ОСОБА_1 категорично ігнорувала.

Так вона
доглядала за ОСОБА_1 чотири роки з 04.01.2003р.
до грудня 2006р.

Ніяких скарг зі сторони ОСОБА_1 на неї не було. А ж в грудні приїхав
племінник з Одеси. До сих пір, вона говорила, що в неї ніде ніяких родичів
немає. Та за 4 роки
ніхто і не приїздив.

ОСОБА_1 стала її
ображати, клясти, відмовилася від її послуг.

Чотири роки ОСОБА_1 не давала їй спати. Вимагала, щоб вона ночувала у неї.
Там вона поставила свій диван. Але ж вона, мала можливість поспати вдень. А
вона з ранку до ночі на ногах. У дома працює, в школі навчає дітей. ОСОБА_1 не
спить і ї тривожить, а вона з ніг падає, то вона запитує, чого вона така квола
та чи не хвора.

Запропонувала б
договоритись добровільно, якщо вона більше не потребує її послуг.

А ОСОБА_1 по всіх сусідах, знайомих, родичах ЇЇ ображає, кляне. Дома вчиняє
такий крик, що через стінку неможливо дітей спати покласти.

Вважає, що
такого не заслужила.

ОСОБА_1
заподіяла їй моральна шкода, яку вона оцінює в 10 000 грн.

Всі її послуги ОСОБА_1., які вона від неї отримуала можуть підтвердити
свідки.

А тому просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала
та просила задовольнити його в повному обсязі. Позов ОСОБА_2 не визнала та
просила відмовити в задоволенні повністю, оскільки вважає, що ОСОБА_2 нанесла
їй моральну шкоду.

3

Адвокат позивачки ОСОБА_1 -.
ОСОБА_3 позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Позов
ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що норми на які посилається ОСОБА_2 не
передбачена моральна шкоду:

Відповідачка ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнала та свій позов
підтримала та просила задовольнити повністю.

Адвокат відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 позов
ОСОБА_1 визнала та позов ОСОБА_2 підтримала та просила задовольнити його
повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 адвоката позивачки ОСОБА_3,
відповідачку ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_4,
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, вивчивши та
дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно 21 жовтня 2003
року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було договір довічного
утримання, про що свідчить копія даного договору, що посвідчений нотаріально
приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстраційний номер № 15931.

Даним договором передбачено, що ОСОБА_1 передала у власність відповідачці
ОСОБА_2 належні їй на праві приватної власності 63/100 частини житлового будинку з відповідною частиною
надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1.

А відповідач ОСОБА_2, відповідно п. 4 вказаного вище договору,
зобов'язалась довічно повністю утримувати позивачку, забезпечувати харчуванням,
одягом, ліками, доглядом, необхідною допомогою і зберегти в її безплатному
довічному користуванні вказану частину житлового будинку та також згідно п. 5
Договору вартість матеріального забезпечення визначена у розмірі 60 гривень на
місяць.

Відповідно до вказаного договору довічного утримання,
даний договір підлягає реєстрації в Черкаському бюро технічної інвентаризації
відповідно до вимог ст. 227 ЦК України. Але, згідно довідки ЧООБТІ від
21.03.2007 року та відповіді на запит ЧООБТІ від ^2.03.2007 року № 526 даної
вимоги договору не було виконано.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти
розірвання договору довічного утримання, суд вважає задовольнити позов ОСОБА_1
повністю.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_1 нанесеної їй моральної шкоди, суд вважає відмовити, оскільки він не
знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та відповідно не надано
доказів. З пояснень свідків вбачається нанесення ОСОБА_2 матеріальних збитків,
а не моральної шкода, тому в даному випадку суд не бере їх до уваги.

На підставі ст. ст.
611, 755, 756, 1167 ЦК України, керуючись ст.
ст. 8, 10, 60, 212, 213, 215, 223 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання договору довічного утримання
- задоволити.

Розірвати договір довічного утримання укладений 23 жовтня 2003 року між
ОСОБА_1та ОСОБА_2.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2до ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 218 ЦПК
України з дня складання вловному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.