Справа  № 2-741 2007 рік
З А О Ч Н Е       Р І  Ш Е Н Н Я
року                                                                        Ялтинський міський суд Криму
складі судді  :
участю адвоката:                                         ОСОБА_3
у відкритому судовому засіданні в залі
Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2до Державного підприємства Міжнародний
дитячий центр «Артек», за участю третьої особи: комунальне підприємство
«Ялтинське бюро технічної інвентаризації» про визнання незаконною відмови у
видачі свідоцтва про право власності на підставі приватизації,
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час
слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не надав.
Суд вважає  можливим розглянути
справу у відсутність представника відповідача на підставі ст. 225  ЦПК України.
звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати необґрунтованою відмову
Державного підприємства Міжнародний дитячий центр «Артек» в дачі згоди на
приватизацію квартири № АДРЕСА_1міста Ялта і зобов'язати відповідача розглянути
їх заяву про приватизацію спірної квартири і видати їм свідоцтво про право
Вимоги мотивують тим, що вони є
наймачами квартири № АДРЕСА_1міста Ялта. Згідно з рішенням Господарського суду
АРК, даний будинок знаходиться в повному господарському веденні МДЦ «Артек». 18 березня 2004 року вони звернулися до
відповідача із заявою про передачу квартири у приватну власність на підставі
приватизації, на що їм була дана відповідь, що МДЦ «Артек» не має законних повноважень для вирішення цього питання. Позивачі
вважають, що дана відмова суперечить чинному законодавству і порушує їх житлові
права на приватизацію квартири, тим паче, що є рішення суду, яке набрало
законної сили, яким був встановлений обов'язок відповідача оформляти і видавати
наймачам державного житлового фонду, що знаходиться в їх веденні - свідоцтва
про право власності.
Представник відповідача на попередньому
судовому засіданні позов не визнав, представив суду розпорядження Керівника
Державного управління справами від 18 грудня 2002 року, яким затверджений
Перелік житлових будинків і квартир, в який також входить і спірна квартира, що
знаходяться на території ДП України МДЦ «Артек» і які не підлягають приватизації.
Суд, вислухавши думку позивачки,
адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачі
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. є наймачами квартири № АДРЕСА_1міста Ялта (а.с. 9, оборот).
18 березня 2004 року ОСОБА_1.
звернулася до Генерального директора МДЦ «Артек» із заявою про оформлення
передачі у приватну власність квартири, займаної нею сумісно з членами сім'ї на
умовах найму (а.с. 9).
21 травня 2004 року їй була дана
відповідь, що її заява розглянута адміністрацією ДП України МДЦ «Артек» і
повідомлено, що МДЦ «Артек» не має законних повноважень на вирішення цього
Згідно ч. 2 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир
(будинків) державного житлового фонду або придбання їх в житлових кооперативах,
на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва або отримання
у власність на інших підставах, передбачених законодавством України.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного
житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, і органами місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському веденні або
оперативному управлінні яких знаходиться державних житловий фонд.
Рішенням Господарського суду АРК від
16 грудня 2003 року був частково задоволений позов ДП МДЦ «Артек» і за ним визнано право повного господарського
ведення на загальнодержавне майно, що складається з об'єктів житлового фонду,
розташованих в смт. АДРЕСА_1(а.с. 41-42).

Таким чином, судячи з даного рішення
Господарського суду, і згідно Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду», саме МДЦ «Артек» є
органом приватизації для спірної квартири, і лише він має законні повноваження
для вирішення цього питання.

Що стосується Розпорядження
керівника державного управління справами від 18 грудня 2002 року про
затвердження переліку житлових будинків і квартир, що не підлягають
приватизації, то воно було прийняте на підставі і у виконання Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду», постанови Кабінету Міністрів
України «Про механізм введення Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Тобто даний нормативний акт не
повинен суперечити Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду», який визначає правові основи приватизації житла, що знаходиться в
державній власності, його подальше використовування і утримання.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» визначений вичерпний перелік будинків
(квартир), які не підлягають приватизації. Вищезгадане Розпорядження доповнює
цей перелік, тобто вступає в суперечність із Законом, який має вищу юридичну
силу.

Згідно п. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акту закону
України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, що має вищу юридичну
силу.

Крім того, дане розпорядження вже
було предметом судового дослідження при вирішенні судом позову ОСОБА_4до ДП МДЦ «Артек» про приватизацію квартири (цив. Справа №
2-145205). Суд зобов'язав відповідача, не дивлячись на наявність даного
Розпорядження, видати ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на квартиру.
Рішення суду набрало законної сили, а тому неправомірність даного розпорядження
не підлягає доказуванню знов (а.с. 12).

Також представником відповідача була
представлена Постанова Верховної Ради Криму від 11 березня 1994 року, згідно
якій не підлягають приватизації будинки, розташовані на території цілісних
рекреаційних майнових комплексів, яким є ДП МДЦ «Артек» (а.с. 32, 33).

Разом з тим, дана Постанова також
вже була предметом судового дослідження при розгляді справи за позовом
ОСОБА_4до МДЦ «Артек» про визнання необґрунтованою відмови в
приватизації квартири (цив. Справа № 2-6801), і суд дійшов висновку, що дана
Постанова суперечить ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду», а тому відповідач не має права перешкоджати позивачам в
вирішенні питання про приватизацію державного житлового фонду (а.с. 15-19).
Вказане рішення суду набрало законної сили, а отже встановлені ним обставини,
згідно ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню знов.

Крім того, позивачкою було
представлене свідоцтво про право власності від 29 серпня 2001 року, видане
сім'ї ОСОБА_5на квартиру № 2 літер «А», будинок № АДРЕСА_2міста Ялта. Вказаний
будинок також включений в перелік житлових будинків, що не підлягають
приватизації, проте в даному випадку МДЦ «Артек» визнавав себе  органом
приватизації і видав наймачам свідоцтво про право власності на житло (а.с.
43-44).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова МДЦ «Артек» в наданні позивачам згоди на приватизацію їх
квартири є необґрунтованою, і що саме МДЦ «Артек» є  органом приватизації,
зобов'язаним видати сім'ї ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на займану ними
квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 ЖК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового
фонду»,  ст. ст. 8, 10, 60, 61, 212, 213,
215, 217, 218, 225 ЦПК  України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2- задовольнити.

Визнати відмову Державного підприємства Міжнародний дитячий центр «Артек» у
дачі згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_1міста Ялта - неправомірною.

Зобов'язати Державне підприємство Міжнародний дитячий центр «Артек»
розглянути заяву ОСОБА_1 про приватизацію квартири і видати ОСОБА_1і
ОСОБА_2свідоцтво про право власності на квартиру № АДРЕСА_1міста Ялта.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше
п'яти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява,
не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне
рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді АРК через Ялтинський
міський суд у порядку та строки згідно ст.
ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: