Справа
№ 2-281/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17  липня 2007 р.                         Індустріальний
районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі:   головуючого судді: Слюсар Л.П.

при секретарі :
Олексенко  М.В.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську

цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про вселення  та усунення
перешкод

у
користуванні,   суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі  звернулися із позовною заявою   до відповідачки ОСОБА_3 про вселення  та усунення перешкод у користуванні  квартирою АДРЕСА_1.

В
обґрунтування своїх вимог позивачі  в
позовній заяві і в ході судового

засідання   посилалися на те, що    вони є
співвласниками  квартири АДРЕСА_1.  Співвласником квартири

також
відповідачка. Четвертий співвласник  -
ОСОБА_4 помер

ІНФОРМАЦІЯ_1.   Відповідачка своїми діями робить
неможливим  проживання та

користування
спірною квартирою.  Так вона змінила
замки на вхідних дверях, на

їх
стук та дзвінки  у двері відповідачка
двері не відчиняє.  В даний час

позивачі
позбавлені можливості реалізувати своє законне право  на проживання в

цій  квартирі. Просили зобов'язати   ОСОБА_3 не чинити їм

перешкод  у користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську
та вселити в спірну квартиру ОСОБА_2.

Відповідачка   в судове засідання
не з'явилася. Про час і місце

слухання
справи повідомлялась відповідно до ч.9 ст.74
ЦПК України.

Зі згоди  позивача
ОСОБА_2 суд ухвалює

рішення  при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК

України.

Суд,
вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що

позовні
вимоги   підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що   відповідно до свідоцтва
про право власності на житло

від
18 червня 1997 року виданого  виконкомом
міської ради народних депутатів,

згідно
до розпорядження №3/1943-97,  квартира
АДРЕСА_1

в
м. Дніпропетровську належала на праві
спільної власності   ОСОБА_4,  ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 ( а.с.3,). Згідно
до технічного паспорту  квартира

трикімнатна,
розташована на 2 поверсі десятиповерхового будинку.  Загальна

площа
63,1 кв.м., житлова 43,8 кв.м.    Житлові
кімнати площею 13,1 кв.м., 13,1

кв.м.,
12,5 кв.м. ( а.с.30).  ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.4).

Як
показала в судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1   відповідачка є її

матір'ю
і бабусею  ОСОБА_2.  Після смерті
ОСОБА_4 вона

і
її матір, відповідачка по справі подали заяву до  Шостої дніпропетровської

нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Документи на сьогодні не

оформлені.  В 2003 році позивачка переїхала проживати в
м. Луганськ, а син

залишився
проживати в спірній квартирі.
Відповідачка  замінила замки на

вхідних
дверях, ключем від квартири не надає, в квартиру не впускає.

Позивач ОСОБА_2 вказав, що він вимушений із
сім'єю  орендувати квартиру,

оплачуючи
її вартість, оскільки бабуся не впускає його в квартиру. В квартирі

залишилися
всі його речі, однак він не має до них доступу.    Відповідачка

безпідставно,
по не зрозумілим причинам звертається з заявами
до  органів

внутрішніх
справ    та прокуратури,  про начебто
погрози з його боку. Однак  з

відповідачкою  він не спілкувався.

Відповідно до ст. 150 ЖК  України
громадяни, які мають у приватній власності

квартиру,
користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх

сімей
і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати,

дарувати,
заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не

заборонені
законом угоди.

Згідно
ст. 391  ЦК України, власник майна  має право вимагати усунення перешкод

у
здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким
чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді

справи,
у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачами

позовних  вимог
та вважає необхідним  позов
задовольнити.

Відповідно
до ст. 11 ЦПК України  суд розглядає
цивільні справи не інакше як за

зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  в межах
заявлених ними вимог  і на

підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На
підставі викладеного, керуючись  ст. 150
ЖК України,  ст. 391 ЦК України, ст.

ст.11,
15, 27, 31,60, 74, 169, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ
:

Позов    ОСОБА_1, ОСОБА_2 -

задовольнити.

Зобов'язати   ОСОБА_3 не чинити   перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1.

Вселити  ОСОБА_2
в квартиру АДРЕСА_1

в
м. Дніпропетровську.

Рішення може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської

області
через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк,

з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після

цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про

апеляційне
оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з

дня
проголошення рішення.

Заочне рішення  може бути
переглянуто судом, що його ухвалив,

за
письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання

його
копії.

Суддя:

Л.П.Слюсар