Справа
№ 2-770/2007року
Р І Ш Е Н Н Я

І М ”Я М
У К Р А Ї Н И

20
листопада   2007 року          Ічнянський      районний
суд    Чернігівської області

у складі:

головуючого судді  А.М.  Негода

при
секретарі   С.М.  Бульба

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ічня цивільну справу
за   позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 і третьої особи ОСОБА_5  про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП вказуючи
на те, що 4 червня 2007року в 21.20год. в м. Ічня на вул.. Леніна сталася ДТП,
в результаті якої належний їй автомобіль Фольксваген Пасат д.з. НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_5 отримав механічні пошкодження і їй нанесена матеріальна
шкода в сумі 21696грн. 01 коп., яку просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 як
винної особи в ДТП. Одночасно просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 нанесену
їй моральну шкоду в сумі 1500грн.

Судом в якості співвідповідача було
притягнуто ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав повністю, вважаючи себе невинним в ДТП, яка сталася 4 червня 2007року,
винним є ОСОБА_5, який і повинен
відповідати за завдану шкоду.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав повністю, оскільки не є власником автомобіля, яким керував ОСОБА_2 і
крім того, винним в даній ДТП  являється
ОСОБА_5

Третя особа ОСОБА_5 вважає позовні
вимоги підлягаючими задоволенню, оскільки винним в ДТП є не він, а ОСОБА_2

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню
виходячи із слідуючого.

Між сторонами виникли правовідносини,
які регулюються  ЦК України.

Статтею 1166 ЦК України передбачено,
що  майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ст.1167 ЦК України вказано, що
моральна  шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає
за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок  непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст.1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи,  відшкодовується  винною
особою.

В судовому засіданні встановлено, що 4
червня 2007року близько 21год.20хв. в м. Ічня на вул.. Леніна сталася ДТП, в
якій механічні пошкодження отримали автомобілі Фольксваген Пасат НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_5 і автомобіль Фольксваген ЛТ д.з.НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2 Автомобіль Фольксваген Пасат СВ д.з.НОМЕР_1 належить на праві власності
позивачці ОСОБА_1, а автомобіль Фольксваген ЛТ д.з. НОМЕР_2 власником ОСОБА_6 у
користування і розпорядження довіреністю від 17 лютого 2006року було передано
ОСОБА_7, який на підставі цього отримав тимчасовий реєстраційний талон, дійсний
до 23 серпня 2005року. Тому відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України
відповідач ОСОБА_3 є особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
джерелом підвищеної небезпеки. Дані обставини підтверджуються відмовним  матеріалом Ічнянського РВ УМВС № 232/07 від
27.08.2007року, який був оголошений  в
судовому засіданні.

Із висновку експертизи по дослідженню
обставин та механізму ДТП № 24-А від 8 серпня 2007року (відмовний матеріал №
232/07) вбачається, що дії водія ОСОБА_2, які полягають  в виконанні маневру  розвороту, перебувають у причинному зв'язку з
настанням ДТП, яка мала місце 4 червня 2007року, та її наслідками.

Постановою судді Ічнянського районного
суду від 12 липня 2007року, залишеною без змін Головою апеляційного суду
Чернігівської області від 27 вересня 2007року, ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності і на нього накладено стягнення за ст.124 КАП
України, за порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Цим
самим доведена вина відповідача ОСОБА_2 в скоєнні ДТП, оскільки згідно ч.3 ст.
61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із пояснень відповідачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлено, що сторони не перебувають у трудових
відносинах, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Фольксваген ЛТ за усним проханням
відповідача ОСОБА_3, тому відповідач ОСОБА_2 не може бути визнаний володільцем
джерела підвищеної небезпеки, а звідси випливає, що за шкоду, завдану за участю
автомобіля Фольксваген ЛТ д.з.НОМЕР_2 відповідає відповідач ОСОБА_3, який на
відповідній правовій підставі володіє даним автомобілем.

Згідно висновку авто товарознавчої
експертизи №0389 від 29 червня 2007року (а.с.9-14) розмір матеріальної шкоди,
нанесеної власнику ОСОБА_1 пошкодженням її автомобіля Фольксваген Пасат  д.з. НОМЕР_1внаслідок ДТП становить 22030грн.
83 коп., яка і повинна була-б відшкодовуватися позивачці. Однак нею заявлені
позовні вимоги на суму 21696грн. 01 коп., а суд згідно ст.11 ЦПК України
розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог, тому з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивачки підлягає стягненню на відшкодування нанесеної
шкоди 21696грн. 01 коп. Одночасно з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки
підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в сумі 1000грн., які
підтверджені квитанцією № 35107(а..с5). Судові витрати по оплаті держмита в
сумі 225грн. 46 коп., на ІТЗ в сумі 30грн. і за проведення експертизи в сумі
330грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки понесені не позивачкою, а іншою
особою - ОСОБА_5

Підлягають задоволенню і позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди в сумі 1500грн., оскільки на думку суду на
таку суму позивачці нанесені втрати немайнового
характеру внаслідок моральних страждань із-за пошкодження її власності,
порушенні нормальних життєвих зв'язків. Дану моральну шкоду необхідно стягнути
з відповідача ОСОБА_2 як винної особи в ДТП, в якій пошкоджено автомобіль
позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212,
213, 215  ЦПК України, ст.  ст.1166,1167,1187,1188 ЦК України,  суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 21696 (двадцять одну
тисячу шістсот дев'яносто шість) грн.. 01 коп., витрати на юридичну допомогу в
сумі 1000 ( одну тисячу)грн.., а всього 22696 (двадцять дві тисячі шістсот
дев'яносто шість)грн.. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування нанесеної моральної шкоди 1500 ( одну тисячу п'ятсот)грн.

На рішення на протязі   20 днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду,  яка подається
на протязі 10 днів  з дня його
проголошення , може бути подана апеляційна скарга  в Чернігівський апеляційний суд.

Суддя
А.М. Негода