Справа №2-1371/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 березня 2007 року.
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судці - Поймай
Ю.С.

при секретарі - Олешко В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2006 року
ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.

В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.02.1997
року. Шлюб для обох сторін є повторним. Від даного шлюбу неповнолітніх
дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини були припинені в серпні 2003 року в
зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних
проблем, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, які призвели до втрати почуття
любові та взаємної поваги. А тому позивач просив суд шлюб розірвати.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав, просив суд шлюб розірвати.

Відповідач та її представник ОСОБА_3. позов визнали, проти задоволення
позову не заперечували.

Суд, заслухавши пояснення сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам,
знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2
ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 14
лютого 1997 року
зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають.

Сім'я сторін розпалась в грудні 2001
року і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують.

Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами
і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. Подальше спільне життя
сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Витрати по розірванню шлюбу необхідно за його згодою покласти на позивача у
вигляді необхідності сплати мита на користь держави у розмірі 25 грн. 00 коп. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідача у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись ст.ст. 14,57-59,130,208,209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 14
лютого 1997 року в
Палаці шлюбів М.Кременчука, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 актовий
запис за № 117 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1держмито на
користь держави в сумі 25
грн. 00 коп.

ОСОБА_2 від
даного виду платежу звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня
проголошення та апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх спільного чи окремого
неподання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.