Справа № 22ц-2702                                                          Головуючий в 1 інстанції- Сазонова М.Г.
Категорія-36                                                               Доповідач-
РІШЕННЯ

іменем        України

20 березня 2007 року   Апеляційний суд Донецької області в складі: головуючого-
судді Пономарьової О.М.. суддів- Бабенка
П.М., Бондаренко Л.І. при секретарі - Проляпі О.В. за участю позивача ОСОБА_1,
відповідача  ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до
відповідачки , обґрунтувавши його тим, що за
рішенням Старобешівського райсуду Донецької області від 16 червня 2004 року з нього стягнуто аліменти в розмірі
14 частини його заробітку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Крім того, за рішенням цього ж суду від 06.03.06 року з нього стягнуті
аліменти в розмірі 16 частини його заробітку(
доходів) на користь ОСОБА_5 на утримання його доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Оскільки загальний розмір стягнення аліментів з його заробітної плати
складає 12 частину його заробітку, просив
зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь позивачки до 16
частини його заробітку.

Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 25 грудня
2006 року позов задоволено. Анульовано рішення цього ж суду від 16 червня 2004
року про стягнення з позивача 14 частини
його заробітку на користь відповідачки.

Стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти в розмірі 16 частини
його заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, 16
квітня ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, починаючи з 05
жовтня 2006 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати вказане рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві в
задоволенні позову , посилаючись на те, що це
рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначила ,що суд не врахував вимог ст.192 СК України про те ,що розмір
аліментів може бути зменшено в разі зміни
матеріального стану, погіршення або покращення здоров'я. Але суд не вказав про це в рішенні, на навів доказів на зміну матеріального
стану позивача, погіршення його здоров'я.

Також суд не врахував, що позивач, на час розгляду справи, мешкав разом з
бувшою дружиною, вів спільне господарство.

Не врахував, що розмір стягуваних аліментів відповідно до ст.. 182 СК України може бути більшим ніж
50%.

В судовому засіданні відповідачка
доводи апеляційної скарги підтримала.

Позивач просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін,
посилаючись на те, що рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши
доповідь судці-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати
з ухваленням нового рішення  з таких
підстав :

2

Відповідно до
вимог ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів .визначений за рішенням суду
або за домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення
або поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що позивач за рішенням Старобешівського райсуду Донецької області від 16 червня 2004 року
сплачує аліменти в розмірі 14 частини його заробітку на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Крім того, за рішенням цього ж суду від 06.03.06 року з нього стягнуті
аліменти в розмірі 16 частини його заробітку(
доходів) на користь ОСОБА_5 на утримання його доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Але висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи.

Зменшуючи розмір аліментів суд обґрунтував свої висновки тим, що позивач сплачує аліменти в розмірі більше 13 частини свого
заробітку , який згідно довідки за період з березня по серпень 2006
року складає 1399,71 грн.

Тобто при вирішенні цього питання суд виходив з вимог Кодексу про шлюб та сім'ю України в ред.. 1963 року і не врахував вимог, які
передбачені ст.. 192 СК України.

При цьому суд не врахував, що позивач не надав судові доказів на те, що у
нього погіршився матеріальний стан та здоров'я. Навпаки, матеріальний стан його
покращався. Також суд не врахував і ту обставину, що відповідачка одержує
мінімальну заробітну плату в сумі 375 грн. ,при цьому на її утриманні
знаходиться дитина, яка страждає на хронічне захворювання-
хронічний бронхіт з астматичним компонентом.

Судом не врахувало, що позивач проживає разом з ОСОБА_5 та дитиною від другого шлюбу і при зменшенні розміру
аліментів дитина від першого шлюбу буде знаходитись у нерівному
матеріальному стані.

Ці обставини підтверджені поясненнями сторін, довідками про заробітну плату
сторін та довідкою медичного закладу, витягом
з домової книги. (а.с 11-12,17-18,20,22).

За таких обставин відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, що
стягуються на користь відповідачки.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення,
яким   слід відмовити в задоволенні
позову.

Керуючись
ст.ст.303, п.2ч.1 ст.307 , п.3 ч.1 ст.309   , ст.313-316     ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Рішення Старобешівського районного
суду Донецької області від 25 грудня 2006 року скасувати.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення  набирає законної сили з дня його
проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.