Справа №2-357/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року Київський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого      судді Шликова СП.,

при секретарі                                                                                   Клюєвої
А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Комунальне
підприємство „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1.,
звернувся до суду з позовом до відповідачів - ОСОБА_2., ОСОБА_3., третя особа - КП „Служба
єдиного замовника Київського району м.Донецька" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди спричиненої в наслідок залиття, мотивуючи свої
вимоги наступним.

Позивач є
наймачем квартири АДРЕСА_1, в
цьому ж будинку в квартирі НОМЕР_1проживає
відповідач ОСОБА_2. 28 вересня 2004 року з вини
відповідача була залита його квартира в результаті чого йому завдано збитків на
сумму 1633 грн. 54 коп.

Діями
відповідача йому також завдано моральної шкоди, оскільки тривалий час він не
міг користуватись квартирою. Моральну шкоду оцінює в 1000 гривень. Крім
того, просить стягнути понесені судові витрати по сплаті держмита у розмірі 51 грн.

Відповідачі
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та їх представник ОСОБА_4. позов не визнали посилаючись на
те, що залиття квартири позивача відбулось з вини ОП „Тепломережа"
оскільки горяча вода була подана з великим тиском, що призвело до пориву
шлангу, просили визнатити діяльність ОП „Теломережа" з приводу постачання
гарячої води, як джерело підвищеної небезпеки. Також пояснили, що шланг який
розірвало, придбала відповідач ОСОБА_2. на базарі, і своїми силами, тобто без
звернення до житлово-коммунальної організації, встановила його.

Представник КП
«СЕЗ Київського району м.Донецька» проти позову не заперечувала, посилаючись на
те, що оскільки відповідач ОСОБА_2. самовільно встановила шланг на гарячу воду,
то вона повина нести відповідальність. В інших квартирах цього ж будинку шланги
не порвало, відповідно тиск гарячої води був нормальний.

Суд, заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов підлягає
задоволеню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1. є наймачем квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією ордеру (а.с.25). Відповідач ОСОБА_3. є власником
квартири АДРЕСА_2, що
підтверджується копією договору купівлі -
продажу даної квартири (а.с.42). Як встановлено в судовому засіданні в
даній квартирі проживає дочка відповідача ОСОБА_3. - відповідач
ОСОБА_2., яка самостійно встановила в своїй квартирі шланг подачі гарячої води,
внаслідок пориву якого відбулося затоплення квартири позивача, що
підтверджується актом про залиття від 15.10.2004
року (а.с.8).

Доводи
відповідача по те, що затоплення квартири позивача відбулося з ОП
„Тепломережа", оскільки горяча вода була подана з великим тиском, що
призвело до пориву шлангу суд вважає безпідставними. Судом встановлено, що
шланг відповідачка придбала на базарі, не впевнившись, що зазначений шланг
відповідає нормам якості, і своїми силами, тобто без звернення до житлово-коммунальної
організації, встановила його. Судом також встановлено, що в інших квартирах
цього ж будинку в той же день шланги не порвало, відповідно тиск гарячої води
був нормальний. Крім того, факт залиття квартири та факт самовільного
встановлення даної шланги підтвержено поясненнями свідка ОСОБА_5

Відповідно до ч.
1 ст. 5 ЦК України, акти
цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним
чинності.

Відповідно до
п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, Цивільний
кодекс у редакції 2003 року
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

2

Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання ним чинності.

Беручи до уваги
той факт, що данні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільного кодеку України в
редакції 2003 року та
продовжують існувати, суд вважає за необхідних данним правовідношеням
застосовувати положення ЦК
України в реакції 2003
року.

Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України
власність зобов'язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися
майном, вилучати з нього корисні властивості, а й турбуватися про нього, нести
на його утримання певні витрати.

Відповідно до ст. 322
ЦК України власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо
інше не встановлено договором або законом. Як встановлено у судовому засідання
договору про найм житлового приміщення між відповідачами ОСОБА_3. та ОСОБА_2
укладено не було. Відповідно до ч. 1
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В судовому
засіданні встановлено, що внаслідок залиття позивачу була завдана шкода, у
зв'язку з чим він був змушений понести матеріальні витрати на придбання нових
шпалерів, клея, а також
виконання робот, зазначених в кошторисі на суму 1633 грн. 54
коп. (а.с.9-11, 54-57),
у зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3. в
повному обсязі.

Вимоги позивача
про стягнення завданної йому шкоди солідарно з ОСОБА_2., як наймача квартири на
думку суду є безпідставними, оскільки в судовому засідані встановлено, що
ОСОБА_3. є власником квартири АДРЕСА_1.

З урахування
понесених позивачем моральних і фізичних страждань, приймаючи до уваги, що
внаслідок залиття позивач отримав сильне емоційне потрясіння, було порушено
його нормальний життєвий уклад, що негативним чином відобразилось на стані його
здоров'я спілкуванні з оточуючими, тому суд вважає за можливе стягнути з
відповідача ОСОБА_3. на користь позивача ОСОБА_1 у рахунок відшкодування
моральної шкоди суму в розмірі 400
грн.

Також підлягають витрати позивача по сплаті судового
збору у розмірі 51 грн. На
підставі викладенного та ст. ст.ст. 319
ч. 4, 322, 1167 ЦПК , п.4 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного кодексу України,  керуючись ст.
ст. 10, 11, 60,
67, 88, 212, 213, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Київського району м.
Донецьку», Управління житлового господарства Донецької міської ради про
відшкодування шкоди -задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1633 (тисяча шісот
тридцять три) грн. 54 коп.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 (чотириста) грн.
00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1державне мито у розмірі 51 (п'ятьдесят
одної) грн. 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь Управління державного казначейства у м. Донецька витрати на
інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 (тридцять) грн. 00 коп.

В іншої частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1- відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційну
скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Київського

районного суду
м. Донецька

Шликов