АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц-6508                                                          Головуючий в 1 інстанції - Новикова О.В.
Категорія - 16                                                                     Доповідач   - Кузнецов В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

15 березня 2007 року     Колегія суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого    - Калиновського А.Б.

суддів               -
Кіктенко Л.М., Кузнецова В.О.

при секретарі  -   Сидоренко А.С,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2006 року по справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
„Біггар" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2006 року задоволено заяву ТОВ
„Біггар" про забезпечення позову , заборонено ОСОБА_2, ОСОБА_1
продовження будівельних робіт за адресою:АДРЕСА_1та будівництво прибудови за вказаною адресою.

З даною ухвалою
не погодилася відповідачка і 07
вересня 2006 року
звернулась до суду з апеляційною скаргою. В
апеляційній скарзі відповідачка посилається на те, що при прийнятті ухвали судом були порушені норми
матеріального та процесуального права. Просила скасувати ухвалу про забезпечення позову і постановити нову ухвалу про
відмову про вжиття заходів забезпечення позову.

Вивчивши надані документи та матеріали справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно ухвалою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2006 року задоволено заяву ТОВ
„Біггар" про забезпечення позову, заборонено ОСОБА_2, ОСОБА_1 продовження будівельних
робіт за адресою:АДРЕСА_1та будівництво прибудови за вказаною
адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Згідно ч.З цієї статті
забезпечення позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає безпідставним довід проте, що спір підлягає вирішенню
у господарському суді, а не в суді загальної юрисдикції,
а тому ухвала підлягає скасуванню: Одним з учасників
процесу в позовній заяві вказаний відповідач ОСОБА_2 який є фізичною особою.

Згідно наданих відповідачкою документів їй дозволено виконання будівельних
робіт з реконструкції не житлового приміщення з добудовою салону - перукарні. В апеляційному суді представник позивача надала висновок ВАТ „ ДНДІБВ" згідно якого при розробці проекту реконструкції оцінка технічного стану будинку магазину „ Влади „ не виконувалася, необхідно проводити експертизу. За таких обставин колегія суддів
вважає, що скасування ухвали про забезпечення позову на даному етапі
розгляду справи не можливо, оскільки в разі задоволення позову невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання
рішення суду.

Ухвала Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2006 року по заяві ТОВ „Біггар" про
забезпечення позову та заборону ОСОБА_2, ОСОБА_1 продовження будівельних
робіт за адресою:АДРЕСА_1та будівництво прибудови за вказаною
адресою, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а
тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, оскільки зазначені в
скарзі доводи не є підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 312, 314-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2006 року відхилити, а ухвалу залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.