Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05 листопада
2007 року                                                                  м. Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючої
судді                                                      Лизенко
І.В.,

при
секретарі судового засідання                           Паршиковій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Лисичанське
комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №3»,ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що проживає та
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1, що є державною власністю, разом з синами
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. 17.01.1995 року зареєструвала у даній квартирі відповідачку
як дружину сина ОСОБА_3. У квітні 2001 року відповідачка добровільно виїхала зі
спірної квартири, забравши свої речі, проживає у квартирі АДРЕСА_2, комунальні
послуги у спірній квартирі не сплачує. Вважає, що відповідачка втратила право
користування житловим приміщенням у спірній квартирі, оскільки не проживає у
ній без поважних причин більше 6 років. Просила суд визнати відповідачку такою,
що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі.

У
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, підтвердила викладене у
позові, доповнивши, що відповідачці не перешкоджала проживати у спірній
квартирі, ключі від вхідних дверей залишала у сусідів, яких попередила про
необхідність надати ключі відповідачці на її прохання. У відповідачки є власні
ключі. Відповідачка до неї не зверталась з приводу вселення у спірну квартиру,
при зустрічі у 2005 році вона була згодна знятися з реєстрації у спірній
квартирі. Вхідні двері до квартири та замок не міняла, у вхідних дверях до
тамбуру змінено замок сусідкою, яка загубила ключ від нього. Речей відповідачки
у квартирі немає. На цей час у спірній квартирі не проживає, оскільки у ній
робиться ремонт. Вона не повідомляла відповідачку про те, що можна взяти ключі
від вхідних дверей у сусідів, та яких саме.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив пояснення
позивачки, доповнень не мав.

Відповідачка
у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вселилася у спірну
квартиру та була зареєстрована у 1997 році як дружина ОСОБА_3. Проживала у ній
разом з чоловіком та донькою до 2001 року, у 2001 році відповідачка та її син
ОСОБА_4 стали створювати неможливі умови для проживання у квартирі: затівали
сварки, побиття між ОСОБА_3 та його батьками, тому восени 2001 року вона з
чоловіком та дитиною вимушені були виїхати зі спірної квартири. Проживали у
найманій квартирі. У 2002 році чоловік був засуджений до позбавлення волі, а
вона через тяжку травму не могла вживати заходів до вселення у спірну квартиру,
бо до 2005 року знаходилася на лікуванні, а у 2006 році лікувалася стаціонарно
кожного місяця по 1-2 тижні. Ключів від спірної квартири у неї немає, замок у
вхідних дверях до тамбуру замінений, сусіди по тамбуру у своїй квартирі не
проживають, тому двері відчинити нікому. Приблизно у жовтні 2005 року приїздила
до спірної квартири, щоб вселитися, але не змогла відчинити двері, зі слів
сусідки їй відомо, що у квартирі жили сторонні люди, робили ремонт, квартира
продається. У 2006 році також приїздила у спірну квартиру, але увійти не могла.
Зверталася до ОСОБА_3. з приводу надання їй ключів від квартири, але він
відмовив. Декілька раз зверталась до позивачки з приводу ключів, але вона
відмовила, мотивуючи тим, що вона не має права на цю квартиру. З цього приводу
вона звернулася до міліції. Позов не визнає, бо не має житла, не проживає у
спірній квартирі з поважних причин: їй перешкоджають проживати у ній.

Третя
особа ОСОБА_3. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову,
суду пояснив, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 1997 року
по 2004 рік. У лютому 2001 року він з відповідачкою та донькою виїхав зі
спірної квартири через неприязні стосунки між відповідачкою та його родиною. У
липні 2002 року його засудили до позбавлення волі, звільнився з місць
позбавлення волі 07.12.2004 року та періодично проживав у спірній квартирі. Він
повідомляв відповідачці телефоном, що ключі від квартири знаходяться у сусідів
у кв. 167, кв. 172.

Третя
особа ОСОБА_4. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та
пояснив, що зареєстрований у спірній квартирі, тимчасово проживає по АДРЕСА_3,
бо у спірній квартирі робиться ремонт. Відповідачка у квартирі не проживає, зі
слів сусідів відомо, що вона не приходить до спірної квартири.

Представник
третьої особи ЛКП ЖЕК №3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення
позову, суду пояснив, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ЛКП ЖЕК №3,
особові рахунки у квартирі не розділені. Сторони не звертались до ЖЕКу з
приводу спору, зі скаргами також не звертались. Даних про фактичне проживання
зареєстрованих осіб ЖЕК №3 не має. Вважає, що відсутня поважна причина не
проживання відповідачки у спірній квартирі з 2001 року.

Судом
досліджено наступні докази:

показання
свідка ОСОБА_5, яка у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою, взимку 2001
року бачила, як відповідачка з чоловіком вивозили речі зі спірної квартири. З
того часу відповідачка у квартирі не живе, ключі від квартири були у сусідів;

показання
свідка ОСОБА_6., яка у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою, у спірній
квартирі з 2000-2001р.р. ніхто не проживає, замок на вхідних дверях у тамбурі
замінила сусідка з НОМЕР_1 приблизно у 2005 році, але у НОМЕР_1 також ніхто не
проживає. Бачила, як взимку та влітку 2007 року приходила відповідачка у спірну
квартиру, питала як можна потрапити до квартири, бо у неї немає ключів. Зі слів
сусідів їй відомо, що відповідачка приходила у 2004 році та у 2005 році, їй
відчиняли тамбур, вона заходила до спірної квартири. Спірна квартира була у
поганому стані;

показання
свідка ОСОБА_7, який у судовому засіданні пояснив, що є співмешканцем
відповідачки, часто разом з відповідачкою приходили до спірної квартири, але
потрапити не могли, сусідка по тамбуру говорила, що у квартирі хтось робить
ремонт. Відповідачка власного житла не має, живе з ним у найманій квартирі.
Відповідачка бажала жити у спірній квартирі, але через тяжку травму до 2006
року інтенсивно лікувалась. У відповідачки є ключі від старих замків, але у
дверях новий замок. Відповідачка розмовляла з бувшим чоловіком з приводу
ключів;

показання
свідка ОСОБА_8, яка у судовому засіданні пояснила, що є матір'ю відповідачки, з
1997 року по 2001 рік відповідачка з сім'єю проживала у спірній квартирі,
виселилася через неприязні стосунки з батьками чоловіка. У 2004 році приїздили
до спірної квартири, у тамбур впускали сусіди, заходили у квартиру, але
квартира була у нежилому стані, коштів для її ремонту та вселення відповідачки
з донькою у них не було. З 2004 року не могли, навідуючись, потрапити до
квартири, бо тамбур сусіди не відкривали, від тамбуру ключів у них не має;

показання
свідка ОСОБА_9, який у судовому засіданні пояснив, що є сусідом сторін, у
спірній квартирі ніхто не проживає близько трьох років, на цей час там робиться
ремонт, позивачка приходить до квартири, а відповідачку він не бачив. У нього є
ключі від спірної квартири з метою контролю за системою водопостачання.
Позивачка та її сини беруть у нього ключі від квартири. Йому говорили про те,
що він може дати ключі невістці, але він би без відома позивачки все одно їх би
не дав;

письмові
докази: квитанції про сплату судових витрат, довідка про склад сім'ї, довідка
про заборгованість по комунальним послугам, копія ордеру від 09.11.1994р.,
копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи від 20.05.2007р., довідка про особовий рахунок, медична
довідка позивачки, довідка про балансоутримувача будинку, довідка про місце
проживання відповідачки, довідка про відсутність у відповідачки нерухомого
майна, медична довідка відповідачки, матеріал про відмову у порушенні
кримінальної справи №2477.

Суд,
вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, показання свідків,
дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом
встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Квартира
АДРЕСА_1 є державною власністю, знаходиться на балансі ЛКП ЖЕК №3, що
підтверджується довідкою (а.с.31) та копією ордеру (а.с.6), у ній зареєстровані
ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_2. та малолітня ОСОБА_10., що
підтверджується довідкою (а.с.4).

Відповідачка
не проживає у спірній квартирі з 2001 року, оскільки покинула її через
неприязні стосунки з позивачкою, речей відповідачки у квартирі немає, що не
заперечується сторонами.

У  2005 році у вхідних дверях до тамбуру
встановлено новий замок, ключі від якого відповідачка не має, що не
заперечується сторонами.

Відмовляючи
у задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно
до ч.1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач
або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей
строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Відповідно
до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,
провадиться у судовому порядку.

Відповідачка,
вселившись та зареєструвавшись у квартирі як член сім'ї наймача, набула права
користування приміщенням у спірній квартирі.

У
судовому засіданні встановлено, що відповідачка не проживає у спірній квартирі
більш ніж шість місяців з поважних причин, оскільки не має вільного доступу у
квартиру через відсутність ключів від вхідних дверей у тамбур, що
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також
дослідженим у судовому засіданні матеріалом про відмову у порушенні
кримінальної справи за №2477/2007р. за заявою ОСОБА_2. про прийняття заходів до
ОСОБА_1. та ОСОБА_3., які не дають їй вселитися до спірної квартири та
висловлюють погрози на її адресу, за результатами розгляду якої винесено
постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 20.05.2007р., якою
винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення протиправних дій
ОСОБА_3 та ОСОБА_1. відносно ОСОБА_2.

Суд не
бере до уваги пояснення позивачки про те, що ключі від тамбурних дверей
знаходились у сусіда ОСОБА_9, а тому відповідачка могла безперешкодно потрапити
до квартири, оскільки з пояснень позивачки вбачається, що вона не повідомляла
відповідачку про місце знаходження ключів, сусід ОСОБА_9, що допитаний у якості
свідка, проживає на іншому поверсі будинку. Пояснення третьої особи ОСОБА_3.
про те, що він повідомив відповідачку у якій квартирі знаходяться ключі,
спростовуються поясненнями відповідачки, показаннями свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та зазначеним вище матеріалом про відмову у порушенні кримінальної
справи за №2477/2007р.

Несплата
відповідачкою її частини оплати комунальних послуг не є підставою визнання її
такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі,
що є державною власністю.

Відповідачка
не має у власності іншого житла, що підтверджується довідкою (а.с.34).          Таким чином, суд доходить висновку про
відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

На
підставі викладеного, ст. ст. 64, 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 11,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Лисичанське комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №3»,ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: