Справа № 2-293/2007 р.
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем    України

23 березня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого                                            судді            Линника В.Я,

при
секретарі                                                              Бойчук
В .В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЗТО" про визнання недійсним пункту 3.3. договору на
пайову участь у будівництві житлового будинку, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, який
обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 12.07.2005 року було укладено договір № 12-07-2005/9 на пайову участь у будівництві
житлового будинку в с.м.т. Коцюбинське вул.. Доківська буд. № 17 (далі -
„Договір"). Відповідно до умов цього договору вона повинна була
перерахувати відповідачеві суму вартості квартири, а відповідач, в свою чергу,
зобов'язаний у погоджені строки здійснити будівництво житлового будинку № 17 по
вул. Доківській в с.м.т. Коцюбинське Київської області та після здачі його в
експлуатацію надати позивачу всі необхідні документи для наступного оформлення
у власність квартири НОМЕР_1, розташованої в цьому будинку. Загальна вартість
квартири відповідно до Договору складає 180
668,00 грн. Дану суму позивачка перерахувала відповідачу до 20.01.2006 року і просила
останнього видати їй довідку про сплату повної вартості квартири. Однак
відповідач відмовив їй у цьому, зазначаючи про наявність в неї заборгованості в
розмірі 18 342,00 грн. в зв'язку із зміною вартості об'єкту інвестування, яка
була змінена на підставі п. 3.3. Договору, де зазначено, що базова вартість
об'єкту інвестування змінюється Товариством в односторонньому порядку.

Вважаючи пункт 3.3. Договору
таким, що не відповідає пунктам 1.11,
8.1 і 9.4 самого
договору та статтям 627,
632, 652, 654 ЦК України, просила суд визнати п. 3.3 Договору від 12.07.05 № 12-07-2005/9 на
пайову участь у будівництві житлового будинку в с.м.т. Коцюбинське вул..
Доківська буд. № 17 недійсним.

Пізніше в судовому засіданні вона доповнила позовні вимоги. Вважала, що
строк здачі в експлуатацію будинку порушено відповідачем і це порушує її права
щодо отримання квартири, а видача довідки про сплату повної вартості квартири
не повинна залежати від факту здачі будинку в експлуатації. Тому просила
зобов'язати відповідача видати їй довідку про сплату повної вартості квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали збільшені позовні
вимоги, підтвердили обставини, наведені в позовній заяві, просили задоволити
позовні вимоги. При цьому представник позивача пояснив, що вважає за необхідне
визнати п. 3.3 Договору недійсним на підставі ч. 3 ст. 203 ЦК України в зв'язку
з тим, що волевиявлення позивача не було вільним і не відповідало його
внутрішній волі, оскільки на її зауваження відповідач відмовився вносити зміни
до Договору і позивач була змушена укладати договір на запропонованих умовах.

Представники відповідача позов не визнали. При цьому
зазначили, що відповідно до п. 3.3
Договору поточна ціна одного квадратного метра загальної площі об'єкту
інвестування змінюється відповідачем в односторонньому порядку та така зміна
поширюється на частину площі об'єкту, спорудження якої не сплачено інвестором
на момент запровадження таких змін. Моментом запровадження змін вартості
об'єкта інвестування є дата прийняття відповідачем відповідного рішення про
зміну базової вартості об'єкта, що будується. Згідно з наказами по товариству
базова ціна об'єкту інвестування збільшилась, про що позивачу надсилались
листи, однак вона відмовилась від оплати відповідних коштів, тому станом на 02.03.2006 року в позивача
виникла заборгованість в сумі 18342,00
грн. Представники відповідача вказували, що позивач добровільно підписала
Договір, пропозицій щодо внесення змін до нього від неї не надходило. Вважали,
що в задоволенні позову слід відмовити.

2

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача,
представників відповідача, заслухавши свідчення свідка, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач
ОСОБА_1 і ТОВ „ЗТО" уклали між собою договір від 12.07.05 № 12-07-2005/9
на пайову участь у будівництві житлового будинку в с.м.т. Коцюбинське вул..
Доківська буд. № 17 (а.с. 8-12), відповідно до умов якого позивач зобов'язалась
у визначені договором строки перерахувати відповідачу погоджену сторонами суму
коштів, а відповідач зобов'язався у погоджені сторонами строки після здачі
житлового будинку в експлуатацію надати позивачу всі необхідні документи для
наступного оформлення у власність двохкімнатної квартири НОМЕР_1 в будинку № 17
по вул. Доківській в с.м.т. Коцюбинське Київської області загальною площею
58,28 кв.м. (п.п. 1.3,1.4 Договору). Вартість одного квадратного метра
загальної площі цієї квартири сторони встановили в розмірі 3 100,00 грн., а загальну вартість квартири - 180 668,00 грн. (п. 1.9
Договору). Фінансування пайового будівництва в розмірі
цієї суми позивач повинна була перерахувати відповідачу в три етапи до 01.03.2006 року (п. 3.1
Договору).

Позивач сплатила відповідачу до 01.03.2006 року 180
684,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 02.11.05 № 1, від 20.01.06
№ 1 та квитанціями від 12.07.05 № 29, від 28.07.05
№ 3, від 22.09.05 № 2, від 16.12.05 № 77 (а.с. 22-24).
Позивачем було направлено листа від

2005
р.,
в якому вона просила надати їй акт звірки розрахунків по
Договору (а.с 13).
Після сплати всієї суми до позивача від відповідача
надійшов лист від 02.03.06
№ 38/1 (а.с. 14) де було зазначено, що
відповідачем збільшено вартість квадратного метра при інвестуванні в
будівництво житлового будинку № 17 по вул. Доківській в
с.м.т. Коцюбинське Київської області, в зв'язку з чим у позивача станом на

2006
р. виникла
заборгованість в розмірі 18
342,20 грн.

Судом встановлено, що відповідачем збільшена вартість
квадратного метра при інвестуванні в будівництво житлового будинку № 17 по вул. Доківській в с.м.т. Коцюбинське Київської області до 3500,00 грн. -
01.09.2005 р., до 3600,00 грн. - 10.10.2005 р., до 3700,00 грн. - 01.12.2005
р., до 3750,00 грн. - 12.01.2006 p., про що свідчать накази по ТОВ „ЗТО" від 01.09.05 № 01/09, від
10.10.05 № 10/10, від 01.12.05 № 01/12, від 12.01.06 № 12/01 (а.с. 18-21).

В судовому засіданні також встановлено, що, як повідомив
суд свідок ОСОБА_2, позивач за його порадою обрала відповідача як контрагента
для інвестування будівництва житлового будинку в см.т. Коцюбинське Київської
області. Позивач разом з ним двічі ознайомлювалась з умовами Договору: перший
раз в агентстві нерухомості, а другий раз при укладанні Договору в офісі
відповідача. Кожен раз у них виникали питання щодо умов договору, в тому числі
і пункту 3.3
останнього. Однак, незважаючи на те, що відповідачем не
було надано згоди на внесення змін в Договір, позивач погодилась на його
підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Як зазначено в ч. З цієї статті, на яку посилався представник позивача в
обґрунтування позовних вимог, волевиявлення учасника правочину має бути вільним
і відповідати його внутрішній волі.

На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що
при укладанні Договору сторони діяли добровільно, без психологічного чи
фізичного насильства, розуміючи зміст умов Договору та наслідки своїх дій.
Позивач бажала укласти договір з метою інвестування будівництва будинку для
отримання в подальшому квартири в ньому. Тому суд вважає, що Договір було
укладено з вільним волевиявленням позивача і відповідало її внутрішній волі.

Отже, підстав для визнання недійсним п. 3.3 договору від 12.07.05
№ 12-07-2005/9 на пайову участь у будівництві житлового будинку в см.т.
Коцюбинське вул.. Доківська буд. № 17 немає.

Крім того, відповідно до ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При укладанні Договору сторони дійшли згоди щодо всіх
істотних умов договору, в тому числі сторони дійшли згоди відносно ціни об'єкту
інвестування.

Згідно з ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, в той же час
частиною 2
цієї статті передбачено, що зміна ціни після укладення
договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або
законом.

3

Судом встановлено, що згідно з п. 3.3 Договору, сторони прийшли до згоди,
що поточна ціна одного квадратного метра загальної площі об'єкту інвестування
та відповідно базова вартість об'єкту інвестування змінюється відповідачем в
односторонньому порядку і така зміна поширюється виключно на ту частину
загальної площі об'єкту, спорудження якої не сплачено інвестором на момент
запровадження таких змін. Моментом запровадження зміни вартості об'єкта
інвестування є дата прийняття відповідачем відповідного рішення про зміну
базової вартості об'єкта, що будується.

В той же час, відповідно до п. 1.11
Договору при зміні обсягів робіт, величини фінансування сторони беруть на
себе зобов'язання внести відповідні зміни та доповнення до цього договору.

Виходячи з наявності двох суперечливих умов Договору, суд
дійшов висновку, що Договором не урегульована одностороння зміна ціни договору,
а тому слід керуватися вимогами ст. 525
ЦК України, де зазначено, що одностороння зміна умов договору не допускається,
якщо інше не встановлено договором або законом, та ч. 1 ст. 632 цього ж кодексу,
в якій вказується, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Сторонами не укладались жодні правочини на зміну вартості інвестування за
договором від 12.07.05 №
12-07-2005/9 на пайову участь у будівництві житлового будинку в с.м.т.
Коцюбинське вул.. Доківська буд. №
17.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачу
надсилались листи з пропозиціями прибути до відповідача з метою підписання
додаткових угод щодо зміни вартості об'єкту інвестування, оскільки ним не було
надано доказів на підтвердження даних обставин. Посилання при цьому
представника відповідача на копії фіскальних чеків Укрпошти (оригінали яких він
не зміг надати) є недоцільними, оскільки останні не містять інформації про те
ким, що саме та кому відправлялось за цими чеками.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно в
односторонньому порядку своїми наказами змінював ціну одного квадратного метра
загальної площі об'єкту інвестування. Тому позивач в повній мірі виконала свої
зобов'язання за Договором, перерахувавши відповідачу кошти на фінансування
пайового будівництва квартири НОМЕР_1
в будинку № 17 по вул.
Доківській в с.м.т. Коцюбинське Київської області в розмірі, що перевищує суму,
вказану в пунктах 1.9 та 3.1 Договору.

Крім того, відповідно до п/п 2.3.1
Договору після сплати позивачем суми вказаної в п. 3.1 Договору та
введення будинку в експлуатацію відповідач зобов'язався надати останньому
необхідні документи для наступного оформлення квартири у власність: акт
прийому-передачі квартири і довідку про сплату повної вартості квартири.

Таким чином, для надання відповідачем позивачу зазначених документів
необхідно існування одночасно двох умов -
сплата інвестором відповідної суми та здача об'єкту інвестування в
експлуатацію.

Як було встановлено в судовому засіданні, за твердженням сторін будинок № 17 по вул.
Доківській в с.м.т. Коцюбинське Київської області на момент розгляду справи не
здано відповідачем в експлуатацію.

Тому, не зважаючи на те, що позивачем в повній мірі сплачена сума
інвестування, суд не знаходить підстав для зобов'язання відповідача видати
довідку про сплату повної вартості квартири.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов не знайшов свого підтвердження
в суді і тому не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 525, 627, 628, 632 ЦК України,
ст. ст. 209, 214,215 ЦПК
України суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю „ЗТО" про визнання недійсним пункту 3.3. договору на
пайову участь у будівництві житлового будинку.

Рішення в
повному обсязі буде виготовлено до 31.03.2007
року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів та наступного подання апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.