Справа №22-ц-443 2007 р.                           Головуючий у 1 інстанції - Шелєхова А.В.
27                                                               Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

іменем
України

2007 року квітня « 04 » дня колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого -
Шевченка В.А.,

суддів              - Батюка А.В.,
Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного
районного суду м. Суми Сумської області від 08 грудня 2006
року

в справі за
позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Сумихімпром», ОСОБА_2про зобов'язання
спростувати недостовірну інформацію, викладену в характеристиці, що направлена
до дозвільної системи УМВС України в Сумській області та принести вибачення,-

встановила:

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 08
грудня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено
визнати такою, що не відповідає дійсності інформацію, викладену в
характеристиці ОСОБА_1 виготовленої для дозвільної системи УМВС України в
Сумській області в грудні 2005
року:

·  у грудні
2004 року
позивач скрив 2 випадки
прогулу ОСОБА_3, який у подальшому з підприємства був звільнений за прогули, що
було підтверджено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2005 року;

·  у січні 2005 року мав ряд
випадків відмови від несення служби без вогнепальної зброї, хоча призначався на
пости, де зброя не передбачена відповідно до акту міжвідомчої комісії від 1 грудня 1999 року,
зазначивши, що такі порушення мали місце, але в інший період.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено за
необґрунтованістю.

Додатковим рішенням від 28 лютого 2007 року
недостовірну інформацію, визнану такою рішенням Зарічного районного суду м.Суми
від 08.12.2006 p.,
зобов'язано спростувати шляхом направлення судового рішення до ВАТ
"Сумихімпром" та оголошення його в колективі особового складу загону
воєнізованої охорони, де працював позивач.

Стягнуто з ВАТ
"Сумихімпром" на користь ОСОБА_1 8 грн.50 коп. судових витрат, З грн. 75 коп. витрат на
ІТЗ.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального
права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

2

Судом встановлено про
те, що на час поновлення позивача на роботі, у нього закінчився строк дії дозволу на
право носіння відомчої зброї. У зв'язку з цим ВАТ "Сумихімпром"
звернулось до дозвільної системи УМВС України в Сумській області з питання
надання позивачу нового дозволу на право носіння відомчої зброї. Серед інших
документів, які необхідно надавати для вирішення вказаного питання, була надана
також і службова характеристика ОСОБА_1 Ця службова характеристика була
підписана начальником загону ВО
ВАТ "Сумихімпром" ОСОБА_2, узгоджена з головою цехового комітету
ОСОБА_4

Встановлено, що
дана характеристика складалася ОСОБА_2 у зв'язку з виконанням ним службових
обов'язків та в межах його функціональних обов'язків.

У вищеназваній "характеристиці" містились,
зокрема, такі відомості /
на рос/:

"Однако в ноябре 2004 года имел два случая
невыполнения требований начальника отряда по организации службы, личный состав
оперативной группы использовал не по служебному назначению. На замечания по
данным фактам реагировал болезненно. В декабре 2004 года скрыл два случая
прогулов своим подчиненным ОСОБА_3, который в последующем с предприятия был
уволен за прогулы, что было подтверждено решением Заречного районного суда г.
Сумы от 17 ноября 2005 года.

В журнале инструктажа личного состава караула за своего
подчиненного ОСОБА_3 поставил свою подпись, что противоречит требованиям
проведения инструктажа.

В январе 2005 года имел ряд случаев отказа от несения
службы без огнестрельного оружия, хотя назначался на посты, где оружие не
предусмотрено в соответствии с актом межведомственной комиссии от 1 декабря
1999 года.

Во время разбора фактов отказа от несения службы на
постах без оружия проявил вспыльчивость и невыдержанность" / ас.59/.

В даній справі позивач просив зобов'язати начальника
загону ВО ОСОБА_2 не пізніше одного
тижня після набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну
інформацію, викладену у "характеристиці", що направлена до дозвільної
системи УМВС України в Сумській області та принести йому вибачення з цього
приводу, оскільки викладена в ній інформація не відповідає дійсності, характеризує
його з негативної сторони.

Частково
задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про
недостовірність окремої інформації, викладеної в "характеристиці",
зокрема, про те, що "у січні 2005
року мав ряд випадків відмови від несення служби без вогнепальної зброї,
хоча призначався на пости, де зброя не передбачена відповідно до акту
міжвідомчої комісії від 1
грудня 1999 року".
При цьому суд першої інстанції зазначив, що "такі порушення мали місце,
але в інший період".

Колегія суддів
вважає, що в даному випадку заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про
помилковість рішення суду в частині висновку що "такі порушення мали
місце, але в інший період".

Дійсно,
вбачається, що предметом спору у даній справі є питання достовірності
інформації, викладеної в характеристиці, зокрема, про те, що "у січні 2005 року мав ряд
випадків відмови від несення служби без вогнепальної зброї...".

Тому висновок
суду про те, що "такі порушення мали місце, але в інший період",
знаходиться поза межами позовних вимог, тому він підлягає виключенню з рішення,
оскільки зроблений в порушення вимог ч.І ст.11 ЦПК України.

До того ж,
рішенням апеляційного суду Сумської області від 01 лютого 2007
року, постановленим у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Сумихімпром",
ОСОБА_5 про скасування розпорядження директора по роботі з персоналом ВАТ
"Сумихімпром" від 14.03.2005
року № 224, визнання
недостовірною інформації та ін. -
визнані недостовірними факти, викладені в названому розпорядженні про те,
що 19.02,23.02, 03.03 та 11.03.2005 року ОСОБА_1
відмовився від виконання трудових обов'язків без поважних причин .

з

Тому у вищенаведеній частині рішення суду підлягає зміні.

В той же час
колегія суддів вважає, що інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на
увагу.

Відповідно до
роз'яснень, даних в п.11
постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 25.05.2001
"Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 p. N 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії
творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Приймаючи до
уваги ці роз'яснення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що висловлювання :
"на замечания
по данным фактам реагировал
болезненно; во время разбора фактов отказа от несения службы на постах без
оружия проявил вспыльчивость и невыдержанность" - є критичною оцінкою
особистості позивача та певних фактів, не порушують захищених законом прав
позивача і не можуть бути підставою для задоволення позову.

Суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання
недостовірними інших фактів, викладених у "характеристиці". Наведені
в судовому рішенні мотиви з цього приводу відповідають матеріалам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових
даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення в цій
частині.

Оскільки суд
першої інстанції вірно вирішив позовні вимоги у справі, але помилково зробив
висновки, які знаходяться поза межами заявлених позовних вимог і саме в цій
частині колегія суддів змінює рішення, то підстав для зміни рішення в частині
судових витрат не вбачається.

До того ж
питання про судові витрати у справі вирішене шляхом постановления додаткового
рішення, яке не оскаржується .

Керуючись ст. 303, п.З ч.І ст. 307, п.4 ч.І ст.309,
ст.ст.313, 314, 316 ЦПК
України, колегія судців -

вирішила    :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 08 грудня 2006 року змінити,
виключивши з його резолютивної частини вказівку наступного змісту : "зазначивши,
що такі порушення мали місце, але в інший період".

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни .

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий Судді