Справа №2-2653/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року Луцький міськрайоний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Лівандовської Т.В.,

при секретарі -
Гуляй О.М.,

з участю
позивача- ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

встановив:

15.03.2007
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що з 13 лютого 2005
року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, актовий запис №111. Від
даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син- ОСОБА_3. Відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є матеріально забезпеченим,
працює має постійний та непоганий заробіток. Стан його здоров'я дозволяє йому
дбати про дитину. Інших осіб на утриманні немає.

Посилаючись на викладене, просить стягувати з відповідача в її користь
аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення
сином повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з підстав,
зазначених в позовній заяві підтримала.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.02.2005 року.

З копії свідоцтва про народження № НОМЕР_1 вбачається, що батьком
неповнолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_2.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працює та отримує заробітну
плату, проте, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на дитину.

Окрім того, згідно довідки № 316 від 15.03.2007 року
встановлено, що ОСОБА_2 працює в м. Луцьку та має регулярний дохід.

Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України
сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а тому, вимога, щодо
стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Враховуючи, що ОСОБА_2. працює, отримує заробітну плату, тобто має
регулярний, постійний дохід, стягнення коштів на утримання неповнолітнього
ОСОБА_3 (аліменти), слід присудити у частці від доходу його батька.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з
відповідача в користь позивача на неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження аліменти в розмірі ХА частими від заробітку (доходу) відповідача,
але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення ОСОБА_3,
повноліття.

При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та
матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів.

З відповідача
стягнути в доход держави судові витрати.

Керуючись
ст.ст.6,   10,   11,
58,   60,  213,
214,  215 ЦПК України ст.ст. 141,
180, 181,182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця м.Жовті Води,
Дніпропетровської області в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неї
овнолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народжеп і, в розмірі ¼  частини від заробітку (доходу) відповідача,
але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи ; 15.03.2007 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць допустити до
обов'язкового негайного виконання.

Стягнути
з ОСОБА_2 в доход держави 51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору, ЗО
(тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь
територіального управління державної судової адміністрації в Волинській
області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги
на рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Крім цього, апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.