АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________ АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ________________________________________
Справа № 22-ц-692/2007 р.                            Головуючий
суду 1
інстанції- Шильнов М.О.
Доповідач Апеляційної інстанції - Кателін В.П.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді: Шестакової Н.В. Суддів: Філатової Є.В.,
Кателіна В.П. При секретарі: Гребенніковій И.О.

розглянувши у
відкритому судову засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим
про стягнення середньої заробітної плати за час невиконання рішення суду, у
зв'язку з поновленням на роботі, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 17 жовтня 2006
року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ДП РТПЦ АРК
про стягнення середньої заробітної
плати у сумі 483 грн. 99 коп. з урахуванням суми компенсації втрати частки грошових доходів, у зв'язку з
невиконанням рішення суду про поновлення його на роботі.

Вимоги
мотивовані тим, що рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11.01.2006 року, наказ № 53/к від 13.10.2004 року про його звільнення був визнаний незаконним
і він був поновлений на роботі на посаду начальника цеху № 1 ДП РТПЦ АРК. Порушуючи вимоги
ч. 5 ст. 235 КЗпП України,
відповідач виконав рішення суду тільки 10.02.2006
року, тобто через 30
днів. Відповідач належним чином не повідомив про скасування свого наказу
про його звільнення і про необхідність приступити до виконання своїх обов'язків
на посаді начальника Цеху №1,
і у зв'язку з цим вважає, що рішення суду на протязі одного місяця відповідачем не було виконано. За
вказаний період на його користь необхідно стягнути середній заробіток в
сумі 1 037 грн. 81 коп. Частину
заробітної плати, у зв'язку з перебуванням
його на лікарняному, відповідачем було виплачено. Просить стягнути залишок
недоплаченої заробітної плати, з урахуванням виплати компенсації втрати
частки грошових доходів у сумі 483
грн. 99 коп.

Рішенням
Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки   Крим   від   17   жовтня   2006   року,   у   задоволенні
позовних   вимог

ОСОБА_1
до ДП РТПЦ АРК про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення
суду про поновлення на роботі - відмовлено.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить йог скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити
його позовні вимоги, посилаючись на те, що при його ухвалені, судом були
порушені норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню,
рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Як встановлено з
матеріалів справи, на підставі рішення Апеляційного суду АР Крим від 11 січня 2006 року, наказ ДП РПЦ АР Крим № 53/К від 13 жовтня 2004 року про звільнення позивача з роботи був визнаний
незаконним, і ОСОБА_1поновлено на роботі на посаду начальника Цеху № 1 ДП РТПЦ АР Крим
та стягнуто з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 14 460 грн. 05 коп.

Наказом ДП РТПЦ
АР Крим № 11/К від
19 січня 2006 року, відповідач
скасував свій наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи, і останній був поновлений
на роботі на посаду начальника Цеху №1
ДП РТПЦ АР Крим з 01
листопада 2004 року, з
виплатою середньомісячного середнього заробітку у сумі 1 037 грн. 81 коп.. Фактично до роботи позивач не
приступив тому, що відповідач тільки 19
січня 2006 року
скасував свій наказ по звільнення ОСОБА_1 з роботи, а 15 лютого 2006 року направив
йому телеграму, щоб він з'явився на роботу і приступив до своїх обов'язків
(а.сп.30).

З 13 січня 2006 року по 03 лютого 2006 рік, позивач
знаходився на лікарняному. Згідно розрахункового листа (а.сп. 69), позивачу була
виплачена заробітна плата у сумі 704
грн. за період його знаходження на лікарняному, а відповідно до довідки ДП РТПЦ АР Крим і платіжного доручення №70 від 29 січня 2007 року, позивачу
була донарахована заробітна плата у сумі 207
грн. 56 коп., і
з урахуванням стягнення податків та інших
обов'язкових платежів у бюджет, 157 грн. 95 коп. було перераховано позивачу через Сімферопольський
почтампт „Укрпочта".

Відповідач
стверджував, що ОСОБА_1 проведений розрахунок заробітної плати, у зв'язку з
знаходженням його на лікарняну з розрахунку його середньомісячної заробітної
плати 880 грн.
Колегія суддів не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки
відповідно до рішення Апеляційного суду АР Крим від 11 січня 2006 року
середньомісячна заробітна плата позивача визначена
у сумі 1037 грн. 81 коп., з якої і був проведений розрахунок по виплаті ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв'язку з поновленням його на
роботі.

Відповідно до ч. З статті 61 ЦПК України, обставини які були
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Колегія суддів вважає, що
обставини відносно встановлення середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1
не потребують доказування при розгляді даної справи за його позовом , щодо якого були
встановленні ці обставини.

Згідно ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За
такими обставинами, позивачу необхідно ще донарахувати заробітну
плату, за час знаходження його на лікарняному з 13.01.2006 року по 03.02
2006 рік у сумі 231 грн.23 коп. ( середній заробіток-1037 грн.81 коп.; заборгованість по виплаті заробітної
плати з урахуванням компенсації втрати частки грошових доходів 483 грн. 99 коп. - 207 грн. 56 коп. виплаченої
суми 29 січня 2007 року = 231 грн. 23 коп.).

За такими
обставинами, приймаючи до уваги, що по справі встановлені всі обставини, в
додаткових доказах потреби немає, припущена судом помилка в оцінці доказів, і у
зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне ухвалити нове рішення, яким
частково задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись
ст..ст.301, 303, 304, п. 2 ст. 307, п.З с 309, 316. 317. 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати.

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 17 жовтня 2006 року скасувати. Стягнути з Державного підприємства
Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті заробітної плати за період з 11 січня 2006 року по 10 лютого 2006 рік у сумі 231 грн. 23 коп. без
врахування податків і обов'язкових платежів.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців до Верховного
Суду України в касаційному порядку.