Справа № 22ц - 317/07                                     Головуючий
у 1 інстанції Костюкевич O.K.
44                                                      Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 р. квітня 4                                                                                                                          м.Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
Шевчук Л.Я.

суддів Свистун
О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.Г.

з участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
колективного підприємства «Квант» про визнання проекта на благоустрій вул.Застав'я у м.Луцьку недійсним за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення -заочне - Луцького
міськрайонного суду від 24 січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі позивач вказує на незаконність рішення суду із-за
неправильного застосування норм матеріального і процесуального права,
невідповідності висновків суду обставинам справи та просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, задовольнивши позовні вимоги.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2007 року в
позові ОСОБА_1 до колективного підприємства «Квант» про визнання недійсним проекта на благоустрій
вул.Застав'я у м.Луцьку -відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що судом першої інстанції не взято до
уваги наданих доказів, а саме: атласу м.Луцька, де зазначена вул.Застав'я,
довідки садівничого товариства «Дружба» від 28 жовтня 1998 року і довідки
виконкому Луцької міської ради від 17 грудня 1987 року про закріплення за
ОСОБА_2 земельної ділянки НОМЕР_1 площею 807 кв.м.

Крім того, судом не враховано, що Державним управлінням екології та
природних ресурсів у Волинській області від 22 травня 2005 року відкликано
погодження щодо проекту на реконструкцію чи благоустрій АДРЕСА_1

Судом першої інстанції встановлено, що права позивача
внаслідок виконання проекту по благоустрою вул.Застав'я у м.Луцьку порушені не
були і він не надав суду доказів, як вимагає ст.60 ЦПК України, про недійсність
оскарженого проекту.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги

та   вимог,   заявлених
у   суді   першої інстанції, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що розпорядженням виконкому Луцької
міської ради від 21 вересня 1998 року №510 р в дозволено ТзОВ торгововиробничій
фірмі «Обрій» побудувати дорогу на вул.Заставя згідно з узгодженим проектом.
Зобов'язано забудовника перед початком будівництва отримати дозвіл на
проведення будівельних робіт в інспекції держархбудконтролю. КП «Квант»
виготовило проект благоустрою вул. Застав'я.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міського суду від 20 січня 2000
року у ОСОБА_2 вилучено самовільно зайняту земельну ділянку розміром 152,45
кв.м. в ділянці №766 садівничого масиву «Дружба» по вул.Боровиковського у
м.Луцьку. Рішенням Луцького міського суду від 8 лютого 2001 року зобов'язано
ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні вилученою земельною ділянкою шляхом
перенесення огорожі. Вказані рішення ухвалені за позовом Луцької міської ради,
оскільки проводилась реконструкція вул.Боровиковського та вул.Застав'я і на
даний час ніким не скасовані та набрали законної сили.

В ході проведення примусового виконання зазначених вище рішень суду, на
вилученій земельній ділянці було знищено металевий паркан та викорчовано 8
дерев, що належали ОСОБА_2, дружині позивача по даній справі.

Отже, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 не було завдано будь-якої
шкоди виготовленням КП «Квант» проектно-технічної документації на благоустрій
АДРЕСА_1

Відповідно до ст.3 ЦПК України - кожна сторона має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися в суд за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач не надав доказів, як вимагає ст.60 ЦПК України, щодо
порушення його прав, свобод чи інтересів, таким чином суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про відмову у позові.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення - заочне - Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2007 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.