РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого
судді                       Берещанської
І.І,

суддів                                           Кузнєцової
О. О.

Сокола B.C.

при
секретарі                                 Галіч
Ю.Є.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного суду АР Крим цивільну справу за позовом
закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок" до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до З AT
„Український мобільний зв'язок" про визнання договору та додаткової
угоди недійсними та відшкодування моральної шкоди.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сімферопольського районного суду
АР Крим від 13.12.2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.12.2006 року задоволено
позов ЗАТ „Український мобільний зв'язок". Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ЗАТ заборгованість за договором про надання послуг, пенсійний збір та договірну
санкцію у розмірі 2
000,80 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору та додаткової угоди
недійсними та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог та відмову у
задоволенні позову ЗАТ „Український мобільний зв'язок".

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при ухваленні рішення порушені
норми матеріального і процесуального закону, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи;

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга частково обґрунтована і підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у
порушення умов договору та додаткової угоди від 10.01.2005р. допустив
заборгованість по сплати послуг у розмірі 258,6
грн., яка, не звертаючи уваги на неодноразові попередження, не погашена, в
зв'язку з чим 30.10.2005
року дія договору припинена з покладенням на споживача матеріальної
відповідальності у вигляді договірної санкції із розрахунку 3,65 грн за 468 днів.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції у повному
обсязі колегія судів не може.

Справа № 22ц-1984/07                               головуючий суддя суду 1 інстанції
Сікорська Н.І.

суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції

Кузнєцова
О. О.

2

З матеріалів справи слід, що дія договору та додаткової угоди, укладених
10.01.2005р. між ЗАТ „Український мобільний зв'язок" і ОСОБА_1,
неодноразово обмежувалася, а 30.10.2005р. його дія припинена з ініціативи UMC,
у зв'язку з заборгованістю ОСОБА_1 за надання послуг зв'язку.

Пунктом 1,2
Додаткової угоди передбачено, що, у тому числі, у разі припинення дії
договору у зв'язку з несплатою Абонентом наданих йому послуг, забезпечення
виконання зобов'язання Абонента перед UMC шляхом сплати
Абонентом на користь UMC договірної санкції у розмірі 3,65 грн. за кожен
день, що залишився до закінчення терміну дії цієї додаткової угоди.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції
про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ „Український мобільний
зв'язок" як заборгованості за договором у розмірі 258,6 грн., так і
договірної санкції.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості стягнення вказаної суми, як пені,
суд правильно визнав неспроможними, оскільки, згідно з умовами договору та
додаткової угоди, зобов'язання за договором забезпечується договірною санкцією,
що не суперечить вимогам ст. 546-548
ЦК України, і до якої будь-яких обмежень у тому числі, передбачених Законом
України „При тимчасову заборону стягнення пені за несвоєчасне внесення плати за
послуги зв'язку", немає.

Разом з тим, колегія судів не може погодитися з
висновками суду щодо розрахунку суми договірної санкції, оскільки до неї
включений і період тимчасового обмеження надання послуг, що не відповідає
положенням п.п. 1.2 Додаткової
угоди, відповідно до якої договірна санкція нараховується з часу припинення дії
договору до закінчення терміну її дії.

З матеріалів справи слідує, що при укладенні договору 10.01.2005 року строком на 18 місяців /548 днів/, його дія
припинена 30.10.2005 року,
тобто за 254 дня до
закінчення терміну його дії.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне виключити з
вказаного розрахунку 214
днів тимчасового обмеження, як необгрунтовано нараховані.

Крім того, судом першої інстанції на користь UMC з
ОСОБА_1 стягнуто пенсійний збір у розмірі 6%,
що з розрахунку позивача склало 34
грн., з чим погодився суд першої інстанції, однак не може погодитися
колегія судів, оскільки 6%
від суми заборгованості складає 15,51
грн.

Доводи апелянта щодо підстав недійсності договору та додаткової угоди у
зв'язку з невідповідністю їх вимогам цивільного законодавства, укладення їх під
впливом обману, внаслідок перевищення представником ЗАТ „Український мобільний
зв'язок" своїх повноважень, а також щодо відшкодування моральної шкоди
були предметом ретельного аналізу, перевірки та оцінки суду першої інстанції,
та їм надана належна правова оцінка, як необгрунтованим і таким, що не
відповідають вимогам закону.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.3, 309
ч.1 п. 3 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.12.2006 року, знизивши
суму стягнення з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства
„Український мобільний зв'язок" 1
201,21 грн. та судовий збір - 51 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення та може

бути оскаржене протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили безпосередньо

до Верховного
Суду України.