Справа №2-482/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року                                                                                               м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі:           головуючого
- судді                          Дідика В. В.

при секретарі                                    Андріканич С. С

за участю:
позивача                                             ОСОБА_1

представника співвідповідача       Дудурич І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1до
Мукачівського державного аграрного коледжу, Державного
сільськогосподарського підпроиємства «Ключарківське» про визнання права
власності на квартиру за набувальною давністю,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності за набувальною
давністю на квартиру АДРЕСА_1Мукачівського
району. Позовні вимоги мотивує тим, що вселився у дану квартиру в 1968 році на підставі
спільного рішення адміністрації Мукачівського радгосп-технікуму та
профспілкового комітету. Прописаний в даній
квартирі з 05.06.1984 року, протягом всього періоду
проживання в квартирі сплачував квартплату та інші комунальні платежі, проводив
поточний та капітальний ремонт. З 1966
року перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов.
Мукачівський державний аграрний коледж (раніше радгосп-технікум), згідно наказу
Мінагрополатики України передав частину майна ДСП «Ключарківське» в тому числі і зазначений будинок.

З урахуванням
наведеного, зазначаючи, що добросовісно заволодів чужим майном (квартирою) і
продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою більше двадцяти років
ОСОБА_1 вважає, що набув право власності на цю квартиру набувальною давністю.

В судовому
засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав повністю, з наведених в
позові підстав просив їх задоволити.

Представник
співвідповідача ДСП «Ключарківське»
в судове засідання з'явився, проти позову не заперечив, вирішення даного
питання залишив на розсуд суду.

Суд, заслухавши
пояснення позивача, представника співвідповідача, переглянувши матеріали
справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судов встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом
встановлено що, ОСОБА_1прописаний в будинку АДРЕСА_1Мукачівського району, що стверджується записом про
реєстрацію місцяпроживання в паспорті громадянина України ст.11. З копії
документації по розподілу майна Мукачівського державного аграрного технікуму між
Мукачівським державним аграрним технікумом та Державним
сільськогосподарським підприємством «Ключарківське» вбачається, що будинок № 32 в результаті
розподілу майна відійшов до ДСП
«Ключарківське», що стверджується актом приймання передачі майна від 10.02.2005 року. Відповідно
довідки № 06 від 17 січня 2007 року виданої ДСП «Ключарківське» - з гр. ОСОБА_1
договір найму житла, що належить до державного житлового фонду не ускладалось.

З матеріалів
справи та з доводів ОСОБА_1 вбачається, що позивач сплачував комінальні платежі
за утримання квартири №
АДРЕСА_1.

Однак, спільного
рішення адміністрації Мукачівського радгосп-технікуму та профспілкового
комітету, на яке посилається позивач при обгрунтуванні вимог позову ОСОБА_1- суду не подано з
невідомих причин. Документу, який би підтверджував перебування його на обліку
громадян, що потребують поліпшення житлових умов позивачем суду не
представлено.

Правової
підстави вселення і проживання позивача в квартирі АДРЕСА_1- судом не
встановлено.

Відповідно до
ст. 52 ЖК
України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються
громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету
підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом
відповідної Ради народних депутатів, а у окремих випадках - за спільним
рішенням адміністрації і профспілкового
комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних
депутатів про надання жилих приміщень для заселенняю.

Знідно ч.1 ст. 58 ЖК України на
підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду виконавчий комітет відповідної Ради народних депутатів видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Користування
жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду (ст. 61 ЖК України)
здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, укладеного на
підставі ордера на жиле приміщення.

Статтею 344 ЦПК встановлено,
що особа. Яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років - набуває право
власності на це майно (набувальна давність).

Посилання
позивача на те, що він добросовісно заволодів чужим майном і продовує відкрито,
безперервно володіти ним (квартирою) більше двадцяти років в результаті чого,
має право на вказану квартиру за набувальною давністю - суд оцінює
критично, оскільки, визнання майна власністю фактичного доросовісного
володільця (набувальна давність ст. 344
КПК) можливе, якщо власник майна тривалий час не виявляв наміру визнати річ
(майно) своєю, то він погодився з її втратою, і при відсутності презумції права
державної власності.

З наявних у
матеріалах справи письмових доказів вбачається, що даний будинок належить до
державного житлового фонду, перебуває у віданні Міністерства аграрної політики
України на підставі наказу якого -
переданий Мукачівським державним аграрним технікумом за актом приймання - передачі
Державному сільськогосподарському підприємству «Ключарківське».

При цьому суд
констатує, що згідно до «Прикінцевих та перехідних положень» ЦПК 2004 року - правила ст.344
ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння
майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Стаття 34 Закону України
«Про власність» встановлює, що Загальнодержавну (республіканську)
власність складають: земля; майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради
України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів
державної безпеки, внутрішніх військ і Державної прикордонної служби України;
оборонні об'єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального
користування, зв'язку та інформації, що мають загальнодержавне
(республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський
національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і
створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші
фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно
державних підприємств; об'єкти соціально-культурної сфери або інше майно,
що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її
економічний та соціальний розвиток.

Статтею 60 ЦПК встановлено,
що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Таким чином,
враховуючи те, що позивачем в судовому засіданні не доведено і не підтверджено
доказами підставність вимог позову суд, вважає їх такими, у задоволенні яких
слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 5, 52, 58, 61 ЖК України, ст. 344 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 208,
209, 212-218, ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1до
Мукачівського Державного аграрного коледжу, Державного
сільськогосподарського підприємства «Ключарківське» про визнання права
власності на квартиру за набувальною давністю.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.