Справа № 2-1136/07
Рішення

Іменем України

19
грудня 2007 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Орендовського А.В., при секретарі Шатній Т.О., за участю
адвоката ОСОБА_5. та представника позивача ОСОБА_6., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Скадовськ справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
фермерського господарства «Буря» про стягнення боргу,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів,
обґрунтовуючи його тим, що 04.10.1999 року він уклав договір позики з
відповідачкою ОСОБА_2. Відповідно до угоди він передав відповідачці 2450
доларів США, які вона зобов'язалася повернути до 01.12.2000 року, про що
написала розписку. 04.12.1999 року відповідачка ОСОБА_2. знову звернулася з
проханням позичити гроші і він надав їй в борг 3000 доларів США під 7% в місяць
на строк до 01.12.2000 року. В обумовлений строк гроші повернуті не були.
01.05.2002 року відповідачка ОСОБА_2. разом зі співмешканцем ОСОБА_4. знову
звернулася до нього за позикою, і, посилаючись на тяжкий збіг сімейних
обставин, просила продовжити грошові зобов'язання до 01.11.2002 року та
одночасно позичити 1500 доларів США під 8% в місяць, які  зобов'язалася повернути також  до 01.11.2002 року, але до теперішнього часу
свої зобов'язання не виконала. Всього за вказаний період він позичив ОСОБА_2
6950 доларів США.  На підставі
вищевикладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_2суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та відсотки за користування
грошима в розмірі 153608,83 грн., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги.  Вважає, що загальний строк позовної давності
на звернення до суду за захистом свого права ним пропущено з поважної причини,
оскільки про порушення свого права він дізнався
07.09.2006 року при останній зустрічі з ОСОБА_2., яка визнала факт
позики грошей, але не змогла назвати дату повернення боргу. Просив суд поновити
строк позовної давності та задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2., яка одночасно являється
головою фермерського господарства «Буря», позовні вимоги не визнала та
пояснила, що дійсно брала у ОСОБА_1. гроші в борг в сумах, які вказані у
розписках на потреби фермерського господарства «Буря». Восени 2003 року вона
разом з ОСОБА_4. виконала свої зобов'язання по договорам позики та повернула
позивачу борг і відсотки на загальну суму 65000 грн. Позивач розписки їй не
повернув, пояснивши, що він їх загубив. Тоді на її вимогу позивач написав
відповідну розписку, вказавши в ній, що претензій до них він не має, яку
чоловік поклав у свій паспорт.
ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_4. помер при невідомих обставинах, документів при
ньому не знайшли, також зникла і розписка. Вказані обставини були відомі позивачу,
але до 2006 року він не звертався до неї про повернення боргу. У вересні 2006
року її опитував дільнічий інспектор, якому вона повідомила, що дійсно позичала
у позивача гроші, але восени 2003 року борг повернула. Просила суд у позові
відмовити в зв'язку з пропуском строку для звернення до суду за захистом права.

Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився, але подав заяву, в
якій позовні вимоги не визнав, оскільки від матері ОСОБА_2. дізнався, що свої
зобов'язання щодо повернення позики батьки виконали в повному обсязі, тому
ОСОБА_1. не вимагав повернення боргу в період з осені 2003 року по листопад
2006 року. Його батько, ОСОБА_4., помер ІНФОРМАЦІЯ_1року. Оскільки позивач у
встановлений законом термін не пред'явив свої вимоги до спадкоємців з приводу
зобов'язань померлого батька, він позбавляється права вимоги до спадкоємців
кредитора. З цих підстав просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що
позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує
питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

Відповідно до статей 71, 76 ЦК України (в ред. 1963р.), який діяв в той
час, строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено,
встановлюється в 3 роки, а перебіг строку позовної давності починається з дня
виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Згідно наданих позивачем розписок від 04.10.1999 року та від 04.12.1999
року строк виконання зобов'язань по поверненню боргу встановлений сторонами до
01.12.2000 року, а по зобов'язанню від 01.05.2002 року - до 01.11.2002 року.
Таким чином, строк позовної давності по цим зобов'язанням закінчився 01.12.2003
року та 01.11.2005 року відповідно, тобто позивачем пропущений строк для
захисту свого права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України (в ред. 1963 р.) закінчення строку
позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо
суд визнає поважною причину пропуску позовної давності, порушене право підлягає
захисту.

В заяві від 14.03.2007 року про поновлення процесуального строку позивач
вказав, що строк пропущено з поважної причини, оскільки про порушення свого
права він дізнався 07.09.2006 року, коли відповідачка не змогла назвати
конкретну дату повернення боргу і в зв'зку з чим він звернувся до
правоохоронних органів.

Суд не може погодитися з цим доводом позивача щодо дня, коли він дізнався
про порушення свого права, оскільки в розписках було вказано день, коли
відповідачка повинна була повернути борг, і відповідно, право на позов позивач
мав вже наступного дня.

Згідно зі ст. 261 ч. 5 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком
перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Ствердження позивача про те, що відповідачка визнавала борг і тому строк
позовної давності переривався, суд до уваги не приймає, оскільки позивач не
надав доказів на підтвердження цього, а до постанови дільничного інспектора від
25.09.2006 року про визнання відповідачкою боргу суд відноситься критично, тому
що у поясненні, яке є у відмовному матеріалі
№ 1230, вона повідомила інспектора про те, що дійсно брала в борг у
позивача гроші, які восени 2003 року повернула.

Відповідно до ст. 75 ЦК України (в ред. 1963 р.) позовна давність
застосовується судом незалежно від заяви сторін.

В зв'язку з тим, що позивач звернувся до суду після закінчення строку
позовної давності, а поважних причин пропуску строку судом не встановлено, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_3. та фермерського
господарства “Буря” задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не
пред'явив вимогу до спадкоємців, що прийняли спадщину, у встановленні  законом строки, позбавляється права вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що позивач знав про смерть ОСОБА_4, був
присутнім на його похоронах. Доказів виконання вимог закону про пред'явлення
вимоги відповідачу ОСОБА_3., який прийняв спадщину, позивач суду не надав, тому
він позбавляється права вимоги.

Керуючись статтями  ст.ст. 71, 75, 76, 80 ЦК України (в ред. 1963
р.), ст.ст. 261 ч. 5, 1281 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК України,
суд -

Вирішив:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, фермерського
господарства «Буря»  про стягнення боргу
в сумі 153608,83 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 20 днів до Апеляційного
суду Херсонської області після подання заяви про апеляційне оскарження, яка
може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення до Скадовського
районного суду.

Суддя                                                                                                       Орендовський
А.В.