Категорія 21(3)                                                                                 Затолочний
Доповідач Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року березня 01 дня колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого             - Михайлів Л.В.,

Суддів             - Карнаух В.В., Братіщевої Л.А.,

При
секретарі             - Гладиш К.І.,

За участю
представника позивачки ОСОБА_2,

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області на рішення
Центрально-Міського районного, суду м. Кривого Рогу від 06 травня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом про стягнення
моральної шкоди з відповідача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого
Рогу від 06 травня

2006 року її
позов до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.

Дніпропетровську
Дніпропетровської   області  про
стягнення   моральної   шкоди

задоволено
повністю.

З відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Дніпропетровську Дніпропетровської області на користь позивачки стягнуто 20 000 гривень.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України й м. Кривому Розі ставить питання про скасування рішення
суду, оскільки судом порушені норми матеріального і процесуального права. Суд
не взяв до уваги, що на підставі ст. 77 Закону України "Про державний
бюджет на 2006 рік" з 01.01.2006 року призупинена дія абзацу четвертого,
статті 1 ( в частині відшкодування моральної шкоди), підпункту "є"
пункту 2 частини 1 ст. 21, частини 3 ст. 28, частини 3 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати
працездатності". Суд неправильно керувався ст. 34 Закону
України" Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,. які призвели до
втрати працездатності", відмовивши відповідачу в задоволенні клопотання
про призначення МСЕК для встановлення факту спричинення моральної шкоди.

2

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивака працювала у Першій Криворізькій нотаріальній
конторі на посаді консультанта з 27
вересня 2004 по 27 травня 2005 року. 24 січня 2005 року наказом по
нотаріальній конторі позивачка була направлена у відрядження до м.
Дніпропетровська. Перебуваючи у відрядженні, 27 січня 2005
року, позивачка потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої
отримала травми.

Відповідно до акту №
2 про нещасний випадок на підприємстві, акту спеціального розслідування
групового нещасного випадку від 19.03.2005,
виписки із історії хвороби №
У-1103, № П-5693,
довідки Комунального закладу «Міська клінічна лікарня № З» позивачці
встановлено 65 % втрати
працездатності, встановлена друга група інвалідності, що підтверджується
довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності,
потреби у додаткових видах допомоги від 26.05.2005
року № 448187, посвідченням
№ НОМЕР_1 серії
АВ.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції
обгрунтовано керувався ст. 28

Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних

випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели
втрату працездатності», яка

передбачає відшкодування Фондом моральної шкоди за
наявності факту його

спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди позивачці у зв'язку з нещасним випадком на
виробництві, встановлений в судовому засіданні. Позивачка переносить як фізичні
так і моральні страждання та переживання, отримані травми позбавляють
можливості вести звичний спосіб життя, виходити на роботу, спілкуватися з
оточуючими, що особливо болісно для молодої працездатної жінки.

Висновок суду про відшкодування позивачці з боку відповідача
відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004 року № 1-рп2004р.
відповідно до якого, громадяни, котрим встановлена стійка втрата професійної
працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди.

Розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз'яснень п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується
характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої
травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,
конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідків, що
наступили. Суд при визначенні розміру спричиненої позивачці з боку відповідача
моральної шкоди врахував, фізичні і моральні страждання позивача, їх тривалість
і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,
конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

Доводи відповідача про те, що суд не врахував, що на
підставі ст. 77 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік!' з
01.01.2006 року призупинена дія абзацу четвертого, статті 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди), підпункту "є" пункту 2 частини 1 ст.
21, частини 3 ст. 28, частини 3 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві, і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності"
є безпідставними, оскільки правовідносини сторін виникли до набрання чинності
цим Законом, який не має зворотної сили і розповсюджується на ті
правовідносини, які

3

виникли
після 01.01.2006 року, а
позивачці  втрата професійної
працездатності вперше встановлена 26.05.2005
року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що суд
неправильно керувався ст. 34
Закону України" Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели
до втрати працездатності"; а також про те, що відмовивши відповідачу в
задоволенні клопотання про призначення МСЕК для встановлення факту спричинення
моральної шкоди, є безпідставними і висновків суду не спростовують.

Однак з матеріалів справи видно, що визначена судом сума відшкодування
моральної шкоди- 20 000 грн. не
відповідає важкості перенесених страждань позивачки та ступеню втрати нею
працездатності, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суму відшкодування
належить зменшити до 17 000 грн.

В іншій частині рішення відповідає нормам матеріального
та процесуального закону.

Керуючись ст.ст.
303,307,309, 313-314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу               Відділення   виконавчої
дирекції Фонду   соціального

страхування  від
нещасних   випадків   на
виробництві  та професійних  захворювань України в м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області задовольнити частково.

Змінити рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 травня 2006 p., зменшивши суму
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_117 000 грн.

Рішення може бути оскаржене на протязі двох місяців до
Верховного Суду України з моменту набрання ним     законної сили.