Справа №22ц-463/07                   Головуючий
в суді першої інстанції Максюта
Категорія    26                    Доповідач в суді
апеляційної інстанції Медведєва Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року                                 Колегія суддів
судової палати у цивільних

справах
апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого -
Медведєвої Л.П.

Суддів                 - Васюкової В.І.

Оробцової Р.І. при секретарі     -
Тихонової B.C.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в М.Луганську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кіровського міського суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі позивачка ОСОБА_1 просить змінити рішення суду та прийняти до розгляду
позов по підсудності до Кіровського міського суду.

Заперечення від
відповідачів на апеляційну скаргу до суду не надані.

Оскаржуваним
рішенням у задоволенні позову відмовлено.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, пояснила, що
відповідачі неодноразово завдавали їй тілесні ушкодження, через їх дії вона
стала інвалідом, уточнила апеляційну скаргу та просила скасувати рішення суду і
постановити нове, яким задовольнити її позов.

Відповідачка
ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала, просила

її відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Відповідач
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про час і
місце судового засідання його оповіщено в установленому законом порядку.

2

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивачки та відповідачки,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, провірив
законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила
насдудне    _

Звернувшись до
суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, позивачка ОСОБА_1 у викладенні обставин,
якими вона обґрунтовувала свої вимоги, зазначила, що в 2000 році в
результаті протиправних дій відповідачів вона повторно вимушена була звернутися
до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди,, однак, їй було
відмовлено. ІНФОРМАЦІЯ_2
року її було обстежено МСЕК, відповідно до висновку якої їй була
встановлена третя група інвалідності безстроково. Результатом встановлення
групи інвалідності стали травми, завдані їй в 2000 році сусідами. Так, у неї були пошкоджені права нога,
органи слуху та зору. Вона вимушена придбати слуховий апарат. Кожного разу,
проходячи курс лікування, вона вимушена обмежувати себе в харчуванні. Крім
цього, вона постійно повергнута стресам, оскільки пригода, яка з нею сталася,
відображається на її психологічному стані. Просила стягнути з відповідачів у
відшкодування завданої їй матеріальної шкоди 320,15гривень і моральної шкоди 3 000 гривень.

В подальшому
позивачка доповнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідачів вартість
проїзду з м.Кіровська до м.Луганська в сумі 88 гривень 62
копійки, та зобов'язати відповідачів оплатити їй протезування

зубів.

За результатами
розгляду цивільної справи судом першої інстанції були встановлені наступні
обставини.

Постановою
Кіровського міського суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_5року у порушенні кримінальної
справи по скарзі ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 за ч. 1
ст.106 КК України, відмовлено у зв'язку з актом амністії.

З висновку
комісійної судово-медичної експертизи НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_2р.виходить,
що відповідно до медичної документації ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3р. були завдані
тілесні ушкодження у вигляді забія обличчя зліва, садни обличчя, забія правого
стегна та правої гомілки ,
будь-яких даних у медичній документації про наявність у ОСОБА_1. інших
тілесних ушкоджень, окрім вищезазначених, за період з 1999 по 2001 рік немає. Група
інвалідності встановлена за наявністю у ОСОБА_1. хворобливих змін, які мались у
неї і до подій ІНФОРМАЦІЯ_3р., між тілесними ушкодженнями,

3

завданими
їй    ІНФОРМАЦІЯ_3р.    і
встановленням   інвалідності,    причинно-наслідковий зв'язок відсутній.

Судом першої інстанції спір
вирішено на підставі ст.ст.440,440-.
1,455   ЦК   України  /1963р./
та- ст.ст. 1166,1167,1168,1203   ЦК   України  t 2003р./,при
прийнятті рішення суд керувався ст.ст.209,213-215 ЦПК України.

За наслідками
розгляду апеляційної скарги колегія суддів визнала, що судом першої інстанції
оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Відповідно до
ст.1166 ЦК України,
яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, для
настання такої відповідальності необхідно наявність складу правопорушення, а
саме : а/ шкоди
; б/
противоправної поведінки особи, яка завдала шкоди ; в/ причинного
зв'язку між шкодою і противоправною
поведінкою особи, яка її завдала;
ті вини.

Такі ж підстави
для відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені ст.1 167 ЦК України.

Як вбачається з
матеріалів цивільної справи, висновком судово-медичного обстеження НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_4р. Стахановської судово-медичної експертизи Луганської області
встановлено, що ОСОБА_1. були завдані ІНФОРМАЦІЯ_3
року легкі тілесні ушкодження, які не спричинили короткочасного розладу
здоров'я.

Постановою
Кіровського міського суду Луганської області від з ІНФОРМАЦІЯ_5року
встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року, близько 18 годині, ОСОБА_3.
і ОСОБА_2 їй були завдані тілесні ушкодження. В зазначеній постанові суд
вказав, що в діях ОСОБА_3 і ОСОБА_2 вбачається склад злочину, передбаченого
ст.106 КК України. На підставі Закону України від 11 травня 2000 року „ Про
амністію" в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_2
відмовлено.

З копії рішення
Кіровського міського суду Луганської області від 12 січня 2001
року видно, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв'язку з
спричиненням їй відповідачами тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вказаним рішенням позов було
задоволено частково, рішення набрало законної сили..

4

Ухвалою
Кіровського міського суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року провадження у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 360 гривень
закрито на підставі ст.205 ЦПК України ,
так як набрало законної сили рішення суду від 12 січня 2001 року, ухвалене з
приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих
підстав.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в
судовому засіданні не доведений факт спричинення позивачці як матеріальної так
і моральної шкоди з вини відповідачів, оскільки відсутні докази спричинення
відповідачами тілесних пошкоджень позивачці в період 1998,1999 років та по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також
докази настання у позивачки інвалідності з вини відповідачів.

При викладених
обставинах колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної
скарги позивачки і залишення рішення суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.209,303,307,308 ЦПК

України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського міського суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, відхилити, рішення суду -залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.