РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14  березня  2007
року  колегія  суддів
судової палати  у  цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді Іващенко В.В.

Суддів                       Летягіної О.В.

Сінані О.М. При секретарі Сафіній Ф.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю „Алафітон" про визнання права власності на
квартиру у незакінченому будівництвом багатоквартирному будинку, за зустрічним
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" до ОСОБА_1,
третя особа - ОСОБА_2 - про визнання
недійсним договору про пайову участь у будівництві 130-квартирного житлового
будинку та акту прийому-передачі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Алуштинського міського суду  від 19 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась з
позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" про визнання
права власності на квартиру у незакінченому будівництвом багатоквартирному
будинку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12.01.2005р. вона уклала з
відповідачем договір про пайову участь у будівництві 130-квартирного житлового будинку, розташованого за адресою: м. Алушта, мікрорайон 4, А-563, згідно з умовами
якого вона передає відповідачеві суму 96610
грн., а відповідач передає їй у власність трикімнатну квартиру НОМЕР_1 загальною площею
75,68 кв.м.,
на 9-му поверсі
будинку. Свої зобов'язання за договором вона виконала у повному обсязі:
25.03.2005р. передала зазначену суму відповідачеві.

Проте відповідач
у строк, обумовлений договором, будівництво не закінчив, відмовляється виконати
свої зобов'язання за договором.

За таких
обставин позивачка просила визнати за нею право власності на квартиру НОМЕР_1 загальною площею
75,68 кв. м.,
на 9-му поверсі
незакінченого будівництвом багатоквартирного будинку.

Товариство з
обмеженою відповідальністю „Алафітон" звернувся із зустрічним позовом до
ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2 -про
визнання недійсним договору про пайову участь у будівництві 130-квартирного житлового будинку та акту прийому-передачі,
мотивуючи свої вимоги тим, що директор ТОВ „Алафітон" ОСОБА_2 не мав права
укладати договір і передавати квартиру, оскільки на той день товариство не було
ані власником будинку, ані власником будівельних матеріалів. Гроші ОСОБА_1
одержував ОСОБА_3, вони не брали

Справа № 22-ц-20562007р.         Головуючий
в 1 інстанції: Лантратова А.І.

Доповідач: Іващенко В.В.

участь
в обороті коштів, пов"язаном з будівництвом. ОСОБА_1 сплатила замалу
суму, яка не відповідає фактичній вартості квартири.

Рішенням
Алуштинського міського суду від 19
грудня 2006р. ОСОБА_1.
У позові до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" про
визнання права власності на квартиру у незакінченому будівництвом
багатоквартирному будинку відмовлено.

Задоволено
зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" до
ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2 - про
визнання недійсним договору про пайову участь у будівництві 130-квартирного
житлового будинку та акту прийому-передачі.

Визнано недійсним
договір про пайову участь у будівництві 130-квартирного житлового будинку від
12.01.2005р., укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю „Алафітон та
акт прийому-передачі до нього від 13.01.2005р.

Зазначеним рішенням скасовані заходи забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на трикімнатну квартиру НОМЕР_1 загальною площею
75,68 кв. м.,
на 9-му поверсі
будинку, розташованого за адресою: м. Алушта,
мікрорайон 4, А-563.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про задоволення її позову та про відмову у задоволенні
зустрічного позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт
вказує на те, що мотивувальна частина рішення суду першої інстанції не містить
посилання на норми матеріального і процесуального права, керуючись якими суд
вирішив спір.

Визнаючи
недійсним договір, суд не зазначив у резолютивній частині правові наслідки, передбачені
ст.216 ЦК України.

Висновки суду
про недійсність договору в зв'язку з тим, що він був укладений до прийняття на баланс товариства незакінченого
будівництвом багатоквартирного будинку суперечать обставинам справи, а
саме:

-   протоколу
загальних зборів акціонерів ВАТ ВМБП „Електрон" № 3 від

27.09.2002р.,
згідно з яким було постановлено передати у власність ТОВ „Алафітон"

незакінчений
будівництвом 130-квартирний житловий будинок № А-563, мікрорайон №

4 м.Алушта АР Крим
в якості додаткового внеску ВАТ ВМБП „Електрон" як учасника

господарського
товариства;

- акту прийому-передачі від 09-13.01.2004р., згідно з яким ВАТ ВМБП „Електрон"

передало,
а ТОВ „Алафітон" прийняло у власність всі активи у складі незакінченого

будівництвом
зазначеного багатоквартирного будинку.

Крім того,
апелянт посилається на постанову Вищого господарського суду України від
25.12.2006р., якою встановлені обставини, що мають значення для вирішення й
цієї справи.

Вищий
господарський суд України, розглядаючи у касаційному порядку справу за позовом
ОСОБА_4 до ТОВ „Алафітон" про визнання права власності на квартири в тому
ж багатоквартирному будинку на підставі договорів про пайову участь у
будівництві, зазначив, що не введення ТОВ „Алафітон" будинку в
експлуатацію не є підставою для обмеження прав учасника пайового будівництва.
Крім того, при вирішенні спору слід керуватися рішенням загальних зборів
учасників ТОВ „Алафітон" (
протокол № 2/1 від
23.09.2002р.) про прийняття на баланс товариства спірного незакінченого
будівництвом будинку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, представників
відповідача, третьої особи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа № 22-ц-20562007p.        Головуючий в 1 інстанції: Лантратова А.І.

Доповідач: Іващенко В.В.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд
виходив із того, що договір про пайову участь у будівництві між нею і відповідачем був укладений до прийняття
незакінченого будівництвом будинку на баланс ТОВ „Алафітон", тобто
коли він не міг розпоряджуватися цим об'єктом нерухомості. Акт прийому-передачі
квартири від 13.01.2005р. суперечить договору від 12.01.2005р., яким
передбачено, що право власності позивачеві на спірну квартиру виникає після
внесення нею грошових коштів, а ці кошті були передані нею тільки у
лютому-березні 2005р.

Проте таких
висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до
п.З ч.1 ст. 215 ЦПК України у
мотивувальній частині рішення зазначається назви статті, її частині, абзацу,
пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу.

Однак,
визначаючи недійсним договір і акт прийому-передачі, суд у мотивувальній
частині не вказав норму цивільного законодавства, на підставі якої він вирішив
спір.

Висновки суду
про те, що договір про пайову участь у будівництві між ОСОБА_1 і відповідачем
був укладений до прийняття незакінченого будівництвом будинку на баланс ТОВ
„Алафітон", тобто коли він не міг розпоряджуватися цим об'єктом
нерухомості, не відповідає обставинам справи.

Загальними
зборами учасників ТОВ „Алафітон" було прийнято рішення (протокол № 2/1 від
23.09.2002р.) про прийняття на баланс спірного незакінченого будівництвом
будинку А-563 у Алушта
(арк. справи 52).

Загальними
зборами акціонерів ВАТ ВМБП „Електрон" № 3 від 27.09.2002р. було постановлено передати у власність
ТОВ „Алафітон" незакінчений будівництвом 130-квартирний житловий будинок № А-563,
мікрорайон № 4 м. Алушта АР Крим в якості
додаткового внеску ВАТ ВМБП „Електрон" як учасника господарського
товариства (арк.
справи 51).

Відповідно до
акту прийому-передачі від 17-23
вересня 2002р ВАТ ВМБП „Електрон" передав, а ТОВ „Алафітон"
прийняв у власність незакінчений будівництвом будинок А-563 у Алушта (арк. справи 56).

Рішенням
виконавчого комітету Алуштинської міської ради № 618 від 01.08.2003р. дано дозвіл на закінчення протягом двох
років будівництва зазначеного багатоквартирного житлового будинку (арк. справи 56).

За таких
обставин висновок суду про відсутність у ТОВ „Алафітон" права
розпоряджуватися цим об'єктом нерухомості на день укладення угоди з позивачкою
є хибним.

Висновки суду
про недійсність акту прийому-передачі квартири від 13.01.2005р., оскільки він
суперечить договору від 12.01.2005р., яким передбачено, що право власності
позивачки на спірну квартиру виникає після внесення нею коштів, також не
ґрунтуються на будь-яких правових підставах.

Власник майна
відповідно до ч.1, 2 ст. 319 Цивільного
Кодексу України користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Таким чином, суд
першої інстанції, вирішуючи спір, не застосував норми матеріального права, які
підлягають застосуванню, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, що є підставою відповідно до п.п.З, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення з таких
підстав.

Справа № 22-ц-20562007р.         Головуючий
в 1 інстанції: Лантратова А.І.

Доповідач: Іващенко В.В.

Вирішуючи спір,
судова колегія встановила, що 12.01.2005р. між товариством з обмеженою
відповідальністю „Алафітон" та ОСОБА_1 був укладений договір на дольову
участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку (арк. с.7-12).

Відповідно до
умов вказаного договору позивач (пайовик) приймає участь у будівництві
багатоповерхового та багатоквартирного житлового будинку в м. Алушта, мікрорайон № 4, А-563.

У власність
пайовику підлягає передачі трикімнатна квартира НОМЕР_1, загальною площею 75,68
кв. м., жилою площею 46,17
кв. м. розташована на 9
поверсі зазначеного будинку.

Згідно з п.1.3
договору плановий строк для передачі квартир в експлуатацію встановлений до 1У
кварталу 2005р.

Умовами договору визначена ціна, що має бути сплачена пайовиком та складає
за договором 96610 грн.,
яка підлягає внесенню поетапно: в строк до 01 травня 2005р. пайовик зобов'язаний внести суму,
еквівалентну 18228, 30 доларам США.

На виконання
вказаного договору про дольову участь у будівництві від 12.01.2005р. між
позивачем та відповідачем був складений акт прийому-передачі від 13.01.2005р.,
за яким ТОВ „Алафітон" передало, а ОСОБА_1 прийняла трикімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею
75,68 кв. м.,
жилою площею 46,17 кв. м.
розташовану на 9 поверсі
зазначеного будинку за умовами обов'язкового виконання підприємством пунктів 1.2, 1.3, 1.4 Договору.

Позивачка
ОСОБА_1 виконала свої обов'язки за договором: в строки, передбачені п.п.2.3, 2.4 договору внесла обумовлену ним суму -96610 грн. по квитанціям до прибуткових
касових ордерів (арк.с. 17-19)

Проте,
відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань щодо передачі їй у
власність спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Недопустимість
односторонньої відмови від зобов'язання передбачена ч. 1 ст. 525 ЦК України.

Враховуючи, що
термін виконання зобов'язання ТОВ „Алафітон" передати квартиру ОСОБА_1
сплив у 1У кварталі 2005р., відповідач в строки, встановлені договором, свої
зобов'язання не виконав і фактично відмовляється від них, подавши зустрічний
позов про визнання договору недійсним, колегія вважає , що майнові права
позивачки такими діями відповідача порушені і вона обґрунтовано заявила свої
позовні вимоги про визнання за нею права власності на спірну квартиру.

Заперечення
відповідача проти цього з посиланням на ч.2 ст. 331 ЦК України колегія суддів не приймає до уваги, оскільки
встановлено, що фактично багатоквартирний будинок, в якому розташована спірна
квартира, добудовано.

Рішенням
виконавчого комітету Алуштинської міської ради № 829 від 15.12.2006р. затверджено акт державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - 130-квартирного
житлового будинку № А-563,
розташованого за адресою: мікрорайон №
4 м. Алушта АР Крим.

Таким чином,
колегія суддів дійшла висновків про законність і обгрунтованість позову ОСОБА_1

Зустрічний позов
ТОВ „Алафітон" колегія суддів вважає таким, що не підлягає задоволенню, з
таких підстав.

У зустрічному
позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" до ОСОБА_1, третя
особа - ОСОБА_2 - про визнання недійсним договору   про   пайову
участь   у   будівництві
130-квартирного

Справа №
22-ц-20562007 р.         Головуючий в 1 інстанції:
Лантратова А.І.

Доповідач: Іващенко В.В.

житлового будинку та акту
прийому-передачі не конкретизовано, з яких саме підстав, передбачених Цивільним
Кодексом України, позивач ставить питання про визнання договору недійсним.

Позивач
посилається на ст. ст. 203,
215 ЦК України, проте зазначені норми матеріального права містять декілька підстав
недійсності правочину.

Із змісту
мотивувальної частини рішення суду вбачається, що договір визнано судом
недійсним з тих підстав, що він був укладений до прийняття ТОВ „Алафітон"
незакінченого будівництвом будинку на баланс товариства з відображенням
операції в бухгалтерському обліку.

Однак, баланс - це звіт про
фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал, але ні яким
чином не встановлює момент виникнення права власності на активи.

Між тим, обставини
і факти, встановлені судовою колегією, свідчать про наявність у товариства на
момент укладення договору права розпоряджуватися нерухомим майном.

Загальними
зборами учасників ТОВ „Алафітон" було прийнято рішення (протокол № 2/1 від
23.09.2002р.) про прийняття на баланс спірного незакінченого будівництвом
будинку А-563 у Алушта
(арк. справи 52).

Загальними
зборами акціонерів ВАТ ВМБП „Електрон" № 3 від 27.09.2002р. було постановлено передати у власність
ТОВ „Алафітон" незакінчений будівництвом 130-квартирний житловий будинок № А-563,
мікрорайон № 4 м. Алушта АР Крим в якості
додаткового внеску ВАТ ВМБП „Електрон" як учасника господарського
товариства (арк.
справи 51).

Відповідно до
акту прийому-передачі від 17-23
вересня 2002р ВАТ ВМБП „Електрон" передав, а ТОВ „Алафітон"
прийняв у власність незакінчений будівництвом будинок А-563 у Алушта (арк. справи 56).

Рішенням
виконавчого комітету Алуштинської міської ради № 618 від 01.08.2003р. дано дозвіл на закінчення протягом двох
років будівництва зазначеного багатоквартирного житлового будинку (арк. справи 56).

Таким чином, у
січні 2005р. у ТОВ „Алафітон" були всі повноваження щодо розпорядження
незакінченим будівництвом багатоквартирним будинком.

Договір був
укладений в письмовий формі, його зміст відповідає вимогам цивільного
законодавства, волевиявлення учасників правочину було вільним, спрямованим на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Генеральний
директор ОСОБА_2, підписуючи
договір, діяв у межах своєї компетенції відповідно до п.4.15 Статуту ТОВ
„Алафітон" (арк.с.39), згідно з яким генеральний директор має право
розпоряджуватися майном товариства, укладати угоди, інші правочини.

За таких
обставин судова колегія не знаходить підстав для визнання його недійсним.

Не заснованим на
законі є й твердження позивача за зустрічним позовом про недійсність акту прийму-передачі з тих підстав,
що нерухоме майно передано позивачеві до внесення нею обумовлених
договором коштів на рахунок товариства.

Власник майна
відповідно до ч.1, 2 ст. 319 Цивільного
Кодексу України користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Позивач за
зустрічним позовом не надав будь-яких доказів, що підтверджували б той факт, що
позивачка за первісним позовом не сплатила обумовлену договором суму.

Його посилання
на те, що грошові кошти, отримані від ОСОБА_1, не надійшли на рахунок
підприємства і мабуть були привласнені колишнім генеральним

Справа № 22-ц-20562007р.         Головуючий
в 1 інстанції: Лантратова А.І.

Доповідач: Іващенко В.В.

директором
ОСОБА_2 або ОСОБА_3 носять характер
припущення, не ґрунтуються на конкретних доказах.

Крім того,
колегія встановила, що ТОВ „Алафітон" знаходилось в договірних відносинах
з приватним підприємцем ОСОБА_3, який надавав послуги по укладенню договорів з
третіми особами по інвестуванню і кредитуванню будівництва спірного
багатоквартирного будинку (
арк. с 59).

За таких
обставин колегія суддів вважає, що можливі зловживання з боку посадових осіб товариства,
не можуть впливати на оцінку дій фізичної особи - ОСОБА_1 -
по виконанню умов договору в частині виплати всіх передбачених нею сум.

Вона внесла в
строки, вказані в договорі, всю суму, обумовлену договором, на рахунок,
вказаний товариством, про що свідчать квитанції до прибуткових касових ордерів (арк. с 17-19)

Враховуючи
наведене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість
позову ОСОБА_1 та про відсутність правих підстав для задоволення зустрічного
позову ТОВ „Алафітон".

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України колегія суддів присуджує на користь ОСОБА_1 з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору - 966 грн. та
судових витрат на інформаційне-технічне забезпечення позову - ЗО грн., всього:
996 грн.

Керуючись 303, 304, п. п. З, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Алуштинського міського суду від 19
грудня 2006 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" про визнання права
власності на квартиру у незакінченому будівництвом багатоквартирному будинку
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1
право власності на трикімнатну квартиру НОМЕР_1
загальною площею 75,68
кв. м., на 9-му поверсі
багатоквартирного житлового будинку, розташованому в м. Алушта АР Крим,
мікрорайон № 4, А-563.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" на користь ОСОБА_1
понесені нею судові витрати у сумі 996
грн.

У задоволені
зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Алафітон" до
ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2 - про
визнання недійсним договору про пайову участь у будівництві 130-квартирного
житлового будинку та акту прийому-передачі - відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Верховного
Суду України протягом двох місяців.

Справа № 22-ц-ц20562007 р.Головуючий в 1 інстанції:
Лантратова А.І.

Доповідач: Іващенко В.В.