Справа № 2- 1087
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючій судді Кайро І.А., при секретарі Авакян А.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач
просить суд стягнути з відповідача на його користь 5000 гривень боргу та судові
витрати по справі у розмірі 231 гривня, а саме: за сплату судового збору - 51
гривна; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30
гривень; витрати на правову допомогу - 150 гривень. Позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач взяв у нього в борг 02 лютого 2006 року 5000 гривень і
повинний був повернути гроші до 28 лютого 2006 року. Однак, добровільно він
борг не повернув до теперішнього часу, у зв'язку з чим позивач та змушений
звернутися до суду з даною позовною заявою.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, при цьому він пояснив
що проти стягнення з нього суми боргу він не заперечує, проте він заперечує
проти стягнення з нього судових витрат.

Заслухавши
пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах:

Відповідно
до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, - зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У
силу ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, - за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошті або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

При
цьому судом достовірно встановлено, що 02 лютого 2006 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір позики грошових коштів у розмірі 5000
гривень. Відповідач зобов'язався повернути борг до 28 лютого 2006 року, про що
написав письмову розписку (а.с. 9).

Однак,
до теперішнього часу відповідач добровільно борг не повернув.

При таких обставинах, суд вважає, що відповідач не виконав взятих на себе
зобов'язань, в зв'язку з чим, з нього на користь позивача підлягає примусовому
стягненню борг у сумі 5000 гривень.

Крім
того, оскільки позов задоволений, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: за сплату
судового збору - 51 гривна; витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 30 гривень; витрати на правову допомогу - 150 гривень, які
підтверджені у суді документально.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст.
526, 1046 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1- задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 борг у сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень, та судові
витрати у сумі 231 (двісті тридцять одна) гривня, а усього - 5231 (п'ять тисяч
двісті тридцять одну) гривню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст. ст.
294-296 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ підпис

З оригіналом згідно

Суддя