Справа
№ 2-440/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
грудня 2007 року
Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко В.Г.,

при секретарі - Мартинюк Є.Я.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_3.

представника відповідача: ЗАТ „Страхова компанія
„Інгосстрах” -Харченка О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну  справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЗАТ „Страхова компанія Інгосстрах” про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні
2007 року  ОСОБА_1 звернувся в суд  до відповідачів із зазначеним позовом.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 17.11.2006 року
між ним та ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах”   укладений договір страхування наземного
транспорту - автомобіля ЗАЗ 110307 ЗНГ,НОМЕР_1.
31.12.2006 року внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася з
вини відповідача ОСОБА_2,  застрахований
автомобіль отримав пошкодження.  Розмір
матеріального збитку заподіяного в результаті пошкодження належного йому
автомобіля спеціалістами Кіровоградської науково-дослідної лабораторії судових
експертиз визначений в сумі 10076.38 грн. . За договором страхування
відповідачем ЗАТ „Страхова компанія Інгосстрах” проведена часткова виплата
вартості відновлювального ремонту в сумі 6872 грн. 90 коп. В іншій частині у
виплаті відмовлено.  Посилаючись на
зазначене, після уточнення позовних вимог,
просив стягнути з ЗАТ „Страхова компанія Інгосстрах”  невиплачену суму відшкодування в розмірі
2725.06 грн. у тому числі: 1945.06 грн. невиплаченого страхового відшкодування
прямих матеріальних збитків,  380 грн.
на   проведення  незалежної оцінки розміру матеріального
збитку, 400 грн.  на проведення
товарознавчих досліджень а також понесені ним витрати в справі на сплату
судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.   Збитки в розмірі 1477.51 грн, у тому числі
1258.42 грн. -  втрати товарного
виду,  219.09 грн.- безумовної франшизи,
відшкодування яких договором страхування не передбачено, та 3000 грн. у
відшкодування моральної шкоди,  просив
стягнути з відповідача ОСОБА_2,  з вини
якого безпосередньо сталася дорожньо-транспортна пригода.           У судовому засіданні позивач і його
представник позов  підтримали і дали
пояснення, по обставинам, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2  у судове засідання не з”явився про час і
місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно,  підтвердженням чому є розписки про вручення
судових повісток. З проханням про розгляд справи в його відсутності до суду не
звернувся.  У попередньому судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 своєї вини в порушенні правил дорожнього руху та
відшкодування матеріальних збитків позивачеві у розмірі,  відшкодування яких не передбачено договором
страхування, не заперечував, в частині відшкодування моральної шкоди  позов не визнав.

Представник
відповідача ЗАТ „Страхова компанія Інгосстрах”,
заперечуючи позов посилався на те, що страхова компанія свої обов'язки
за договором страхування наземного транспорту
від 17.11.2006 року  виконала
належним чином перерахувавши
страхувальнику ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6872.90 грн. Розмір збитків
на вказану суму визначений згідно страхового акту  1-2528 від 22.03.2007 року .  При цьому висновки страхового агента
вважаються кінцевими. На підставі зазначеного просив у позові відмовити

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом
установлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля ЗАЗ 110307 ЗНГ, НОМЕР_1 , 2005
року випуску. (а.с. 20,98-99)

17.11.2006
року між  ЗАТ „Страхова компанія
„Інгосстрах”(страховик)  та Деревінським
О.Г.(страхувальник)   укладено договір
страхування  наземного транспорту -
вищезазначеного автомобіля, розмір страхової суми 21909 грн , що складає 100
відсотків дійсної вартості транспортного засобу,   строком на 12 місяців.  Об'єктом страхування  за цим договором є  майнові інтереси, що не суперечать  законодавству України, пов'язані  з володінням, користуванням і розпорядженням
транспортним засобом. (а.с. 11-12)

31.12.2006
року в результаті дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце  о 18.00 год. на перехресті вулиць Короленка_-Куйбишева
автомобіль  ЗАЗ 110307 ЗНГ, НОМЕР_1,
належний позивачеві, був пошкоджений
Особою винною у скоєні ДТП, в результаті якої  автомобіль позивача отримав пошкодження,
визнано  відповідача ОСОБА_2, який при
керуванні  належним йому автомобілем
ДЕО-Ланос ,  державний реєстраційний
номер НОМЕР_2,   на зазначеному
перехресті при повороті ліворуч на надав дорогу
автомобілю  ЗАЗ 110307 ЗНГ,
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який рухався
прямо в зустрічному напрямку та допустив з ним зіткнення, чим порушив
ПДР. Зазначені обставини підтверджується постановою суду  від 15.01.2007 року згідно якої ОСОБА_2
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП  та
матеріалами адміністративної справи, які оглянуті судом у судовому
засіданні (а.с.9,98-99)

За
узгодженням зі страховою компанією з метою визначення розміру збитку внаслідок
пошкодження, автомобіль був представлений позивачем  для проведення незалежної  експертизи пошкоджень спеціалістами
Кіровоградської науково-дослідної лабораторії
судових експертиз, якими згідно висновку
№ 15 від 11.01.2007 року розмір збитку визначений - 10076 грн. 38 коп.,
в тому числі: вартість відновлювального ремонту- 8817 грн. 96 коп., втрата
товарної вартості - 1258 грн. 42 коп. .96 коп. Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру № 1 від 04.01.2007 року
за проведення  автотоварознавчих
досліджень позивачем сплачено 380 грн. ( а.с. 10,21-26, 18).

Згідно
зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик)
зобов”язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначені у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а  а
страхувальник зобов”язується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови
договору.

Згідно з
п.п.7, 7.1.1   договору страхування,
укладеного між позивачем та страховою компанією,  страховим випадком за цим договором
визнається пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП за його участю,  що і мало
місце 31.12.2006 року за участю застрахованого транспортного засобу
належного ОСОБА_1, що  і  що визнано відповідачами.

Згідно з
умовами договору страхування  розмір
завданого збитку ( кошторису вартості відновлювального ремонту) визначається
після огляду транспортного засобу, яка здійснюється за рахунок Страховика
(п.15.3, 15.5) з урахуванням документів наданих страхувальником, а також
документів і відомостей отриманих Страховим агентом самостійно.

Пунктом
15.17 зазначеного договору передбачено, що
прийняття Страховиком
рішення  про виплату або
відмову  у виплаті страхового
відшкодування, яке при одержанні  від
Страхувальника  заяви про виплату
страхового відшкодування та усіх документів, передбачених договором,  довідки ДАЇ і одержання акта  товарознавчої експертизи, оформляється  страховим актом протягом тридцяти  робочих днів.

Рішення  про виплату страхового відшкодування  ОСОБА_1 по його заяві від 03.01.2007
року,    відповідачем -  ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах” прийнято
і оформлено страховим актом  № И-2528 від
22.03.2007 року.  У страховому акті
загальний  розмір матеріального збитку в
сумі 7091,99 грн.  визначений на підставі
Звіту № 1217 від 05.03.2007 року про проведення незалежної оцінки вартості
відновлювального ремонту, виконаного ОСОБА_4- фізичною особою підприємцем. . По
умовам страхування  сума страхового
відшкодування за виключення безумовної франшизи - 219.09 грн.,  страховим актом визначена в  сумі 6872.90 коп. і грошові кошти в
зазначеній сумі згідно видаткового
касового ордеру №111 від 12.04.2007 року виплачені  позивачеві. (а.с.42-43, 44-52,18).

Різниця
між розміром збитку- відновлювального ремонту автомобіля позивача,  який визначений у висновку № 15 від
11.01.2007 року спеціалістів-товарознавців Кіровоградської науково-дослідної
лабораторії судових експертиз, якими проводилось дослідження пошкодженого
автомобіля за участю представника відповідача - ЗАТ „Страхова компанія
„Інгосстрах”- 8817.96 грн.  та  Звіті № 1217 від 05.03.2007 року ПФП ОСОБА_4,
який зазначений у страховому акті- 7091.99 грн., становить - 1725.97 грн.  Будь-яких роз”яснень  щодо відхилення при визначенні розміру
страхового відшкодування розміру збитку визначеного  у висновку №15 від 11.01.2007 року  відповідач ЗАТ „Страхова компанія
„Інгосстрах” позивачеві не надав .

Пунктом  15..4
договору страхування передбачено, що
у разі незгоди  Страхувальника з
висновками експерта, Страхувальник може за свій рахунок замовити проведення
іншої експертизи .

Згідно
висновку  автотоварознавчої експертизи №
272/5 від 29.10.2007 року,   призначеної
судом за клопотанням позивача, розмір матеріального збитку , завданого
пошкодженням  транспортного засобу,
визначений рівним 10076.38 грн., в тому числі: 8817.96 грн. - вартість
відновлювального ремонту, 1258.42 грн. втрата товарної вартості, яким по суті
підтверджено  результати висновку № 15
від 11.01.2007 року, що суд   визнає
об”єктивним підтвердженням розміру
матеріального збитку, завданого позивачеві пошкодження належного йому
автомобіля в результаті ДТП і приймає зазначений висновок  як належний доказ.

Твердження  відповідача
ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах”
про   достовірність визначення  розміру матеріального збитку,  визначеного
у звіті № 1217 від 05.03.2007 року, виконаного  ПФП ОСОБА_4 який, як встановленого в судовому
засіданні, має методичні похибки,   судом
відхиляються. Суд вважає, що зазначений відповідачем  звіт про визначення розміру матеріального
збитку    носить необ”єктивний характер
,  а тому
не може бути визнаний судом належним доказом.

Таким чином, суд вважає встановленим, що на
даний час  сума невиплаченого
відповідачем    ЗАТ „Страхова компанія
„Інгосстрах” страхового відшкодування
матеріального збитку, заподіяного позивачеві в результаті пошкодження
належного йому автомобіля,  яка підлягала
відшкодуванню згідно умов договору  (
вартість відновлювального ремонту, за виключенням безумовної франшизи),  становить
(8817.96-6872.90-219.09)  =
1725.97 грн.

Відповідно
до положень ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов”зання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням
зобов”язання є  невиконання  або
виконання з порушенням умов визначених
змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Аналізуючи
встановлені судом обставини і правовідносини, що їм відповідають, суд приходить
до висновку про порушення
відповідачем  ЗАТ „Страхова
компанія „Інгосстрах”  зобов”язання за
договором страхування і порушення прав позивача
на повне і своєчасне відшкодування збитку, заподіяного пошкодженням
застрахованого транспортного  засобу і
вважає, що  сума невиплаченого страхового
відшкодування - 1725.97 грн., а також витрати
понесені позивачем на проведення
незалежної оцінки пошкоджень - 380 грн. , яка згідно умов договору  проводиться за рахунок  страховика, 1725.97+380=2105.97грн.  підлягає стягненню на користь позивача.

Відшкодування
матеріальної  шкоди, заподіяної
позивачеві  втратою товарного виду  пошкодженого автомобіля, термін експлуатації
якого з моменту його випуску на час  ДТП
становить менше двох років, визначений у висновку автотоварознавчої
експертизм   № 15 від 11.01.2007 року,
в  розмірі 1258.42 грн., безумовної
франшизи - 219.09 грн., а всього  1477.51
грн. , відшкодування яких не передбачено договором страхування (п. 15.6.4),
суд, відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України покладає на відповідача
ОСОБА_5, як на власника джерела підвищеної небезпеки, з вини якого
безпосередньо і заподіяна шкода.

Крім
того, суд вважає,  що  пошкодження автомобіля, яке сталося
безпосередньо з вини відповідача ОСОБА_2,
в результаті чого  позивач  протягом двох місяців був позбавлений
можливості розпоряджатися автомобілем на власний розсуд, що спричинило
негативні  зміни в його житті, оскільки
транспортний засіб використовувався ним як задоволення    власних потреб  так і для вирішення  сімейних проблем, пов”язаних  із спілкуванням  з батьками похилого віку, які мешкають в
іншому населеному пункті, та малолітнім сином, і потребувало від позивача
додаткових зусиль для організації свого життя.
На підставі зазначеного суд приходить до висновку , що позивачеві
заподіяно моральну шкоду, вимоги його є обгрунтованими  і, з урахуванням  встановлених обставин та наданих
доказів,  відповідно до ст. 1167 ЦК
України, підлягають відшкодуванню
відповідачем  ОСОБА_2 в
розмірі  920 грн.

Так як
позовні вимоги задовольняються частково, відшкодування судових витрат понесених
позивачем у справі, які підтверджено документально: витрати на сплату судового
збору і інформаційно технічне забезпечення розгляду справи - 91.05 грн.,
(а.с.1-3,86)   проведення експертизи -
400 грн. (а.с.89 ), суд покладає на
відповідачів пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 610,  614,
979, 982, 988,  990, ,1166, 1167,
1187 ЦК України,   ст.ст.
10,11,209,214-215,218 ЦПК України,   суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з ЗАТ “Страхова компанія “Інгосстрах” на користь ОСОБА_1 2105 (дві тисячі сто
п”ять ) грн. 97 коп. страхового відшкодування матеріальних збитків, 481(
чотириста вісімдесят одна) грн. судових витрат.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  1477(одна
тисяча чотириста сімдесіт сім) грн. 51 коп.
матеріальних збитків, 920 (дев”ятсот двадцять) грн. на відшкодування
моральної шкоди, 10 (десять) грн. 05
коп. судових витрат.

В іншій
частині позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний  строк   з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної  скарги
або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя