УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня    2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді                       Іващенко В.В.

Суддів                                            Летягіної О.В.

Сінані О.М.

При секретарі       Сафіній Ф.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі   цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист

честі і гідності і спростування недостовірної інформації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Красно гвардійського районного суду від 17 січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі і гідності шляхом
зобов'язання відповідачки спростувати недостовірну інформацію, поширену про
нього серед жителів с.Комарівка Красногвардійського району та зобов'язання
ОСОБА_2 публічно вибачитися перед ним.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що відповідачка звернулася до Красно гвардійського РВ ГУ МВС України в АР
Крим із заявою, в якій навела про нього наклеп, принизила його честь та
гідність, повідомивши, що він, нібито, систематично ображає її та членів її
родини , погрожує
їй вбивством та розправою над сім'єю.

Рішенням
Красногвардійського районного суду від 17
січня 2007 року
ОСОБА_1 в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду, як такого, що
постановлене з порушенням вимог матеріального і процесуального права. При цьому
посилається на те, що суд не врахував показання свідків, які є суперечливими і свідчать про наявність факту
розповсюдження недостовірної інформації стосовно нього.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення сторін, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не обгрунтована і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи
рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про захист честі і
гідності, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів доказів, які
б свідчили про поширення про нього негативної інформації з боку ОСОБА_2

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони не суперечать матеріалам справи, фактичним
обставинам, вимогам матеріального і процесуального закону.

Так, звертаючись
із вказаним позовом до суду ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2  розповсюджує  про
нього  недостовірну  інформацію
серед  сусідів  і

Справа № 22-ц-23172007р.           Головуючий
в 1 інстанції: Шевченко І.В.

Доповідач: Іващенко В.В.

мешканців с. Комарівка
Красногвардійського району, зверталася до правоохоронних органів, зокрема до
міліції, із вимогою про порушення проти нього кримінальної справи з приводу
погрози вбивством. ( а.с.4-6)

Але, в ході
судового розгляду даного спору в суді першої інстанції позовні вимоги свого
підтвердження не знайшли.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2
звернулася до Красно-гвардійського РВ ГУ
МВС України в АР Крим із заявою про застосування заходів до ОСОБА_1. За
результатами її звернення була винесена постанова від 08 квітня 2007 року, згідно з
якою у порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 за признаками злочину, передбаченого
ст. 129 КК
України було відмовлено.(
а.с.38).

ОСОБА_1 також
звернувся до Красногвардійського РВ ГУ
МВС України в АР Крим із заявою про порушення стосовно ОСОБА_2 кримінальної
справи за дачу завідомо неправдивих свідчень за ст. 384 КК України, про
що йому також було відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія судів, дійшов правильного висновку про
відсутність факту поширення недостовірної інформації з боку ОСОБА_2 щодо
ОСОБА_1, оскільки позивач не навів достовірних доказів про поширення
недостовірних відомостей.

Відносини, які
склалися між сторонами, мають характер особистої неприязні на підставі
численних конфліктних ситуацій, і, на думку колегії суддів, у площину
регулювання кримінальним законодавством, або цивільним законом не
трансформувалися, тому судовому захисту не підлягають.

Колегія суддів
зазначає, що звернення особи до правоохоронних органів за захистом своїх прав,
порушених іншою особою, а також показання свідка на попередньому слідстві не
можуть розглядатись як поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено,
що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації
певної особи.

Позивач не
довів, що метою звернення відповідачки до правоохоронних органів було
приниження його честі, гідності і ділової репутації.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не беруться, як такі, що не засновані на праві, і такі, що не
містять в собі правових підстав для скасування судового рішення.

Таким чином,
колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без
змін.

Керуючись
статтями 303,307,308,314
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Красногвардійського районного суду від 17
січня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в

касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня

проголошення.

Справа № 22-ц-23172007р.        Головуючий в 1 інстанції:
Шевченко І.В. Доповідач: Іващенко В.В.