Справа №
22ц-454/2007                                        Головуючий
у першій інстанції -
Категорія - цивільна     Доповідач -
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2007
року                                                                                                        м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого - судді: Євстафіїва
О.К.

суддів:                                  Лакізи Г.П.,
Редьки А.Г.

при секретарі:                      Рачовій І.І.

з участю: позивача ОСОБА_1,
представників відповідача - Рубанської

сільської ради Бахмацького району
Чернігівської області Бондар Н.В..,

Демиденко   О.М.,
представника   3-ї   особи
на   стороні   відповідача

ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Бахмацького районного суду від 21 грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1до Рубанської сільської ради Бахмацького району, третя
особа - ОСОБА_2, про набуття права на земельну ділянку за давністю
користування,

встановив:

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення Бахмацького районного суду від 21 грудня 2006 року, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі
суддів. Свої вимоги мотивує тим, що суд неповно встановив обставини, що мають
значення для справи, необгрунтовано відмовив у прийнятті доказів; висновки суду
не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, при розгляді справи
були порушені норми матеріального та процесуального права. Висновок суду, про
те, що ОСОБА_1 з 1988 року користується земельною ділянкою в кінці присадибної
ділянки ОСОБА_4 і при цьому земельний податок за дану земельну ділянку не
сплачував, не ґрунтується на матеріалах справи. Зокрема, довідкою Рубанської
сільської ради від 04.12.2006р. підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно користувався
земельною ділянкою в с рубанка біля господарства за адресою: АДРЕСА_1в розмірі
0,19 га, а фактично сплачував за 0,17 га. Суд не призначив   по
справі   землевпорядну   експертизу,
яка   повинна  була
дати відповідь на всі спірні питання.

Оскаржуваним
рішенням суду в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Представники відповідача - Рубанської сільської ради Бахмацького району та
третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнали, і
пояснили, що спірну земельна ділянка знаходиться в кінці земельної ділянки
покійного ОСОБА_5(брата чоловіка третьої особи по даній справі ОСОБА_2), це
лишки земельної ділянки ОСОБА_5 розміром 1,15 га, і що за вказану спірну
земельну ділянку позивач ОСОБА_1 земельний податок не сплачував, а сплачував
він земельний податок за іншу земельну ділянку розміром 0,17 га, яка межує із
земельною ділянкою ОСОБА_5 Рішенням Рубанської сільської ради спірна земельна
ділянка надана ОСОБА_2

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 в кінці
присадибної ділянки господарства ОСОБА_4 з 1988 року користувався земельною
ділянкою розміром 0,15 га, яка числиться в землях запасу Рубанської сільської
ради без дозволу та оформлення відповідних документів на користування даною
земельною ділянкою. При цьому земельний податок за дану земельну ділянку
ОСОБА_1 не сплачував. 28.09.2006р. ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до
Рубанської сільської ради, в якій просив передати йому у користування дану
земельну ділянку. Але до цього, 21.08.2006р. до Рубанської сільської ради з
письмовою заявою звернулася ОСОБА_2, в якій просила надати дозвіл на
виготовлення технічної документації на земельну ділянку на умовах оренди для
ведення особистого селянського господарства в розмірі до 2 га в АДРЕСА_1, і рішенням 3-ї
сесії 5-го скликання Кубанської сільської ради від 23 серпня 2006 року ОСОБА_2
було надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку
на умовах оренди для ведення особистого селянського господарства із земель
запасу Кубанської сільської ради в розмірі до 2 га в АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, представників
відповідача - Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської
області Бондар Н.В.. та Демиденко О.М., представника 3-ї особи на стороні
відповідача ОСОБА_3, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Позивачем ОСОБА_1 заявлена вимога про визнання за ним за давністю
користування (набувальною давністю) права на земельну ділянку розміром 0,17 га,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Під час розгляду справи з'ясовано, що
ОСОБА_1 допущена описка щодо адреси спірної земельної ділянки,

яка  фактично  знаходиться
по АДРЕСА_1,   а  не  24.
зазначена обставина визнається всіма учасниками судового розгляду справи.

Відповідно до
ч.І ст. 119 Земельного кодексу України, умовами набуття права на земельну
ділянку за давністю користування (набувальною давністю) є добросовісне,
відкрите І безперервне користування земельною ділянкою протягом 15 років.
Відсутність будь-якого одного з названих елементів свідчить про відсутність
достатніх підстав для реалізації норм інституту набувальної давності.
Добросовісність користування ділянкою може бути підтверджена оплатою земельного
податку, поданням заяви на адресу уповноваженого органу про закріплення за
громадянином цієї ділянки тощо. Відкрите користування земельною ділянкою
передбачає, що інформація про таке користування була відома уповноваженим
органам, але вони не порушували питання про самовільне використання цієї
ділянки. Крім того, згідно з частиною 2 статті 119 Земельного кодексу України,
передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі
набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом, а саме
статтями 116, 118, 124 Земельного кодексу. Таким чином, передача земельної
ділянки на підставі набувальної давності здійснюється за рішенням компетентного
органу, яким по дані справі є Кубанська сільська рада.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 має у користуванні земельну
ділянку загальним розміром 1,00 га,
в тому числі: 0,40 га за межами населеного пункту (землі запасу Рубанської
сільської ради), 0,43 га
в АДРЕСА_1- за місцем знаходження його домоволодіння, та 0,17 га в АДРЕСА_1
(навпроти його домоволодіння, між господарствами ОСОБА_6та ОСОБА_5(покійного
брата чоловіка ОСОБА_2, третьої особи по даній справі). Саме за вказані
земельні ділянки загальним розміром 1,00 га ОСОБА_1 сплачує земельний податок.
Рішенням 5-ї сесії 5-го скликання Рубанської сільської ради Бахмацького району
від 18 січня 2007 року ОСОБА_1 наданий дозвіл на виготовлення технічної
документації на право приватної власності для ведення особистого селянського
господарства та обслуговування житлового будівництва із земель запасу Рубанської
сільської ради (в межах населеного пункту) в розмірі до 2,00 га по АДРЕСА_3 та
по АДРЕСА_1між господарствами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Зазначені обставини
підтверджуються ксерокопією із земельно-шнурової книги, письмовими
запереченнями Рубанської сільської ради на апеляційну скаргу довідкою
Бахмацької МДШ та розрахунком податку за землю ОСОБА_1, схемою інвентаризації
земельних ділянок ОСОБА_1 станом на 1994 рік, складеною землевпорядником
Рубанської сільської ради, схемою земельної ділянки ОСОБА_1 поАДРЕСА_1, яка за
земельно-шнуровою книгою станом на 01.09.2006 р. числиться як 0,17 га, а
фактично складає 0,19 га, схемою земельної ділянки ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, копією
названого рішення Рубанської сільської ради, а також поясненнями представників
Рубанської сільської ради. Зазначеними доказами спростовуються доводи ОСОБА_1
про те, що за земельну ділянку, яка є предметом даного спору, він сплачував
земельний

податок. Згідно вказаних доказів, ОСОБА_1 сплачував
земельний податок за іншу земельну ділянку розміром 0,17 га, фактична площа
якої складає 0,19 га, і яка розташована по АДРЕСА_1між госопдарства ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, а згідно наданих схем - біля лінії А-Б земельної ділянки ОСОБА_2.
Спірна ж земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1 біля лінії Б-Г
земельної ділянки ОСОБА_2 на землях Рубанської сільської ради. Таким чином,
позивач не довів допустимими доказами, що за спірну земельну ділянку він
сплачував земельний податок.

Згідно пояснень
представників відповідача, уповноваженому органу -Кубанській сільській раді не
було відомо про користування позивачем спірною земельною ділянкою, і такі
заперечення позивачем не спростовані.

Із заявою до
уповноваженого органу - Рубанської сільської ради - про виділення спірної
земельної ділянки ОСОБА_1 звернувся 28.09.2006 р. Проте раніше за ОСОБА_1, а
саме 21.08.2006 р. до ради вже звернулась ОСОБА_2, і рішенням 3-ї сесії 5-го
скликання Рубанської сільської ради Бахмацького району ОСОБА_2 був наданий
дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку на умовах оренди
для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в АДРЕСА_1.
згідно схеми земельної ділянки ОСОБА_2 по 2-му АДРЕСА_1 з письмовими
поясненнями землевпорядника Бондар Н.В.., та пояснень представників відповідача
в засіданні апеляційного суду, спірна земельна ділянка ввійшла до складу землі,
на яку ОСОБА_2 компетентним органом дано дозвіл на виготовлення технічної
документації для ведення особистого селянського господарства.

Крім того,
набуття права на земельну ділянку за давністю користування (набувальною
давністю) вперше було передбачено в статті 119 Земельного кодексу України,
введеного в дію з 1 січня 2002 року. Відповідно до положень статті 5 Цивільного
кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли
з дня набрання ними чинності, та не мають зворотної дії у часі. Пунктом 8
Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що
правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до
набрання чинності Цивільним кодексом. Прикінцеві та Перехідні положення
Земельного кодексу України взагалі не передбачають зворотної дії у часі правил
статті 119 Земельного кодексу про набувальну давність на земельні ділянки.
Таким чином, за висновком колегії суддів, строк безперервного користування
земельною ділянкою, який дає право на визнання права на неї за набувальною
давністю, належить обчислювати з часу введення в дію Земельного кодексу
України.

Враховуючи
наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним за давністю
користування (набувальною давністю) права на земельну ділянку розміром 0,17 га,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325 Цивільного
процесуального Кодексу України , апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Бахмацького районного суду від 21 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.