У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 листопада 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого - Гнатенка А.В.,

суддів:              Барсукової
В.М.,    Гуменюка В.І.,

Данчука
В.Г.,          Косенко В.Й., -

розглянувши в  судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Фрунзенського районного центру зайнятості м.
Харкова про зобов'язання перерахувати недоплачену різницю по безробіттю,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із позовом до Фрунзенського районного центру зайнятості м. Харкова та
просив зобов'язати  відповідача прийняти
рішення  про виплату одноразової допомоги
по безробіттю  відповідно до чинного
законодавства України й перерахувати на його рахунок недоплачену різницю в
розмірі 1 762 грн. 40 коп.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 грудня
2005 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі  ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити
нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги повністю

Касаційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд правильно виходив з того, що ОСОБА_1 не має права на отримання допомоги по
безробіттю відповідно до вимог Закону України “Про державні гарантії
соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з
реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей”, оскільки був
звільнений з військової служби за станом здоров'я.

При встановленні зазначених фактів
судом не було порушено норм цивільного процесуального закону, висновки суду
відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині не можна визнати підставами для скасування судових рішень
в касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги також
не дають підстав для висновку, що судами
про розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст.ст. 338, 341 ЦПК України як підстави
для скасування рішень.

За таких обставин рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права й підлягають залишенню
без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. 336  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 24 жовтня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області
від 27 грудня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді :                                                                          В.М.Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко