Справа 22ц-
29/07                                      Головуючий
у першій інстанції- Пісоцький О.М
Категорія- 33                                            Доповідач
апеляційної інстанції- Данилова
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5  лютого  2007
року
судова  колегія  в
цивільних  справах  апеляційного
суду

Миколаївської області в складі

головуючого    Лисенка П.П.

суддів                         Данилової
О.О., Кутової Т.З.

при секретарі   Негрун І.О.

за участю представника позивача ОСОБА_2., розглянувши
у   відкритому  судовому
засіданні   в   м.
Миколаєві   цивільну   справу
за апеляційною скаргою

ОСОБА_1на рішення
Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2006 року за позовом

ОСОБА_1

до

Арбузинської
районної державної адміністрації, СЗАТ "Хлібороб"

про визнання права на земельний пай

УСТАНОВИЛА:

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулась з позовом
до Арбузинської районної державної адміністрації та СЗАТ "Хлібороб" про
визнання права на земельний пай.

Позивачка
зазначала, що її мати ОСОБА_3, 1907 року народження,
була пенсіонером колгоспу ім.20 з'їзду
КПРС, правонаступником якого стало КСП "Хлібороб" перетворене у СЗАТ
"Хлібороб". При приватизації земель КСП мати не було включено до
списку, що долучається до державного акта на права колективної власності на
землю. У жовтні 2002
року мати померла.

Посилаючись на
те, що вона є спадкоємицею померлої, ОСОБА_1 просила поновити строк позовної
давності, зобов'язати відповідача видати в порядку спадкування на її ім'я
сертифікат на право на земельну частку /пай/ у землях Арбузинської селищної
ради.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, не погодившись з висновком суду про
відсутність підстав для поновлення строку позовної давності, просила
рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Виходячи зі
змісту ст.ст.22,23 ЗК України /1990
року/ та Указу Президента України від 8
серпня 1995 року №720 "Про
порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства та організаціям",
особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:
перебування в членах КСП, у тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в КСП
і залишилися його членами; включення до списків осіб, долучених до Державного
акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Право
на земельний пай набувають спадкоємці тих членів КСП чи пенсіонерів, які мали
таке право, але померли до моменту видачі документа, що його засвідчує, а
саме земельного сертифіката.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_3
працювала у колгоспі ім.Крупської /
перейменований у колгосп ім.20 з'їзду КГТРС/ до січня 1958 року, з 1965 року їй
призначено пенсію за віком. З 1990
року ОСОБА_3 проживала
у Запорізької області. У жовтні 1995
році КСП "Хлібодар" отримало державний акт на право колективної
власності на землю. До списків членів КСП, які мають право на земельну частку
/пай/, що додавався до державного акту, прізвище ОСОБА_3 не включено, про що вона дізналася у період 1996-1997 років. За життя ОСОБА_3 не оспорювала цього факту у
судовому порядку. У жовтні 2002 року ОСОБА_3 померла.

Таким чином, на час своєї смерті ОСОБА_3 не мала право на земельну частку /пай/, а тому такого права не набула і ОСОБА_1, як
спадкоємиця померлої.

І хоча не з
усіма висновками суду, як визначальними підставами для відмови у задоволенні
позову, можна погодитися, але основний висновок суду по суті спору відповідає
обставинам справи та вимогам норм земельного законодавства.

Доводи апелянта про причини пропуску строку на захист порушеного права були
предметом судового дослідження та обгрунтовано визнані такими, що не
перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили би порушення
ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить.
За такого колегія вважає доцільним рішення суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_2
відхилити, а рішення Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 17 жовтня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з цього часу
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.