Справа № 22-Ц-285/07                                        Головуючий у 1 інстанції - Неверов Ї.М.
Категорія -41                                                                                        Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03
квітня 2007року                                                                                            місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.,

суддів - Карпу к А. К, Здрилюк О.І.,

при секретарі Савчук О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ - Труби» про стягнення
заборгованої заробітної плати, компенсації витрат на оплату проїзду, середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги,
відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційними скаргами позивача
ОСОБА_1 та відповідача - ТзОВ «АМТ - Труби» на рішення Іваничівського районного
суду від 23 січня 2007 року.

Особи, які
беруть участь у справі:

позивач -
ОСОБА_1;

представник
позивача - ОСОБА_2;

відповідач -
товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ - Труби».

Колегія суддів -

встановила :

Рішенням Іваничівського районного суду від 23 січня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ - Труби» в користь ОСОБА_1 8201 грн. 34
коп. заборгованої заробітної плати, 18374 грн. 20 коп. середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні по день постановления рішення та 200 грн. моральної
шкоди.

Суми стягнення вказані без утримання прибуткового податку
з громадян та інших обов*язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення
заробітної плати за один місяць в розмірі 2545 грн..

В решті позову
відмовлено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛМТ - Труби» в користь
держави 274 грн. 25 коп. судового збору та 30 грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду в частині
відмови в задоволенні вимог про стягнення компенсації витрат на оплату проїзду
до місця роботи в розмірі 562 грн. 50 коп., вихідної допомоги в розмірі 7635
грн. та відшкодування майнової шкоди в розмірі 7958 грн. та постановити в цій
частині нове рішення - про задоволення позову.

Вважає, що судом першої інстанції допущено неповне з*ясування обставин, що
мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги довідки Нововолинського авто
управління про вартість проїзду з місця його проживання до місця роботи; не
взято до уваги його заяви про причини звільнення, які в наказі відповідача не
зазначені.

В апеляційній скарзі відповідач ТзОВ «АМТ - Труби» просить скасувати
рішення суду першої інстанції та постановити нове - про відмову в позові.

Вважає, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції без скасування заочного рішення в
даній справі від 06.12.2006 року, не призначаючи справу до розгляду в
загальному порядку, постановив нове рішення від 23.01.2007 року. Це рішення
постановлене у їх відсутності. При цьому вони не були належним чином
повідомлені про час і місце судового засідання.

Крім того, судом не взято до уваги, що з позивачем не
було проведено своєчасного розрахунку при звільненні, оскільки державним
виконавцем на рахунки підприємства було накладено арешт. На даний час з
позивачем проведено повний розрахунок. При стягненні середнього заробітку суд
взяв до уваги довідку про доходи, яка підписана самим позивачем, без підпису
керівника та без наявності печатки. При задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди судом не перевірено наявність доказів, які б підтверджували
моральні страждання позивача та втрату нормальних життєвих зв*язків.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши докази в межах доводів апеляційних скарг, законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню з направленням справи на новий розгляд з наступних
підстав.

Так, із матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції 06 грудня
2006 року постановлено заочне рішення в даній справі (а.с.64-65).

22 грудня 2006 року відповідачем подана до суду заява про перегляд заочного
рішення (а.с.66-75).

Із ухвали суду від 09.01.2007 року вбачається, що заочне
рішення від 06.12.2006 року в даній справі скасоване і справа призначена до
розгляду на 23 січня 2007 року (а.с.84).

Разом з тим,
із тексту клопотання відповідача, яке надійшло в суд першої інстанції
23.01.2007 року вбачається, що на 23 січня 2007 року судом призначався розгляд
заяви про перегляд заочного рішення від 06.12.2006 року.

З пояснень представника позивача в суді апеляційної
інстанції вбачається, що його суд першої інстанції викликав лише в судове
засідання на 23.01.2007 року, в якому він і був присутнім.

Із повідомлень про вручення поштових відправлень не
вбачається, що це направлялись виклики в судове засідання на 23.01.07 р. саме
на розгляд справи по суті.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що
ухвала суду від 09.01.2007 року та рішення суду від 23.01.2007 року підлягають
скасуванню, оскільки постановлені за відсутності відповідача, який не був
належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що є згідно зі
ст.311 ЦПК України підставою для скасування рішення з направленням справи на
новий судовий розгляд.

Керуючись ст.
ст.307, 311, 314, 315 ІІІЇК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні
скарги задовольнити частково.

Ухвалу Іваничівського районного суду від 09 січня 2007
року та рішення цього ж суду від 23 січня 2007 року в даній справі скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.