Справа № 2-1510/2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2007 року Полтавський
районний суд Полтавської області  в
складі:

головуючого судді
Кіндяк І.С.

при секретарі                Кудрявцевій Ю.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микільської сільради Полтавського р-ну,
Полтавської райдержадміністрації про визнання права власності на  майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності
на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1,
зазначивши, що в квітні 1990 року він разом з сім”єю переїхав на постійне місце
проживання в с.Ваці Полтавського району. Згідно протоколу засідань правління
колгоспу ім. Шевченка № 5 від 04.05.1990 року йому була надана робота в
колгоспі, а на зборах уповноважених колгоспу від 22.12.1990 року його прийняли
в члени колгоспу. Так як вони з дружиною працювали в колгоспі, їм надали
безоплатно старий житловий будинок, який знаходився в АДРЕСА_1.
Правовстановлюючі документи на будинок не видавались. Оскільки будинок
знаходився в аварійному стані, позивач зробив капітальний ремонт будинку,
газифікував його, перекрив дах, поставив новий паркан, навіс, самочинно
збудував тамбур літ. „а-1” та сарай літ. ”В”. Забудова здійснювалась самочинно
без належного дозволу, будівельного паспорту та проектної документації на
забудову ділянки та на будівництво житлового будинку та господарських будівель
і споруд. В даний час будинок не перебуває на балансі будь-якої установи, на
протязі 17 років в ньому проживає його сім'я. Просив визнати за ним право
власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

В
попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення
аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник
відповідача Полтавської РДА позовні вимоги визнав та не заперечував проти
задоволення позову.

Представник
відповідача - Микільської сільської ради в судове засідання не з'явився, надавши
суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Виходячи
з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при
проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд,
заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно архівного витягу Полтавської РДА  22.12.1990 р.
(протокол засідань правління ім. Шевченка №3) ОСОБА_1 було прийнято в
члени колгоспу, у зв'язку з відсутністю житла на засіданні правління колгоспу
ім. Шевченка від 26.07.1990 року було відмовлено позивачу в задоволенні заяву
про надання кращого житла (а.с.13-14), так як у нього є будинок який він
отримав в 1990 році.

Відповідно
ст. 344 ЦК України особа, яка заволоділа чужим майном і продовжує відкрито
володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це
майно.

Окрім цього на
земельній ділянці державного фонду площею 0,25 га (а.с12) позивачем самовільно
без належного дозволу чи належно затвердженого проекту  збудовано тамбур „а-1”, сарай „В” АДРЕСА_1

Відповідно до
архітектурно-будівельного висновку КП „БТІ та МБ Полтавського району”
встановлено, що будівля розташована на ділянці без порушення Державних
будівельних норм України ДБН 360-92 „Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень”, планувальне та конструктивне вирішення будинку
не відповідає вимогам діючим на даний час державним будівельним нормам БДН
В.2.2-15-2005 „Житлові будинки. Основні положення”,  а саме - щодо висоти житлових приміщень
(повинно бути не менше 2,5м) та щодо відсутності віконного прорізу в зовнішній
стіні приміщення кухні літ.1-4 (не допускається), але враховуючи рік побудови
(1942), можливо  визнати  житловий будинок придатним для постійного
проживання з житловою площею 30,3 кв.м. після влаштування віконного прорізу в
зовнішній стіні приміщення кухні (літ. 1-4) (а.с.10-11).

04.10.2007 р. КП
„Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району”
виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, в
якому власником домоволодіння, що розташоване АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_1
(а.с.5-9).

Визнання
відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб.

На
підставі викладеного, ст.ст. 344, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 7, 8, 10,
11, 60, 130, 174, 209, 212-215,  218  ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що
розташовані по АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя :

\