Справа
№ 22-1421                                  Головуючий у
1 інстанції - Красовський О.О.
Категорія № 44                                     Доповідач
25 грудня 2007  року
Колегія суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Рівненської області у складі:  головуючого
судді          --                          Собіни І.М.
суддів                                      -      Гордійчук С.О.,  Шимківа С.С.
з участю секретаря судового засідання     -                      Чалої Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду від 21 червня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства “Горинь”
с. Олександрія Рівненського району, третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - Олександрійська сільська Рада про зобов”язання
передачі квартири на баланс сільської Ради ,
Рішенням
Рівненського районного суду від 21 червня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні позову до приватного сільськогосподарського підприємства “Горинь”
с. Олександрія Рівненського району, третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - Олександрійська сільська Рада про зобов”язання
передачі квартири на баланс сільської Ради за спливом строку позовної давності.

Не
погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що суд дав невірну оцінку
зібраним у справі доказам та дійшов помилкового висновку про те, що він
пропустив строк позовної давності без поважної причини.

Вважає, що збори власників земельних часток, які відбулися 30 листопада
2000 року не вправі були вирішувати питання щодо майнових паїв. На порядку
денному зборів вирішувалося питання про затвердження акта прийнятого майна
після ліквідації КПСП “Горинь”, а не вирішення питання щодо віднесення
житлового фонду до майнового паю.

Згідно ч. 8 ст. 31 Закону України “Про колективне сільськогосподарське
підприємство” об”єкти соціальної сфери, житлового фонду не підлягають паюванню
в процесі реорганізації підприємства та підлягають безоплатній передачі до
комунальної власності.

Вважає, що ним не пропущено строк позовної давності.

Просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні
вимоги в повному обсязі.

У
запереченні на апеляційну скаргу ПСП “Горинь” рішення суду вважає правильним.
Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної  скарги, беручи до уваги пояснення учасників
процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє  законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Кожна
сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним
і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте, суд першої інстанції
вказаних вимог закону належним чином не виконав.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для
звернення до суду за захистом порушених прав і підстав для його поновлення не
вбачається.

З таким висновком місцевого суду
колегія суддів апеляційного суду погодитися у повному
обсязі не може.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року
№ 11 із послідуючими змінами та доповненнями роз”яснено, що, встановивши, що
строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли позов не
доведений.

Тобто, у випадку, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні
доказів установить, що право позивача, про захист якого він просить, не
порушено, постановляється рішення про відмову у задоволенні позову саме із цих
підстав, а не через пропуск строку давності. Якщо ж буде встановлено, що таке
право позивача порушено і строк позовної давності пропущено без поважних
причин, суд на підставі ст. 267 ЦК України постановлює рішення, яким відмовляє
у позові у зв”язку із закінченням строку давності, а при визнанні причини
пропуску цього строку поважною порушене право має бути захищене.

З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд зазначених вимог не
виконав, підставності заявленого позову не з”ясовував, наданих сторонами
доказів не досліджував.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з передачею справи на
новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 311 ч. 1 п. 5,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у  х
в  а  л
и  л   а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду від 21 червня 2007 року скасувати.
Справу направити в Рівненський районний суд на новий розгляд в іншому складі
суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно. Вона може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.

Головуючий - суддя
І.М. Собіна

Судді:
С.О. Гордійчук

С.С. Шимків