У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

7 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист честі й гідності та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня 2006
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист
честі й гідності та відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що ОСОБА_2 у запереченні на апеляційну скаргу, подану на рішення
Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2005 р. у справі №
2-89/2005 р., поширила щодо неї недостовірну інформацію про те, що вона разом з
адвокатом ОСОБА_3викрала в неї  гроші та
майно на загальну суму 12330 грн., чим принизила її честь та гідність.

Не дивлячись на призупинення кримінальної справи, порушеної по факту
викрадення майна відповідачки, до встановлення осіб, причетних до скоєння
злочину, остання продовжує поширювати щодо неї цю недостовірну інформацію.

В зв'язку з цим позивачка просила суд зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
поширену щодо неї недостовірну інформацію шляхом приєднання до матеріалів
цивільної справи № 2-89/2005 р. заяви відповідачки про безпідставність та
недостовірність такої інформації, повідомити про це Берегівську державну
нотаріальну контору, а також стягнути на її користь 5000 грн. для відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням  Берегівського  районного суду Закарпатської області від
3.10.2006 р. у позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.12.2006 р. рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові з інших
підстав: за передчасністю позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги позивачка посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення апеляційного суду
та направлення справи на новий розгляд до іншого місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

До відомостей,  що ганьблять
особу,  слід відносити ті з них, які
принижують честь,  гідність і ділову
репутацію громадянина  в громадській
думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання  законів,
загальновизнаних  правил  співжиття
та принципів людської моралі.

Відмовляючи в позові, місцевий суд виходив з того, що викладені у
запереченні на апеляційну скаргу твердження відповідачки, доступ до якого має
обмежене коло осіб, були недостовірними, але такі твердження щодо позивачки,
яка не займає громадського чи політичного становища в суспільстві, реально не
порушили її право на честь і гідність.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові з інших підстав, апеляційний суд виходив з того, що розслідування
кримінальної справи по факту викрадення майна ОСОБА_2 не завершено,  особу,
яка  скоїла  злочин,
не  встановлено, а тому
пред'явленийОСОБА_1 позов є передчасним.

Проте погодитись з такими висновками судів не можна, виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним
і обґрунтованим.

Відповідно до
вимог ст. 214 цього Кодексу - під час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення,  та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення  строку
позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи,  та
докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно ч.ч. 1 і
3 ст. 277 ЦК України - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

Негативна
інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного.

Вирішуючи справу, місцевий суд зробив суперечливі висновки, оскільки
встановив, що викладені у запереченні на апеляційну скаргу твердження
відповідачки є недостовірними, але одночасно відмовив в позові, вважаючи, що
такі твердження щодо позивачки, яка не займає громадського чи політичного
становища в суспільстві, реально не порушили її право на честь і гідність.

Апеляційний суд
на ці порушення закону уваги не звернув, не усунув суперечності у висновках
місцевого суду та не перевірив їх відповідність вимогам ст.ст. 277, 297 ЦК
України.

Одночасно, відмовивши в позові за передчасністю заявлених вимог, апеляційний
суд фактично не вирішив спір по суті.

Дійшовши висновку про неможливість вирішення спору до закінчення
розслідування кримінальної справи, порушеної по факту крадіжки майна
відповідачки, апеляційний суд в порушення вимог ст. 214 ЦПК України не
врахував, що обов'язок  доказування
обставин достовірності поширеної інформації законом покладено на особу, яка її
поширила, тобто на відповідача в справі.

За таких обставин, погодитись з рішенням апеляційного суду не можна,
оскільки відмовивши у позові за передчасністю, суд апеляційної інстанції
фактично залишив спір невирішеним та вказав на можливість звернення  в
суд  у  майбутньому з
таким самим позовом, що суперечить вимогам  п. 2) ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

З огляду на наведене, ухвалені в справі судові рішення не можна визнати
законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ч. 2  ст. 338 ЦПК України, з
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.ст.  336,
338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Берегівського  районного суду
Закарпатської області від 3 жовтня 2006 р. та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня
2006 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж місцевого
суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф.
Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін