Справа №  2-1148/07
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року Самарський районний суд міста
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Католікяна М.О.,

при секретарі                        Андреєві В.С.,

з участю позивача
Климчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

31 травня 2007 року позивач звернулася до
суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі із
жовтня 2004 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з
відповідачем теперішнього часу розладилися. Позивач з відповідачем проживають
окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не
підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить
формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 3, 4).

Позивач у судовому засіданні свій позов
підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився,
був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У справі
є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище
обставиною дає судові підстави для застосування положень

ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за
позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110
цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні
взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає
до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя
подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 01.10.2004 р., про що свідчить копія свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_1, виданого 01.10.2004 р. відділом РАЦС Самарського
районного управління юстиції

м. Дніпропетровська (актовий запис № 321)
(а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, який мешкає разом з позивачем, що
підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 09.08.2005 р.
Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції
Дніпропетровської області (актовий запис № 391) (а.с. 7).

Через відсутність взаєморозуміння та
постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у
сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю із серпня 2006 року сторони
мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не
підтримують шлюбних відносин.

Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає,
що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й
підлягають задоволенню.

Суд вважає, що витрати, пов'язані з
оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10,
11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, зареєстрований 01
жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Самарського
районного управління юстиції міста Дніпропетровська (актовий запис № 321),
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
державне мито в сумі 17,00 грн. за оформлення розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_2 від сплати державного мита
звільнити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до
загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: