Справа № 22ц-325/2007                                      Головуючий у 1
інстанції Ткаченко Т.Б.
Категорія 19                                                          Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого
Песоцької Л.І.

Дяченка
В.М., Шапара Ю.І.

при секретарі Сінгур Н.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовами ОСОБА_1до
Маріупольської дитячої музичної школи №2 (далі МДМШ №2) про відшкодування
майнової і моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача МДМШ №2 на
рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22
лютого 2007 року,

в стан о вила:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернулася до суду з
даними позовами про відшкодування шкоди. Вказувала на те, що вона з 1977 року
працювала концертмейстером у МДМШ №2, у 1979 році фактично була переведена
викладачем, але відповідні наказ і запис у трудовій книжці відповідачем не
оформлені. Пенсійним фондом їй відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років
з 1 жовтня 2004 року у зв'язку з відсутністю в трудовій книжці записів про
роботу викладачем. Неодноразово вона зверталася до директора школи з заявами
про внесення змін у трудову книжку, але належні записи своєчасно виконані не
були. З 1 серпня 2006 року їй призначена пенсія за віком. Посилаючись на те, що
з вини відповідача вона не оформила пенсію за вислугу років, позивачка просила
стягнути з відповідача на її користь у відшкодування майнової шкоди 7162 грн.
07 коп., виходячи з розміру мінімальної пенсії, у відшкодування моральної шкоди
5000 грн. і судові витрати.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя від
22 лютого 2007 року стягнуто з МДМШ №2 на користь позивачки у відшкодування
майнової шкоди 7145 грн.25 коп., моральної - 500 грн., судових витрат -719
грн.81 коп. У задоволенні
позову до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі міста
Маріуполя про відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач МДМШ №2 ставить питання
про скасування рішення в частині відшкодування майнової шкоди і постановления нового рішення
про стягнення зазначеного відшкодування з Управління Пенсійного фонду,
посилаючись на необґрунтованість відшкодування шкоди за рахунок музичної школи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника МДМШ
№2 Турченка П.І. і третьої особи директора школи ОСОБА_2., які просили рішення
скасувати і відмовити в позовах до музичної школи, представника Управління
Пенсійного фонду України у Жовтневому районі
міста Маріуполя Азжеурова В.А.
і  представника

2

позивачки ОСОБА_1. ОСОБА_3., які просили рішення залишити
без зміни, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду скасуванню з постановлениям
нового з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч.ч.1,3 ст.303 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1. 1 вересня
1977 року була прийнята на роботу в МДМШ №2 концертмейстером, з 1 вересня 1979
року переведена викладачем і звільнена з роботи з 20 січня 1997 року, але
адміністрація школи своєчасно не видала наказ про її переведення викладачем і не
внесла відповідні записи в трудову книжку. ОСОБА_1. своєчасно звернулася в
Пенсійний фонд, але їй було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у
зв'язку з тим, що за записами в трудовій книжці про виконувану роботу вона не
мала права на зазначену пенсію. На звернення позивачки директор школи
неодноразово змінював записи у трудовій книжці, але з порушенням положень
Інструкції про порядок ведення трудових книжок, і лише у жовтні 2006 року вніс
належні записи. З 1 серпня 2006 року ОСОБА_1. призначена пенсія за віком.

Задовольняючі позови, суд вказав на те, що, у зв'язку з
допущеними відповідачем МДМШ №2 порушеннями при оформленні трудової книжки,
позивачка з 1 жовтня 2004 року по 1 серпня 2006 року була позбавлена права на
призначення і отримання пенсії за вислугу років. Колегія суддів вважає, що з
висновками суду погодитись не можна.

Згідно з п.п."б" п.7, п.11 Порядку подання та
оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",
затверджене постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005
року до заяви про призначення пенсії (у тому числі за вислугу років) додаються
документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу
для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у
ній від 12 серпня 1993 року №637.

Згідно з п.1 зазначеного Порядку за відсутності трудової
книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі
інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними документами.

Відповідно до п.20 Порядку у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових
умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємства або організації. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної
роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди
включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на
підставі яких видана зазначена довідка.

З пояснень представника відповідача МДМШ №2 Турченка
П.І., третьої особи директора школи ОСОБА_2., позивачки ОСОБА_1. і її
представника ОСОБА_3., даних трудової книжки позивачки (а.с.11-14), наказу про
прийняття на роботу, довідки про педагогічне навантаження, вбачається, що
ОСОБА_1. з 1 вересня 1977

3

року була прийнята на роботу в МДМШ №2 концертмейстером.
З 1 вересня 1979 року їй були надані і педагогічні години викладача. З заявою
про переведення з 1 вересня 1979 року викладачем ОСОБА_1. не зверталася,
продовжувала виконувати роботу концертмейстера. По 1 вересня 1985 року її
навантаження складалося з годин концертмейстера та викладача, азі вересня 1985
року по день звільнення 20 січня 1997 року - тільки з годин викладача. У 1997
році вона отримала трудову книжку і до жовтня 2004 року з заявами про внесення
змін у записи про роботу не зверталася. МДМШ №2 має документи про період роботи
позивачки, прийняття її на роботу, її педагогічне навантаження годинами
концертмейстера і викладача, особові рахунки, відомості на виплату заробітної
плати та інші документи про роботу.

З пояснень позивачки і директора школи вбачається, що у
2004-2006 роках вона зверталася з заявами про внесення запису в трудову книжку
про її переведення з 1 вересня 1979 року на роботу викладача, які
задовольнялись директором.

З пояснень представника Управління Пенсійного фонду Азжеурова В.А., даних пенсійної
справи, відповідей Управління Пенсійного фонду (а.с.17, 30, 32, 42) вбачається,
що управлінням не приймалося рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1. пенсії
за вислугу років, оскільки з відповідною заявою вона не зверталась, а
надавалися роз'яснення відносно права на пенсію за вислугу років. Управлінням
перевірялись первинні документи про роботу позивачки викладачем, які
знаходяться у школі та централізованій бухгалтерії.

Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що
оскільки у відповідача МДМШ №2 є первинні документи про роботу ОСОБА_1., у тому
числі, викладачем, і не приймалося рішення про відмову у призначенні їй пенсії
за вислугу років з підстави ненадання відповідачем таких документів, висновок
суду про те, що з вини відповідача позивачка була позбавлена права на
призначення та отримання пенсії за вислугу років є необгрунтованим і підстави
для задоволення її позовів про відшкодування майнової і моральної шкоди за
рахунок МДМШ №2 відсутні.

З урахуванням встановленого рішення суду підлягає
скасуванню з відмовою в задоволенні позовів ОСОБА_1.   до МДМШ №2 про відшкодування шкоди.

До Управління Пенсійного фонду позивачка позов про
відшкодування шкоди не заявляла і заперечувала проти притягнення управління до
участі у справі в якості відповідача (а.с.65).

Керуючись
ст.ст.303, 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Маріупольської дитячої музичної школи
№2 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 22 лютого 2007 року скасувати.

В задоволенні позовів ОСОБА_1до Маріупольської дитячої
музичної школи №2 про відшкодування майнової і моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.