Справа № 2-247/2007рік
РІШЕННЯ

ІЕНЕМ УКРАЇНИ

04
квітня 2007року                                                         Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області в складі:

судді                                                                                 Бондарчука Г.Д.

при секретарі                                                                  Ференц І.З.

за участю:

позивача:                                                                         ОСОБА_1.

відповідача:                                                                     ОСОБА_2.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її
вихованні, -

Встановив:

Позивач
звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій вказав, що перебував з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.05.2006 року
відділом РАЦС Криворізького районного управління юстиції, актовий запис № 35.
За час сумісного мешкання у нього з відповідачкою ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка
ОСОБА_3, яка
проживає разом з відповідачкою.

Згідно
рішення опікунської ради Криворізької районної державної адміністрації № 16/6
від 18.10.2006 року відповідачка зобов'язана надати позивачу право на зустрічі
та виховання їх дочки. Проте відповідачка вказане рішення не виконує, не дає
можливості спілкуватися з дочкою, тим самим вона чинить позивачу перешкоди у
спілкуванні та вихованні їх дочки ОСОБА_3.

Позивач
просив постановити рішення, яким зобов'язати відповідачку надати йому право на
зустрічі та виховання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, зокрема право
на систематичне побачення, сумісний відпочинок і відвідини дитиною його місця
проживання.

В
судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні у повному обсягу.

Відповідачка
ОСОБА_2., в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, не
заперечувала проти спілкування позивача з дочкою, але за умови, що таке
спілування буде відбуватися в її присутності.

Представник
опікунської ради Криворізької районної державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд
вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні
вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Криворізького районного управління Дніпропетровської
області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 10.05.2006 року, про що в
книзі

2

реєстрації
розірвань шлюбу зроблений актовий запис № 35 (а.с. 4).

За час
спільного проживання у них народилася дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2, виданого
виконкомом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської
області батьком дитини записаний відповідач по справі ОСОБА_1 (а.с. 5).

Після
розірвання шлюбу та припинення спільного проживання ОСОБА_2 не дозволяла
ОСОБА_1 бачитися з їх дочкою ОСОБА_3, у зв'язку з чим позивач звернувся до
опікунської ради при Криворізькій райдежадміністрації, яка своїм рішенням за №
16/6 від 18.10.2006 року зобов'язала відповідачку по справі надати право
позивачу по справі на зустрічі та виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження в рівних частинах часу (а.с. 6).

Як
вказував в ході судового засідання позивач та не заперечувала відповідачка та
підтверджено письмовими матеріалами справи, вона не дозволяла бачитися
позивачеві з дочкою, забороняла вихователям дитячого садку, який відвідує
неповнолітня дитини віддавати дівчинку її батьку, чим перешкоджала останньому в
реалізації його законного права на безпосереднє спілкування з дочкою.

Відповідно
до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і
зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний
і моральний розвиток.

Як
вказував в судовому засіданні позивач, він на даний момент працює в ТОВ
"Криворіжаглореконструкція" та отримує заробітну плату (а.с. 7), на
утримання неповнолітньої дочки він за рішенням суду сплачує аліменти, таким
чином надаючи їй належне матеріальне забезпечення. Проте, крім цього, він бажає
також приймати участь у вихованні дівчинки, у її житті, та мати можливість
спілкуватися з нею.

Відповідно
до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на
особисте виховання дитини, а тому у відповідності зі ст. 153 СК України ОСОБА_1
має право на безпосереднє спілкування з дитиною - дочкою ОСОБА_3.

Відповідно
до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка розлучається з одним чи
обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини
і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Відповідно
до ст. 157 СК України, ОСОБА_1, який проживає окремо від дитини, має право на
особисте спілкування з дочкою, а ОСОБА_2, з якою проживає дитина, не має права
перешкоджати позивачу, безпосередньо спілкуватися з дитиною та брати участь у
її вихованні.

Відповідно
до ст.ст. 7, 16 Загальної декларації прав людини, від 10.12.1948 року, позивач
та відповідачка є рівними в своїх правах і згідно зі ст. 141 СК України вони
мають рівні права та обов'язки щодо дитини - дочки ОСОБА_3, при чому на обсяг
батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків*
проживає окремо від дитини. Крім цього діти мають рівне право на виховання з
боку матері та батька.

Відповідно
до ч.1 ст.7, ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 p., дитина має право
не розлучатися зі своїми батьками навіть попри їх волі, а у випадку розлучення
з одним з них, має право на підтримання на постійній основі особистих відносин
і безпосередніх контактів з обома батьками.

3

При
вирішенні питань, що торкаються дітей, згідно ст. З Конвенції про права дитини
від 20.11.1989 р., суд має
виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, його захисту і
забезпечення турботи про нього.

Аналізуючи
пояснення сторін по справі, письмові матеріали, суд приймає до уваги, той факт,
що позивач інколи зловживає спиртними напоями, в наслідок чого проявляє
неадекватну поведінку, іноді агресію, батько викликає у дівчинки острах, проте
враховуючи малолітній вік дитини, яка ще не може усвідомлювати всіх наслідків
усунення батька з її життя, те, що позивач має бажання спілкуватися з дочкою та
приймати активну участь у її житті, суд вважає за потрібне надати позивачу
право на періодичні побачення та спілкування з дочкою кожну суботу та неділю з
14-00 до 16-00 год. за
місцем проживання матері дитини ОСОБА_2та в її присутності, крім випадків
виїзду матері дитини до місця проживання співмешканця, оскільки суд враховує
також право на особисте життя відповідачки та її бажання в майбутньому створити
нову сім'ю.

Суд,
приймаючи до уваги все вище викладене, ст. ст. 141, 151, 153, 155, 157, 159 СК
України, ч. 1 ст. 7, ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ст. ст. 7, 16 Загальної
декларації прав людини, від 10.12.1948 р.,
ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства та керуючись ст. ст. 10, 11,
60, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її
вихованні - задовольнити частково.

Визначити
спосіб в спілкуванні батька ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
дозволивши періодичні побачення і спілкування його з дочкою кожну суботу та
неділю, крім випадків виїзду матері дитини до місця проживання співмешканця, в
період з 14-00 до 16-00 годин за місцем проживання матері дитини ОСОБА_2в її
присутності.

В задоволенні
решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження. Яка може бути подана протягом
10 днів з дня проголошення рішення або протягом 10 днів без подачі заяви на
апеляційне оскарження.