Справа № 2-620/2007
року                                              м.
районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Буран О.М., при секретарі
Томашевському Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання,
суд
Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з
відповідача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просить стягнути з
відповідача аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, а також кошти на
додаткове утримання у сумі 300 гривень.
Позивачка у судовому засідання заявлені вимоги підтримала
та пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня
1988 року. Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у
свідоцтві про народження вказано відповідача.
У 1992 році шлюб між сторонами був розірваний, про що
ВРАГС Малиновського району у низі реєстрації актів про розірвання шлюбу
зроблено запис за № 487.
Рішенням суду відповідач виплачує аліменти на сина у
розмірі % частки своєї зарплати, але він сплачує не більш як 160 гривень
щомісячно, що недостатньо для утримання дитини.

На даний момент ОСОБА_3 навчається у Київському
славістичному університеті з очною формою навчання на контрактній основі.

Позивачка одна не в змозі виховувати сина, не може
створити для нього усі необхідні умови для його розвитку.

Відповідач
у судове засідання у судове засідання не з'явився, про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання
судових повісток, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно
ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу
на підставі наявних у справі даних чи доказів.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з початку сімейного життя, та впродовж досить
тривалого часу у сторін були дуже добрі взаємини, однак продовж вже досить
тривалого часу сторони зовсім не підтримують ніяких взаємин.

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що спільного
господарства сторони не ведуть. Шлюб між сторонами розірваний.

Зі слів
позивачки видно, що відповідач надає матеріальну допомогу на виховання сина,
але ця допомога мала. Позивачці важко одній навчати сина.

Відповідач
працездатний, матеріально забезпечений, має можливість допомагати в утримані
сина.

Відповідно до
ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно з ч. 1
ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я
та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатність чоловіка.

Ч. 2 ст. 182 СК
України, говорить, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не
може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до
ст. 185 СК України, батько повинен приймати участь у додаткових витратах на
дитину.

Заслухавши
сторін по справі, вивчивши матеріали справи і встановив матеріальне положення
учасників, керуючись ст. 10, 45, 60, 213, 215, ЦПК України, ст. ст. 180 - 185
СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
у розмірі 500 (п*ять сот)
гривень щомісячно.

Стягнути з
ОСОБА_2 держмито на користь держави у розмірі 22 (двадцять дві) гривні 50
копійок та витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 7 (сім)
гривень 50 копійок.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.