Справа № 2-1018/07
РІШЕННЯ

Ім'ям України

12 березня 2007
року

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області в складі

головуючого - судді Панченко
О.М.

при секретарі - Яріш Л .В.,

за участю
представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, відповідача

ОСОБА_2,

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
виконком Бердянської міської ради, про розділ земельної ділянки,

Встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що за договором
купівлі-продажу він придбав 1/2 частку будівель і споруд, розташованих за
адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 2165 кв.м.

Власником іншої частки цього комплексу будівель і споруд є відповідач в
справі. Зазначає, що комплекс фактично розділений в натурі. Оскільки розмір
земельної ділянки договором купівлі-продажу об'єкта нерухомості не визначений,
вважає, що відповідно до ст 377 ЦК України до особи, яка придбала будівлю чи
споруду, переходить право власності на ту частку земельної ділянки, яка
необхідна для їх обслуговування.

Посилаючись на рівність часток співвласників в праві власності на об'єкт
нерухомості, прохає розділити земельну ділянку по 1/2 частки між сторонами
відповідно до висновку незалежного спеціаліста, яке долучено позивачем до
справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та
пояснила, що раніше спірна дільниця належала ВАТ „Шляхмаш", але згодом
підприємство відмовилося від неї та зараз вона належить міській раді.
Відповідач користується всією земельною ділянкою, проте позивач бажає здійснити
поділ, оскільки зараз відповідачем створюються перешкоди. Прохає позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував
та пояснив, що він також бажає здійснити поділ, але не за таким варіантом, як
пропонує позивач. Вважає, що висновок експерта не можна приймати до уваги,
оскільки він виконаний без урахування того, що відповідачу належать в'їзні
ворота на праві власності.

Представник третьої особи до судового засідання не
з'явився, направив до суду заяву, в який проти задоволення позову не заперечує,
прохає справу розглянути за відсутністю представника.

2

Аналізуючи
докази, надані в справі, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно договору купівлі-продажу 1/2 частини комплексу будівель та споруд,
який укладено між відкритим акціонерним товариством „Шляхмаш" та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу
ОСОБА_4, реєстровий НОМЕР_1,
позивачу належить 1/2 частина комплексу будівель та споруд, що знаходиться
в АДРЕСА_1, розташованого
на земельній ділянці розміром 2
165,00 кв.м. у фактичному користуванні знаходяться основні
будівлі „А,А1", прибудова „а", ґанок до „а", козирок до
„А1", вбиральня „Г", калитка №
1, паркан № 2, 307 кв.м.
замощення П. Відповідно п. 17.2
Договору, питання щодо прав володіння, користування та розпорядження
земельною ділянкою не є предметом договору і вирішуються у встановленому
законодавством України порядку.

Згідно договору купівлі-продажу 1/2 частини комплексу будівель та споруд
від 26.10.04 року,
який укладено між відкритим акціонерним товариством „Шляхмаш" та ОСОБА_2
та посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу
ОСОБА_4, реєстровий НОМЕР_2,
позивачу належить Уг частина комплексу будівель та споруд, що знаходиться в
АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці розміром 2 165,00 кв.м. у
фактичному користуванні знаходяться основна будівля „Б", навіс „В",
замощення № 1, ворота № 4 , оглядова яма № 7, калитка № З, паркан №5, 562, 4
кв.м. замощення П.

Відповідно до п. 14.2.
цього договору питання щодо прав володіння, користування та розпорядження
земельною ділянкою не є предметом цього договору і вирішуються у встановленому
законодавством порядку.

Суд не приймає до уваги висновок спеціаліста-будівельника № 262/8 від 04.09.06 року, оскільки,
відповідно до ст. 143 ЦПК
України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують
спеціальних знань, призначається судова експертиза. За таких обставин згаданий
висновок не є належним доказом в справі.

Згідно довідки Бердянського міського управління земельних ресурсів
правовстановлюючі документи щодо користування спірною земельною ділянкою в
Державному земельному кадастрі не зареєстровані.

Суд виходить з того, що будь-які правовстановлюючі документи суду не
надані, власник чи користувач невідомі. Відсутні також відомості щодо
встановлення зовнішніх меж земельної ділянки.

Відповідно до ст. 415 ЦК України, особа, до якої перейшло
право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною
ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник. Проте,
умови користування земельною ділянкою попереднім власником не з'ясовані
сторонами та відповідних доказів суду не надано.

Підстави виникнення права власності, права постійного користування, права
оренди земельної ділянки визначені законом, а саме, ст. 81,92,93 ЗК України, та
жодної з них позивач не навів на обґрунтування своїх вимог.

За таких обставин суд вважає, що позов не доведений, посилання позивачем на
ст. 377 ЦК України
безпідставні, тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 2,10,15,60,61,208,215
ЦПК України, ст. 81,
92, 93 ЗК України, ст. 415
ЦК України, суд

3

Вирішив:

В позові
відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10

днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу - протягом 20 днів
після

подання заяви на апеляційне оскарження в апеляційний суд Запорізької
області

через Бердянський міськрайонний суд в порядку передбаченому ст. ст. 292-296

ЦПК України.