Справа
№ 22ц - 1731/2007    Головуючий у 1 інс.
.                                                                 Доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

21 грудня 2007 року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді
Позігуна М.І.,

суддів -  Шевченка В.М., Ішутко В.М.,

при секретарі -   Рачовій І.І.

з участю  представника ОСОБА_1,-  адвоката ОСОБА_2, представника ОСОБА_3,-
ОСОБА_4.   та ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення
Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ будинку та
надвірних будівель,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2006 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про
розподіл будинку з надвірними будівлями, розташованими в АДРЕСА_1, і просили
виділити ѕ частини будинку, а відповідачу - ј його частину, або ж зобов'язати
їх передати відповідачу грошову компенсацію за вказану частину, посилаючись на
те, що після смерті спадкодавця ОСОБА_6, ОСОБА_1 проживала в даному будинку до
жовтня 2004 року одна, демонтувавши в будинку систему опалення та подачу
електричного струму. При цьому відокремлені від системи опалення батареї
опалення в кількості 54 секцій, газову плиту, електричний та газовий лічильники,
газову апаратуру опалення, залізні ворота з сараю та інше майно вона вивезла до
місця свого проживання в с. Красилівка Козелецького району.

В результаті вказаних дій відповідача
будинок не придатний для проживання, вартість його значно зменшена, ОСОБА_1 не
має наміру проживати в ньому і не бажає домовлятись з ними про подальшу долю
вказаного майна, яке швидко приходить в непридатність.

Оскаржуваним рішенням Куликівського районного суду  від 23 червня 2007 року позовні вимоги
задоволені з розподілом будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_1. При
цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виділено ј частина будинку, яка належала ОСОБА_1, з
визнанням права власності на вказану частину за позивачами та стягненням з них
компенсації в розмірі 8719 грн. за одержану ј частину будинку в натурі на
користь ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції як
незаконне та необґрунтоване  скасувати, а
справу передати на новий розгляд.

Апелянт вказала, що в спірному
будинку вона проживає майже двадцять років і іншого житла не має, всі витрати
по будинку вона несе сама. Маючи низку захворювань, похилий вік, при власній
юридичній необізнаності вона не зрозуміла змісту рішення суду першої інстанції,
що в результаті вона може залишитись без житла.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,

ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як власник
будинку АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті в установленому законом порядку зробив
розпорядження, яким заповідав ј частину вказаного будинку своєму рідному брату
ОСОБА_5., Ѕ частину будинку - дочці ОСОБА_3, а ј частину його - своїй жінці
ОСОБА_1, з   якою проживав довгий час в
зареєстрованому шлюбі. Крім того ОСОБА_6, по 1/ 2 частині приватизованої
земельної ділянки заповідав ОСОБА_1, та ОСОБА_5.

25 лютого 2004 року ОСОБА_1 отримала
свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ј частину зазначеного будинку
та 1/2частини приватизованої земельної ділянки, площею 0,155 гектарів. 20грудня
2004р., таке свідоцтво на 1/4частину житлового будинку та Ѕ частину
приватизованої земельної ділянки, розміром 0,155 гектарів отримав -ОСОБА_5, а
18 лютого 2005р., свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/4 частини
житлового будинку  отримала ОСОБА_3(
ас.11,12,40)

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1
є спільною частковою власністю сторін кожній із яких належать визначний розмір
частки в ньому.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що відповідачка ОСОБА_1 не бажає проживати і
володіти визначеною їй частиною будинку, що вона залишила будинок, привела його
в стан, який не дає можливості використовувати його для проживання, за будинком
не доглядає і не підтримує його в належному технічному стані, і тому
відповідачу необхідно виділити належну їй частину будинку в грошовій
компенсації, відповідно до висновку експерта.

Проте, такий висновок суду ухвалений з
порушенням норм матеріального права, оскільки він суперечить як змісту статті
41 Конституції України, так і ст. 321 ЦК України щодо яких право власності є непорушним,
а примусове відчуження права власності може бути застосоване лише як виняток.

Як вбачається із змісту позовної
заяви, правовою підставою позову ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зазначена необхідність
поділу будинку АДРЕСА_1, що належить кожному із співвласників, шляхом виділення
частки в цьому будинку. При цьому позивачі посилались на правову норму ст. 364
ЦК України, і на протязі всього розгляду справи позивачі не змінювали підставу
свого позову як це передбачено правилами ст.119 ЦПК України. І суд першої інстанції
саме на підставі правової норми  ст.ст.
364,367 ЦК України якими визначено припинення права спільної часткової
власності шляхом виділу частки, що належить кожному із співвласників зі
спільного майна,   вирішив справу.

Згідно з положеннями ст. 364 ЦК
України та роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 (
із наступними змінами) „Про практику застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності громадян на жилий будинок” що містяться у
пункті 6, лише співвласник, який виділяється, має право на виплату йому
грошової компенсації вартості його частки іншими учасниками спільної часткової
власності. Але суд, всупереч зазначеному, хоча ОСОБА_1 не заявляла вимог про
виділення, і виділу їй грошової компенсації вартості своєї частки вона не
бажає, припинив право на її частку у спірному будинку чим завдав шкоди її
інтересам як власника. Оскільки в рішенні, суд зробив не правильний висновок
щодо прав та обов”язків сторін, не правильно витлумачив закон, таке рішення є
незаконним і підлягає скасуванню. При цьому, суд першої інстанції хоча і
постановив ухвалу про заочний розгляд справи( ас.79 ), але судом був порушений
порядок передбачений ст.225ЦПК заочної процедури розгляду справи. Так, зокрема
як вбачається з протоколу судового засідання, за відсутності відповідачки яка
не з'явилась  в судове засідання і не
заявляла клопотання про заочний розгляд справи, суд ухвалив розглядати справу
без відповідачки, не роз'яснивши позивачу порядок та наслідки заочного розгляду
справи та не з'ясував, чи згодний він на таке вирішення справи. Виходячи з
наведеного апеляційний суд вважає що судом було ухвалене   рішення у звичайному порядку.

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вимагають
солідарно виділу своїх часток зі спірного будинку, і такий виділ передбачений
як правовою нормою  статті 364 ЦК
України, так і є практично можливим виходячи із висновку будівельно-технічної
експертизи № С - 332 від 10 травня 2006 року ( а.с. 46-62) за варіантом якої
поділ домоволодіння близький до ідеальних часток співвласників, апеляційний суд
вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги останніх, шляхом поділу
будинку, що є спільною частковою власністю.

Тому, необхідно, виходячи із розміру
частки ОСОБА_1 в домоволодінні - ј виділити їй у власність по варіанту запропонованому
експертом частину домоволодіння і надвірних будівель на загальну суму 8 тисяч
408 грн. ОСОБА_5. та ОСОБА_3, виходячи із розміру часток кожного із них як
співвласників, що бажають разом виділу своїх часток в натурі, виділити в
рахунок ѕ частки  у власність частину
зазначеного домоволодіння і надвірних будівель на загальну суму 26 тисяч 468
грн. Оскільки ОСОБА_1 виділено в домоволодінні в грошовій вартості такого менше
на 311 грн., ніж на яке вона має право відповідно до своєї частки в праві спільної
часткової власності, то підлягає стягненню із позивачів на користь відповідачки
311 грн. грошової компенсації на яку згодна ОСОБА_1

Відповідно
до правил ст.152ЖК України в разі поділу будинку в натурі, коли необхідно
провести перепланування та переобладнання необхідний дозвіл виконкому місцевої
ради. За запропонованим експертом висновком, при поділі будинковолодіння
АДРЕСА_1 необхідно провести відповідні переобладнання, які  необхідно зобов'язати провести сторін для
перетворення суміжних кімнат в ізольовані, влаштування окремих входів до своєї
частини будинку, тощо. Однак рішенням виконкому Куликівської селищної ради №124
від 20 грудня 2007р., не надано дозвіл на переобладнання та перепланування
зазначеного житлового будинку із яким не погоджується представник -    ОСОБА_1
Колегія суддів вважає, що не є перешкодою для поділу спірного житлового
будинку відсутність дозволу виконкому на переобладнання такого виходячи з
наступного.       Так,  в
зазначеному рішенні яким не надано дозволу на перепланування при поділі
спірного будинку,  відсутні посилання, що
при цьому будуть порушені встановлені санітарні, будівельні та протипожежні
правила, та будуть порушені суспільні інтереси. Тому виходячи з тих обставин,
що рішення виконавчого комітету№124 від 20 грудня 2007р., є необґрунтованим,
оскільки відмова виконкому щодо дозволу на переобладнання в спірному будинку не
підтверджена ніякими доказами, апеляційний суд не погоджується з таким  рішенням, і вважає можливим проведення в
зазначеному будинку перепланування відповідно до запропонованого висновку
будівельно-технічної експертизи.

Одночасно,
виходячи із одержаних ОСОБА_5, та ОСОБА_1, документів які посвідчують право
кожного із них на користування в рівних частках по Ѕ кожному земельної ділянки
в АДРЕСА_1, загальною площею 0,31 га, необхідно провести поділ зазначеної
земельної ділянки виділивши кожній із сторін в користування та у власність
земельну ділянку площею по 1550кв.м., як це зазначено експертному висновку №
С-332/1 ( ас.63-65).

Оскільки
ОСОБА_5, понесені витрати пов'язані із проведенням судової експертизи, які
підтверджені документально9 ас.67 ), то відповідно до правил ст.88 ЦПК України,
необхідно стягнути такі витрати на його користь в сумі 600грн., із    ОСОБА_1

Керуючись ст.321, 358,
364,367 ЦК України, ст.ст. 88, 303, 309 ч.1 п.4, 313, 314, 316,  317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 червня
2006 року  скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Провести поділ житлового будинку по АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 у власність в рахунок ј частки у зазначеному житловому
будинку: кімнату 1-7 площею 13,5 кв.м., веранду1 площею 11,1 кв.м., льох а1 на
загальну суму 8408 грн..

Виділити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у власність в рахунок ѕ частки в зазначеному
житловому будинку: кухню 1-2 площею 10 кв.м., коридор 1-3 площею 8,6 кв.м.,
льох 1-4 площею 2,6 кв.м., кімнату 1-5 площею 13 кв.м., кімнату 1-6 площею 26,2
кв.м., коридор 2 площею 4,6 кв.м., котельню1-1 площею 6, 9 кв.м., ганок, гараж
Б, сарай Б, огорожу№ 1-3 на загальну
суму  26 468 грн..

В рахунок грошової компенсації стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1  311 грн..

Зобов'язати ОСОБА_1 зробити переобладнання в житловому будинку по АДРЕСА_1,
як це зазначено у висновку  судово
будівельно - технічної експертизи  №С-332
від 10 травня 2006 року,  для чого
необхідно: влаштування індивідуального входу - вихід до своєї частини через
прибудований ганок та влаштований дверний проріз в стіні веранди 1, встановити
перегородку з дверима у веранді 1 для влаштування тамбуру, влаштувати дверний
проріз між верандою 1 та кімнатою 1-7.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у відповідності до зазначеного висновку  експертизи
зобов'язати зробити в будинку АДРЕСА_1 наступні переобладнання: закрити
дверний проріз між коридором 1-3 та кімнатою 1-7, закласти дверний проріз між
верандою 1 та коридором 2.

Обом сторонам ОСОБА_1, та ОСОБА_5, І ОСОБА_3, влаштувати окремі обліки
споживання електроенергії.

Відповідно до висновку експертно будівельно-технічного дослідження №С-332
від 10 травня 2006 року розділити земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Виділити у користування та у власність ОСОБА_1 в рахунок Ѕ частини  земельну ділянку площею 1550 кв.м., в тому
числі під житловою забудовою-33,1кв.м.. під двором,городом-1516,9кв.м.

ОСОБА_5 в рахунок Ѕ частини виділити земельну ділянку площею 1550 кв.м., в
тому числі : під житловою забудовою-98,8кв.м.. під господарчими забудовами -
22,4кв.м., під двором,городом-1428,8 кв.м., як це зазначено в додатку № 1  до даного експертного висновку.

Стягнути із ОСОБА_1, на користь ОСОБА_5,- 600грн., понесених судових
витрат.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: