У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої Л.І.,

суддів:                       Косенка В.Й.,                                 Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,                                   Данчука В.Г.,
-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Оріана” про
виплату страхового відшкодування та стягнення пені за невиконання умов
договору, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1- ОСОБА_2- на рішення
апеляційного суду                  м.
Києва від 20 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із
позовом  до закритого акціонерного
товариства “Страхова компанія “Оріана” (далі - ЗАТ “СК “Оріана”) про виплату
страхового відшкодування в розмірі 344 990 грн. 75 коп. та стягнення пені за
невиконання умов договору страхування в розмірі 2 483 933 грн. 50 коп.,
мотивуючи тим, що 7 квітня 2005 року між ним і ЗАТ “СК “Оріана” був укладений
договір добровільного страхування належного йому автомобіля “BMW-Х5”, номерний
знак НОМЕР_1. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 3 серпня
2005 року, автомобіль позивача було пошкоджено, що відповідно до умов договору
страхування є страховим випадком. ОСОБА_1. одразу після дорожньо-транспортної
пригоди телефоном повідомив представників страхової компанії про обставини
дорожньо-транспортної пригоди та місцезнаходження транспортного засобу й просив
страхову компанію надати допомогу в зберіганні автомобіля, оскільки самостійно
забезпечити його зберігання не міг унаслідок отриманих ушкоджень. Будь-якої
допомоги працівниками страхової компанії позивачу не було надано, що призвело
до часткової розкомплектації транспортного засобу та формальної відмови
відповідача від виплати страхового відшкодування. Посилаючись на
безпідставність відмови ЗАТ “СК “Оріана” від виконання умов договору
страхування, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28
листопада                 2006 року позов
задоволено. Стягнуто із ЗАТ “СК “Оріана” на користь ОСОБА_1. страхове
відшкодування в розмірі 344 990 грн. 75 коп. та пеню за невиконання умов
договору страхування в розмірі 2 483 933 грн. 50 коп., витрати на проведення
експертизи - 4 801 грн., а всього 2 523 225 грн. 35 коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2007
року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове
рішення, яким у позові відмовлено.

На указане рішення суду апеляційної інстанції
представником          ОСОБА_1. -
ОСОБА_2- до Верховного Суду України подано касаційну скаргу, в якій із
посиланням на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального права, ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення та залишення в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Скасовуючи рішення Голосіївського районного суду м.
Києва                            від 28
листопада 2006 року та ухвалюючи у справі нове рішення про відмову в позові,
апеляційний суд виходив із того, що позивачем не було дотримано вимог п. 4.3.1
договору страхування, відповідно до якого страхувальник зобов'язаний негайно
прийняти всі можливі заходи щодо запобігання подальшого пошкодження технічного
засобу та усунення причин, що сприяють виникненню додаткових збитків, а його
доводи про неможливість виконання такого обов'язку у зв'язку із заподіяними
йому тілесними ушкодженнями є такими, що не відповідають обставинам справи.
Доводи позивача щодо невиконання ЗАТ “СК “Оріана” умов договору страхування, що
є підставою для стягнення на його користь страхового відшкодування, свого  підтвердження не знайшли.

Відповідно до п. 4.6.6 договору страхування наземного
транспорту, укладеного між ОСОБА_1. та ЗАТ “СК “Оріана”, страховик має право
відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених цим
договором, правилами страхування та діючим законодавством України, та у
випадках невиконання страхувальником обов'язків, передбачених договором
страхування.

Згідно з п. 12.3 Правил страхування наземного
транспортного засобу страховик має право відмовити у виплаті страхового
відшкодування, якщо страхувальник після настання страхового випадку не
забезпечив зберігання застрахованого майна, що повністю або частково
пошкоджено.

З огляду на викладене апеляційний суд правомірно скасував
рішення районного суду та ухвалив нове рішення про відмову в позові.

Установлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове
рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом
норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні підстави для скасування
ухваленого судом рішення, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1- ОСОБА_2-
відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2007
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук