Справа №20-79/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007
року

Мелітопольський міськрайонний суд у складі головуючого - судді Баранова
В.1., при секретарі Калюжної І.М., Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Мелітополю цивільну справу по позові ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про встановлення факту прийняття спадщини і визнанні права власності на
спадкове майно, по зустрічних позовах ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання права
власності на 1/4
частину житлового будинку і дворових споруд, ОСОБА_3до
ОСОБА_1про визнання права власності на 1/2 частину
житлового будинку і дворових споруд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про установлення факту
прийняття спадщини і визнання права власності на 11/36 частки спадкового майна, указуючи на те, що її батьки: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на
відведеній земельній ділянці в період шлюбу побудували житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1, що був зареєстрований у МБТІ на батька ОСОБА_4 У 1992 році ОСОБА_4 склав заповіт, по якому усе своє майно заповідав своєму онуку
ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 вмерла його дружина, їх мати ОСОБА_5, після чого відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеного житлового будинку, тому що відповідно до ст. 22,28 КпШС України житловий будинок є спільним сумісним майном, яке набуте у
період шлюбу. Після смерті матері вона, і її сестра ОСОБА_2 прийняли спадщину,
подавши заяви в Мелітопольську державну нотаріальну контору. Крім того, ОСОБА_1 указує, що незважаючи на заповіт ОСОБА_4 їхня мати ОСОБА_5 після смерті
чоловіка мала право на обов'язкову частку в спадщині в розмірі 1/9 частини житлового будинку, на підставі ст. 535 ЦК України 1963
року, тому що їй було 73 року, вона була
непрацездатної і фактично вступила в управління спадкоємним майном, оскільки
постійно проживала в будинку. Тобто, після смерті ОСОБА_4 спадщина за заповітом
відкрилося тільки на 7/18
частини житлового будинку (1/2-1/9), на які має право відповідач ОСОБА_3 Тому після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на 11/18
частини житлового будинку, що складаються з 1/2 спільного сумісного майна і 1/9 частини
(обов'язкова частка). З обліком того, що вона і ОСОБА_2 успадковують майно
після смерті матері в рівних частках і мають право на 11/36 частиш житлового будинку кожна, то вона просить, встановивши факт прийняття
спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, визнати за нею право власності на 11/36 частини житлового будинку.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов не визнали, подали
зустрічні позовні заяви до ОСОБА_1: ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частину житлового АДРЕСА_1; ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку.

В обгрунтування своїх позовів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 указують
на те, що дійсно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали рівні права на житловий будинок,
придбаний у період шлюбу, який знаходився в іх спільної сумісної власності.
Після смерті чоловіка ОСОБА_5дійсно мала право на обов'язкову частку в спадщині
незалежно від заповіту. Однак вважають, що право на обов'язкову частку в
спадщині не поширюється на спадкоємців, оскільки це право не було оформлено
ОСОБА_5, тому і спадкоємці ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не можуть неї успадковувати.

У судовому
засіданні сторони підтримали свої позовні вимоги по зазначених доводах і
підставах.

Вислухавши пояснення сторін, досліджувавши матеріали справи, суд приходить
до наступного.

Згідно копій свідчень про шлюб, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були
одружені з 12
грудня 1948 року, мають дочок
ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) і ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1)/а.с. 9,10,11/.

На підставі Договору про право на забудову і безстрокове
користування земельною ділянкою від 31.07.1951р. реєстраційний номер 6955 та 7251,
подружжям ОСОБА_4 і ОСОБА_5 побудований житловий
АДРЕСА_1в м. Мелітополю, що зареєстрований у Мелітопольському МБТІ на ім'я
ОСОБА_4, електронний реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме
майно 17026890,
вартістю 25020грн., без вартості самовільно побудованих
господарських споруджень /а.с. 14,15-16,17/.

Згідно ст. 22 ч.І КпШС України
1969р., майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною
власністю. Кожний з подружжя має рівні права володіння, користування і
розпорядження своїм майном.

Тобто, зазначений житловий будинок знаходився в спільній сумісної власності
подружжя: ОСОБА_4 і ОСОБА_5

27 листопаду 1990
року ОСОБА_4 склав заповіт, по якому усе своє майно
заповідав ОСОБА_3 /а.с. 26/.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 відповідно до ст. 549 ЦК України 1963р. була подана заява 18.09.1997р. у Мелітопольську державну
нотаріальну контору про прийняття спадщини /а.с. 12,33,62-63/.

Згідно ст. 535 ЦК України 1963
року, непрацездатна дружина померлого успадковує,
незалежно від заповіту, не менш двох третин частки, що належало б кожному з
спадкоємців при спадкуванні за законом (обов'язкова частка). При визначенні
обов'язкової частки враховується вартість спадкоємного майна, що складає з
предметів домашньої обстановки і побуту.

Зі свідчення про шлюб, довідки з місця проживання,
довідки МБТІ, пояснень сторін випливає, що після смерті чоловіка ОСОБА_5 була
непрацездатної за віком, проживала в зазначеному житловому будинку, однак своє
право на обов'язкову частку в спадщині не оформила /а.с. 11,31,17/.

Згідно свідчення про смерть від 13 травня 2006 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 13/.

Відповідно до ст. 1220,1261,1267 ЦК України, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на приналежну їй 1/2 частину спільного сумісного майна: житлового АДРЕСА_1, право на спадкування
якого за законом мають спадкоємці першої черги, діти: ОСОБА_1 і ОСОБА_2, у рівних частках, тобто по 1/4.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття
спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки в спадщині, переходить до
його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Приймаючи в увагу, що обов'язкова частка в спадщині після
смерті ОСОБА_4, на яку ОСОБА_5 придбала право, носить особистий характер,
нерозривно зв'язана з особистістю спадкоємця, суд вважає, що без
відповідногооформлення цього права, воно не втратило особистого характеру, і
тому не може бути передано спадкоємцям за законом ОСОБА_1і ОСОБА_2

2

Тобто, до складу спадкоємного майна після смерті ОСОБА_5
не може входити її право на обов'язкову частку: 1/9 частину житлового АДРЕСА_1

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню частково, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у повному обсязі, тому що за ОСОБА_1
і ОСОБА_2 варто визнати право власності за законом по 1/4 частини
зазначеного житлового будинку, вартістю 6255грн. кожна (25020:4), а за ОСОБА_5
право власності за заповітом на 1/2
частину, вартістю 12510грн.(25020:2).

У відповідності ст. 88
ЦПК України, судові витрати (а.с.5,6,32,33,36,37) підлягають розподілу між
сторонами пропорційно задоволених позовних вимог, з урахуванням вартості
оформленого спадкового майна:

-на користь
ОСОБА_1 з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 46грн.27коп. (62,55грн.+30:2);

·на користь
ОСОБА_2 з ОСОБА_2 90грн. 55коп. (62,55+30);

·на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_1 155грн.10коп. (125,10+30).

Керуючись ст. 535,549
ЦК України 1963р., ст. 1220,1261,1267,1276
ЦК України 2004р., ст. ст. 10,60,209,213-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1задовольнити частково, визнати за
нею право власності на 1/4
частину житлового АДРЕСА_1, зареєстрованого в Мелітопольському МЕТІ за
ОСОБА_4, на підставі договору про забудову від 31.07.1951р. реєстраційний номер
6955 та 7251, електронний
реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 17026890, вартістю
6255грн., а в іншій частині позову відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3про визнання права
власності на частку житлового будинку задовольнити.

визнати за ОСОБА_2право власності на 1/4 частину
житлового АДРЕСА_1, зареєстрованого в Мелітопольському МЕТІ за ОСОБА_4, на
підставі договору про забудову від 31.07.1951р. реєстраційний номер 6955 та 7251, електронний
реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 17026890, вартістю
6255грн.

Визнати за ОСОБА_3право власності на 1/2 частину
житлового АДРЕСА_1, зареєстрованого в Мелітопольському МЕТІ за ОСОБА_4, на
підставі договору про забудову від 31.07.1951р. реєстраційний номер 6955 та 7251, електронний
реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 17026890, вартістю
12510грн.

Судові витрати
покласти на сторони пропорційно вдоволеної частини позовних вимог, стягнувши:

·на користь
ОСОБА_1 з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 46грн 27коп.;

·на користь
ОСОБА_2 з ОСОБА_2 90грн. 55коп.;

·на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_1 155грн.10коп.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана апеляційному суду Запорізької області через Мелітопольський

міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається

протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарженню, або може бути подана в десятиденний строк без попереднього

подання заяви про апеляційне оскарження.