СПРАВА №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 березня 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у складі головуючого судді Жмуд Н.М., за участю секретаря Клименко О.В., розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду харківської області в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

09 лютого 2007 року позивач звернулась до суду з заявою про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначила, що з
відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада
2001 року, про що зроблено актовий запис №2. Від даного шлюбу у неї з відповідачем,
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, який мешкає з позивачкою
та знаходиться на повному її утриманні, бо відповідач матеріальну допомогу не
надає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з
ОСОБА_2аліменти на утримання дитини у розмірі !4 частини всіх видів його
заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення сином повноліття.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Відповідач проти
задоволення позову не заперечував, про що надав суду свою письмову заяву, в
якій зазначив, що інших неповнолітніх дітей на утриманні, він не має, стягнень
за виконавчими листами, з нього не проводиться, стан здоров»я він має
задовільний.

Виходячи
з того, що у досудовому порядку спір між сторонами за даною цивільною справою
врегульовано, позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог, а відповідач
позов визнав повністю, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку
встановленого ст. 174 цього ж Кодексу та виходячи з вищенаведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання за наявності для того законних підстав для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,
суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до свідоцтва про одруження, встановлено, на момент народження їхньої дитини,
сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року, що
підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.№ 2). Від вказаного
шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження
(а.с.№3), яка на даний час проживає з позивачкою і повністю знаходиться на її
утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання позивачки (а.с.№ 5).
Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає,
працездатний. У судове засідання відповідач надав

письмову
заяву, в якій вказав, що інших неповнолітніх дітей на утриманні він не має,
стягнень за виконавчими листами, з нього не проводиться, інших утриманців не
має, стан здоров»я має задовільний.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

У судовому
засіданні встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає
матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, в порушення вимог ст. 180
Сімейного Кодексу України та ч.2 ст.51 Конституції України, в яких зазначено,
що: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та
17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне положення дитини,
стан здоров"я та матеріальне положення позивачки, відповідача. Крім того,
судом враховується те, що позивач працює, отримує заробітну плату, але її
заробітку не достатньо для матеріального забезпечення дитини, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку
(прибутку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також
відповідно до п.5 ч.І ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993
року №7-93 «Про державне мито», з відповідача необхідно стягнути судовий збір в
розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 7 грн.50 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає
негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за
один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 81, 88, ч.4 ст.130, 174,
208-209, 212-213, 214, 215, 218, 223, 367 ч. 1 ЦПК України, ст.ст.180, 191
Сімейного кодексу України, п.5 ч.І ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від
21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито», суд, -

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,   - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,
уродженця м. Лозова, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працюючого на Українському Державному центрі
«Укрспецвагон» в транспортному цеху, слюсарем, -аліменти на утримання сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, в розмірі {А частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09 лютого 2007 року і до досягнення
дитиною повноліття, на користь ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2судовий збір в дохід держави в розмірі 51 гривні.

Стягнути з
ОСОБА_2- витрати-н-а-інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
7 грн.50 коп; на користь Територіального управління державної судової
адміністрації в Харківській області, код:26281249, банк одержувач: УДК в Харківській
області, МФО 851011,
р/р 0164.

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.