УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31
жовтня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Григор'євої Л.І.,-

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Парпуровецької
сільської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в
порядку спадкування на частину будинковолодіння у вигляді сараю під літерою
“б”, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької
області від 23 березня 2007 року,

встановила:

В квітні 2006 року ОСОБА_4 звернулась до суду в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 до Парпуровецької сільської ради про визнання за
ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом померлого ОСОБА_5, право власності на
прийняту в експлуатацію частину будинковолодіння по АДРЕСА_1, а саме сарай під
літерою “Б”, мотивуючи тим, що Парпуровецька сільська рада прийняла рішення про
видачу ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на зазначене будинковолодіння,
однак в перелік об'єктів даного будинковолодіння не увійшов належний померлому
сарай під літерою “Б”, оскільки вказана будівля належить до власності ОСОБА_2
та ОСОБА_3 в порядку спадкування.

До участі в справі в якості третіх осіб на стороні
відповідача, які не заявляють самостійних вимог, було залучено ОСОБА_2, ОСОБА_3

В зв'язку з досягненням повноліття ОСОБА_1 перебрав на
себе повноваження позивача і прийняв участь у справі як самостійна особа.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області
від 31 січня 2007 року в задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 23
березня 2007 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31
січня 2007 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позов
задоволено

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_2  просить скасувати рішення апеляційного
суду Вінницької області від 23 березня 2007 року, залишити в силі рішення
Вінницького районного суду Вінницької області від 31 січня 2007 року,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та
процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 23
березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І.
Григор'єва