УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007
року                                                                                                   м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області
в складі:

Головуючого судді - Косогор Г.О.

Суддів: Ісаєвої Н.В., Ткачук О.О.

при секретарі Зелінському О.А. Розглянувши у відкритому судову засіданні у м.
Одесі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 30 травня 2006 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до спільного
українсько-болгарського підприємства « Агроімпекс» у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю. ОСОБА_3, виконавчого комітету Одеської міської ради
в особі відділу державних реєстраторів про визнання недійсними рішення
загальних зборів засновників СУБП « Агроімпекс» у вигляді ТОВ, змін та
доповнень до статутних документів СУБП « Агроімпекс» у вигляді ТОВ, до ОСОБА_3
про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_2. та ОСОБА_1. звернулись до суду з позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради (надалі - ВК ОМР),
спільного українсько-болгарського підприємсмства « Агроімпекс » у
вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (надалі -«Агроімпекс») та ОСОБА_3. в якому просили визнати недійсними рішення
загальних зборів засновників СУБП
«Агроімпекс» від 11.03.2002р., зміни і доповнення в статутні документи СУБП «Агроімпекс», які зареєстровані
25.03.2002р. виконавчим комітетом Одеської міської ради, стягнути з
ОСОБА_3. на відшкодування ОСОБА_2. завдану йому моральну шкоду в розмірі 60 000 гривень та завдану ОСОБА_1. моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень.

У зв'язку з тим, що на думку позивачів вони не були належним чином
сповіщені про та місце проведення зборів, а тому
були позбавлені можливості брати участь в СУБП „Агроімпекс". Окрім цього позивачі вказують на те, що ОСОБА_3. зо
розподілив належні їм частки у статутному фонді товариства
та привласнив їх і результаті чого позивачам була спричинена
матеріальна та моральна шкода.

Відповідач ВК ОМР позов не визнав.

Відповідач СУБП «Агроімпекс» та
ОСОБА_3. позов також не визнали.

Рішенням суду у задоволені позову
було відмовлено.

На рішення суду позивачі принесли апеляційну скаргу в який просять рішення
суду першої інстанції скасувати, постановити нове
рішення яким задовольнити їх позов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість
рішення в межах позовних вимог і

Справа № 22ц-1146/07                                                                                           Категорія 44

Головуючий у першій інстанції
Турецька І.О. Доповідач Ісаєва Н.В.

2 доводів
апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212
ЦПК України, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так в судовому засіданні встановлено, що 31.10.1996р. виконавчим
комітетом Одеської міської ради було зареєстроване спільне
українсько-болгарське підприємство
«Агроімпекс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Станом на 11.03.2002р., учасниками вказаного підприємства, відповідно до
п.п.9.2. його статуту, були ОСОБА_1, частка якого в статутному фонді становила 1%, ОСОБА_2, з часткою 17%, ОСОБА_3, з часткою 1% та громадянин Болгарії ОСОБА_4, який мав частку, що становила 49 % статутного фонду. Частка у 32% статутного фонду, яка
раніше належала ОСОБА_5. та ОСОБА_6, була придбана самим підприємством
та не була розподілена між іншими учасниками.

Судом встановлено, що 11 березня 2002 року відбулися загальні збори
учасників СУБП «Агроімпекс », які цього ж дня
були оформлені протоколом.

На вказаних
зборах були прийняті рішення про виключення ОСОБА_2. з числа учасників товариства за порушення пунктів 7.2. та 7.3
статуту СУБП «Агроімпекс» та про виключення ОСОБА_1. на підставі його заяви про вихід з числа учасників і у зв'язку з цим, між учасниками, які залишились в СУБП
«Агроімпекс», був розподілений статутний фонд таким чином, що
ОСОБА_4. належала частка, яка становили 40%, а ОСОБА_3. - 60%
статутного фонду СУБП «Агроімпекс».

25 березня
2002р. виконавчим комітетом Одеської міської ради за реєстраційним номером 04056919ЮОО10525/0661 вказані зміни були
зареєстровані.

В
обґрунтування своїх вимог позивачі стверджують, що вони не були належним чином
повідомлені про день та час проведення загальних зборів, які відбулися 11.03.2002р. та не були на них присутні. Окрім
цього ОСОБА_1. вказав, що він 20.02.2002р. написав та передав ОСОБА_4. нотаріально
посвідчену заяву на адресу загальних зборів учасників СУБП
«Агроімпекс», в якій він просив вивести його зі складу учасників цього підприємства. Але того ж дня, також за нотаріально
посвідченою заявою, він скасував попередню. У
зв'язку з цим ОСОБА_1. вказував, що його незаконно
виключено зі складу учасників СУБП « Агроімпекс ».

Доводи, які
викладені позивачем ОСОБА_1., судом визнани недоведеними оскільки
відповідач ОСОБА_3.   надав суду копію
телефаксу від 07.02.2002р., який був
відправлений засновникам СУБП «Агроімпекс» ОСОБА_1. та ОСОБА_2. за адресою м. Одеса, АДРЕСА_1. У вказаному
телефаксі вказано, що 11.03.2002 року
в офісі засновника ОСОБА_3. за адресою АДРЕСА_2 о 15 годин 00хв. відбудуться загальні збори засновників
СУБП «Агроімпекс». В порядок денний включені питання про
легітимність зборів, про виключення ОСОБА_2. та ОСОБА_1 зі складу учасників СУБП « Агроімпекс » та про розподіл часток
статутного фонду товариства..

Відповідно до ч.5 ст.61 Закону України « Про господарські товариства », про
проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено
не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Згідно п.п. 14.1.5. статуту СУБП « Агроімпекс », в редакції, яка діяла на
момент проведення зборів, дата та місце
проведення зборів і порядок денний оголошуються шляхом відправлення письмового
повідомлення (лист, телекс, факс) всім учасникам особисто, не
пізніше ніж за 30 днів до дати зборів.

ОСОБА_1. стверджував, що за адресою, на яку
був відправлений телефакс, а саме АДРЕСА_1 в м. Одесі, він ніколи не
знаходився, а тому не міг його отримати.

3

Це твердження спростувалось наявним в матеріалах справи договором оренди
від 15.04.1999р., який був укладений між орендодавцем
товариством з обмеженою відповідальністю « Д.К.Ф. Лімітед »
в особі його директора ОСОБА_1. та орендарем СУБП « Агроімпекс » в особі директора ОСОБА_3. За цим договором
орендодавець, від імені якого виступав ОСОБА_1, надавав право орендареві користуватись приміщенням площею 117,9 м2 строком на 7
років, тобто до 15.04.2006р.

Тому суд дійшов
до правильного висновку, що повідомлення про проведення 11.03.2002р. загальних зборів учасників СУБП „Агроімпекс" було
відправлено за належною адресою в
порядку, встановленому законодавством та статутом СУБП « Агроімпекс ».

Та обставина, що ОСОБА_1. відізвав заяву від 20.02.2002р. про
свій вихід зі складу учасник|в СУБП « Агроімпекс » не впливала на
правомірність проведення 11.03.2002р.
загальних зборів товариства,, оскільки, як вказали відповідачі ОСОБА_3. та СУБП « Агроімпекс », вони не отримували такої
заяви ОСОБА_1 Належних доказів про
надіслання та отримання загальними зборами учасників СУБП « Агроімпекс » цієї заяви ОСОБА_1. про те, що він скасовує свою заяву
про вихід з товариства, позивач не надав.

Враховуючи
вимоги ст.60 цивільного процесуального кодексу України(надалі -ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. В той же час ОСОБА_1. не довів, що він сповістив всіх учасників СУБП
«Агроімпекс» про скасування свого наміру вийти з цього підприємства, а тому учасники на загальних зборах, які відбулися
11.03.2002р., не могли взяти до уваги заяву, про існування
якої їм не було відомо. Натомість на самих зборах розглядалася заява ОСОБА_1. про його вихід з числа учасників вказаного
товариства.

Відповідно до ст.53 З.У. « Про
господарські товариства » та п.п. 10.1. статуту СУБП «Агроімпекс», учасник товариства може за згодою решти учасників
відступити свою частку (її частину) одному чи
кільком учасникам цього ж товариства або третім особам.

На загальних зборах учасників СУБП
„Агроімпекс" від 11.03.2002р., розглядалася заява ОСОБА_1. в якій він просив
вивести його зі складу учасників цього підприємства.
Належну йому долю в статутному фонді він передав іншому учасникові ОСОБА_4.,
а також вказав, щр матеріальних та фінансових претензій до СУБП «Агроімпекс» не має. У вищевказаному протоколі
відсутні заперечення інших учасників щодо
відступлення ОСОБА_1. своєї частки на користь ОСОБА_4.

Таким чином суд зробив висновок, що ОСОБА_1. скористався наданим йому законодавством та статутом СУБП « Агроімпекс »
правом відступити належну йому частку в статутному фонді товариства
та при цьому були додержані права інших учасників.

Позивач ОСОБА_2 вказував на те, що його незаконно виключили зі складу
учасників СУБП «Агроімпекс», а дії, через які
він був виключений, не доведені в суді. Також ОСОБА_2 говорив
про те, що він не був повідомлений про дату, час та місце проведення загальних зборів та не був присутній на
зборах, які відбулися 11.03.2002р., оскільки знаходився у відрядженні в
Київській області.

Свідок ОСОБА_7
вказав, що ОСОБА_8. з 09.03.2002р. по 11.03.2002р. не міг бути в місті Одесі, оскільки в цей час перебував у нього на підприємстві,
яке знаходиться у Київській області, м. Вишгород,АДРЕСА_3.

Вказані фактичні данні
спростовуються тим, що в матеріалах справи є протокол від 11.03.2002р. зборів учасників СУБП « Агроімпекс». В цьому протоколі
вказано, що на зборах присутні учасники ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_2.
Цей протокол підписаний тільки двома
учасниками, а саме ОСОБА_4. та ОСОБА_3. Відносно присутності на зборах та не підписання протоколу ОСОБА_2, відповідачі
надали суду складений ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. акт датований 11.03.2002р. В акті вказано, що 11.03.2002р. о 15 год. 00хв. в приміщенні офісу ОСОБА_3. по АДРЕСА_2 були проведенні загальні збори учасників СУБП «
Агроімпекс». На цих зборах були присутні ОСОБА_3., ОСОБА_4. та
ОСОБА_2. По першому та третьому питанню порядку
денного ОСОБА_2. проголосував „за" прийняття рішень, по 2-му питанню не

4 голосував.
Після прийняття рішення по четвертому питанню ОСОБА_2. з власної ініціативи покинув збори та відмовився підписати
протокол цих зборів.

Свідок
ОСОБА_9. при його допиті зазначив, що 11.03.2002р. після обіду біля 15 години дня, з власних справ він перебував у приймальні
в офісі за адресою АДРЕСА_2 в м. Одесі. В цей час, він чув, що
у кабінеті ОСОБА_3. голосно розмовляють чоловіки. Через деякий проміжок часу, з
кабінету вийшов ОСОБА_2. З виразу його обличчя та з того, яким
чином він залишив кабінет, ОСОБА_9. зробив висновок, що
ОСОБА_2 був чимось занепокоєний. Відразу після ОСОБА_2. до приймальні вийшли ОСОБА_3. та ОСОБА_4., які
запропонували йому підписати акт, роз'яснивши  при
цьому,  що  щойно
відбулись  загальні  збори
учасників  СУБП« Агроімпекс », але один з учасників цього
підприємства, ОСОБА_2., самовільно до закінчення
зборів покинув їх, не підписавши протоколу. На це прохання ОСОБА_9. повідомив, що не може підписати акт, оскільки він
не являється учасником СУБП « Агроімпекс », а на самих зборах не був
присутній.

ОСОБА_2 також не надав суду належних доказів перебування у відрядженні в
день проведення оспорюваних зборів.

Таким чином суд вірно дійшов до висновку, що ОСОБА_2 був присутній 11.03.2002р. на загальних зборах учасників СУБП «
Агроімпекс» та законодавство не ставить обов'язковою вимогою
підписання всіма учасниками товариства протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю. Обов'язок по організації
ведення протоколу покладено на голову зборів, яким
11.03.2002р. був ОСОБА_4.

Відносно підстав, з яких ОСОБА_2. був виключений зі складу учасників СУБП « Агроімпекс», в протоколі від 11.03.2002р. вказано, що
його виключено за порушення підпунктів 7.2. та 7.3. статуту та
на підставі п. 14.1.9. статуту, тобто через невиконання своїх
зобов'язань перед СУБП « Агроімпекс ».

Відповідно до ст.64 Закону України « Про господарські товариства », в
редакції, яка діяла на момент проведення
оспорюваних зборів, тобто 11.03.2002р., учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує
або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає
своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі одностайно прийнятого рішення зборів
учасників товариства. При цьому цей учасник
(його представник) у голосуванні участі не бере.

Згідно ст.1 вказаного закону, господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах
угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх
майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. Підпунктом 3.1. статуту СУБП „Агроімпекс"
встановлено, що метою діяльності товариства є
отримання прибутку від здійснення комерційної та іншої діяльності.

Стаття   11
цього   закону   встановлює,
що   учасники   товариства
зобов'язані додержувати установчих документів
товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов'язання перед
товариством, в тому числі і пов'язані з майновою
участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі,    порядку   та
засобами,   передбаченими   установчими    документами;    не розголошувати комерційну таємницю
та конфіденційну інформацію про діяльність
товариства;   нести   інші
обов'язки,   якщо   це
передбачено   цим Законом,
іншим законодавством України та установчими документами. Підпунктом 7.3.. статуту СУБП « Агроімпекс » визначено, що
учасник товариства, систематично не
виконуючий, або неналежно виконуючий свої обов'язки, або навмисно перешкоджаючий своїми діями досягненню цілей
товариства, може бути виключений з кола учасників.

В матеріалах справи є копія заяви ОСОБА_2. на ім'я
начальника районного відділу Одеського
міського управління УМВС України в Одеській області в якій він вказує на
необхідність    проведення   перевірки
господарської   діяльності   СУБП « Агроімпекс » через начебто нецільове використання кредитних ресурсів
їх розкрадання та переведення в готівкову форму через підставні фірми.

5

Під час судового розгляду за клопотанням позивачів була
витребувана для дослідження справа
№2-2799/02 за позовом ОСОБА_2. до СУБП « Агроімпекс » про стягнення заборгованості., в результаті
дослідження якої встановлено, що ОСОБА_2.
неодноразово звертався до правоохоронних органів, в тому числі органів
прокуратури, з проханням провести перевірку діяльності СУБП « Агроімпекс » та
його посадових осіб, оскільки на
підприємстві, начебто, скоюються злочини.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2002р. по справі №2-2799/02 *яке було змінено апеляційної інстанцією щодо
судження про пропуск строків позовної давності та залишеним
Верховним судом України в силі, встановлено, що в період часу 1999-2001 роки підприємство, будучи втягнутим в судові тяжби по
заявам ОСОБА_2, прибутку не отримувало.

Відповідно до
ч. 3 ст.61 цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи
викладене суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2. своїми діями перешкоджав досягненню спільним українсько-болгарським
підприємством «Агроімпекс» у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю своєї мети, здійснення підприємницької діяльності та одержання
прибутку, у зв'язку з чим, на підставі ст.64 Закону України « Про
господарські  товариства »   був правомірно   виключений
з  числа  учасників
цього підприємства.

Суд також не
задовольнив вимоги позивачів до Виконавчого комітету Одеської міської ради, оскільки цей орган, який провів державну
реєстрацію змін та доповнень до статуту СУБП « Агроімпекс » діяв в
межах повноважень, наданих йому Постановою Кабінету
Міністрів України від 25 травня 1998 р. N 740 « Про порядок державної
реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності », яка діяла на час вчинення
відповідних дій з реєстрації змін.

Так, пунктом
24 вказаної постанови встановлено, що в разі внесення до установчих документів
змін,   пов'язаних  із
зміною   складу  засновників
(учасників)   суб'єкта підприємницької діяльності, подаються оформлені згідно з
вимогами законодавства документи, що засвідчують:
добровільний вихід юридичної особи із складу засновників (учасників) -
подається копія рішення засновника, а фізичної особи - нотаріально
посвідчена   заява;   примусове
виключення   засновників   (учасників)
-рішення уповноваженого на це органу.
В реєстраційній справі СУБП « Агроімпекс», яка була витребувана судом є в наявності нотаріально посвідчена копія
заяви ОСОБА_1. про добровільний
вихід з числа учасників СУБП « Агроімпекс » та рішення, оформлене протоколом від 11.03.2002р. загальних зборів
учасників, про виключення ОСОБА_2. з учасників товариства.

Відповідно до п.7 Постанови КМУ №740, відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несе власник
(власники) або уповноважені (ними) органи, які подають
документи для державної реєстрації суб'єкта шдприємницької
діяльності.

Суд також дійшов до правильного висновку, позивачами недоведеною вину відповідачів
у спричинені моральної шкоди.

Посилання позивачів на ст.1167 ЦК України не підтверджує обов'язок відповідачів компенсувати моральну шкоду, оскільки глава 82 цього кодексу, регулює деліктні тобто позадоговірні відносини з
відшкодування шкоди. А відповідно до""ст.4 Закону України « Про
господарські товариства », товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі установчого договору і
статуту. Тобто правовідносини учасників з
обмеженою відповідальністю, на момент вчинення
оспорюваних дій, їх права та обов'язки та відповідальність регулювалися статутними документами, а установчий договір за своєю
юридичною природою є угодою в розумінні ст.41 цивільного
кодексу Української РСР 1963р., який діяв на момент вчинення дій, з якими позивачі пов'язували спричинення їм моральної
шкоди.

6

Відповідно до п.п.4.3, установчого договору та п.п.
7.3 статуту СУБП « Агроімпекс», які встановлюють умови відповідальності
учасників СУБП « Агроімпекс », учасники не зобов'язані
відшкодовувати спричинену моральну шкоду.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, ч.1 п. 1 ст. 307, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315, 319 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду
України на протязі двох місяців.