Справа  № 2 - 1653
Р І Ш Е Н Н Я

І  М
Е  Н  Е
М      У К Р А Ї Н И

10 травня 2007 року                                                                                     Ялтинський міський суд Криму

у складі судді  :
ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ Г.С.

при секретарі    :
КОНОНОВОЇ Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі   Ялтинського міського
суду цивільну  справу  за  позовом

ОСОБА_1до
Корєїзської селищної Ради, Ялтинського міського управління земельних ресурсів
про скасування рішення сесії і зобов'язання надати в оренду земельну ділянку,
суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення
3-й сесії 5-го скликання Корєїзської селищної Ради № 49 від 23 травня 2006
року, і зобов'язати відповідача надати їй в оренду земельну ділянку орієнтовною
площею 0,0271 га в АДРЕСА_1, для будівництва й обслуговування житлового будинку, надавши
дозвіл на складання проекту відведення прошеної земельної ділянки.

Вимоги мотивує тим, що вона є власницею 13 частки будинку № АДРЕСА_1, яка
була їй виділена у власність рішенням Ялтинського міського суду від 12 лютого
1990 року, яким також їй була виділена в користування земельна ділянка площею
271 квадратних метра. Будучи громадянином іншої держави, вона звернулася до
Корєїзської селРади із заявою про дачу дозволу на складання проекту відведення
земельної ділянки, для будівництва й обслуговування житлового будинку, з
подальшою передачею їй його в оренду. Разом з тим, рішенням селРади в наданні
земельної ділянки в оренду їй було відмовлено на тій підставі, що на ділянці
проводитися самовільне будівництво і дане питання є предметом судового
розгляду. Разом з тим, стверджує, що на виділеній їй ділянці вона ніякого
будівництва не виконує, ні в яких судових розглядах, окрім даного, стороною не
є, а самовільні будови знаходяться на земельних ділянках власників інших часток
домоволодіння. Крім того, не вважає, що наявність на ділянці самовільних будов
є підставою для відмови в дачі дозволу на складання проекту відведення
земельної ділянки.

Представник відповідача управління земельних ресурсів позовні вимоги не
визнав з тих підстав, що земельна ділянка може бути надана в оренду тільки всім
співвласникам будинку, а не окремо позивачці. Що стосується відмови селРади в
дачі дозволу на складання проекту відведення внаслідок наявності самовільних
будов, пояснити не зміг, оскільки питання про самовільні будови в їх
компетенцію не входить.

Представник відповідача Корєїзської селищної Ради в судове засідання не
з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином,
причину неявки представника суд визнав неповажною.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 12 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних
ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься
до повноважень сільських, селищних, міських рад в області земельних відносин на
території сіл, селищ, міст.

Згідно
ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок громадянам із зміною їх
цільового призначення та із земель запасу під забудову, здійснюється за
проектами відведення в порядку, встановленому статтею 118 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений в приватизації земельної ділянки, що
знаходиться в його користуванні, подає заяву у відповідну районну, Київську або
Севастопольську міську державну адміністрацію або сільську, селищну, міську
раду за місцезнаходженням земельної ділянки.

В даному випадку, власником спірної земельної ділянки є Корєїзська селищна
Рада.

Судом встановлено, що позивачка є власницею 13 частки будинку № АДРЕСА_1,
згідно свідоцтву про право на спадщину згідно із законом (а.с. 8). Рішенням
Ялтинського міського народного суду від 12 лютого 1990 року частка будинку, що
належить їй, була виділена в натурі і відповідно на три рівні частки поділена між
власниками земельна ділянка, що знаходиться в користуванні будинку, по 271 кв.
метру (а.с. 10).

Позивачка, будучи громадянкою Росії, звернулася до Корєїзської селищної
Ради із заявою про надання їй земельної ділянки орієнтовною площею 0,0271 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в оренду для будівництва і  обслуговування житлового будинку,
господарських споруд і будівель.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідна
міська рада розглядає заяву і у разі згоди на передачу земельної ділянки у
власність дає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Разом з тим, рішенням Корєїзської селРади № 49 від 23 травня 2006 року в
передачі земельної ділянки в оренду їй було відмовлено «у зв'язку з проведенням
самовільного будівництва на самовільно використовуваній земельній ділянці і
судовим розглядом в місцевому суді» (а.с. 5).

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивачки стверджує, що ніякого самовільного будівництва
ОСОБА_1на земельній ділянці, що знаходиться в її користуванні, не здійснює і в
судових розглядах участі не бере. Дані обставини стосуються інших власників
будинку.

Представник відповідача Корєїзської селРади, в свою чергу, в судове засідання
не з'явився, доказів виконання ОСОБА_1самовільних будівельних робіт на прошеній
земельній ділянці не представив, а з оскаржуваного рішення селРади неможливо
зробити висновок, ким і на якій саме земельній ділянці здійснюються самовільні
будівельні роботи і який спір знаходиться на розгляді в суді.

Право кожного громадянина України на отримання у власність або в
користування земельної ділянки гарантується Конституцією України і Земельним
Кодексом України.

Разом з тим, норми Конституції України і Земельного законодавства не
містять посилань на наявність або відсутність на земельній ділянці, що
відводиться особі, самовільних споруд, і що дана обставина може бути підставою
для відмови в передачі особі у власність або в оренду земельної ділянки.

Таким чином, суд вважає, що рішення Корєїзської селищної Ради про відмову в
наданні ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки підлягає скасуванню з покладанням на
відповідача обов'язку повторно розглянути на сесії дане питання. Разом з тим, в
інший частині позову слід відмовити, оскільки Корєїзська селРада, будучи
власником землі, має право, діючи в рамках Закону і на користь територіальної
громади, розпоряджатися землею, що знаходиться в її компетенції, на свій розсуд
і суд не має права вийти за рамки своєї компетенції, зобов'язавши власника
землі вчиняти які-небудь дії, направлені на відчуження майна, що належить йому,
зобов'язавши надати ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 12, 118, 124 Земельного Кодексу України,
ст. ст. 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 10, 60, 212,
213, 215, 217, 218  ЦПК України,  суд

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення
3-й сесії 5-го скликання Корєїзської селищної Ради № 49 від 23 травня 2006 року
«Про відмову ОСОБА_1в наданні земельної ділянки … у оренду» - скасувати.

Зобов'язати
Корєїзську селищну Раду на найближчій сесії повторно розглянути заяву
ОСОБА_1про надання їй в оренду земельної ділянки для будівництва й
обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною
площею 0,0271 га за адресою: АДРЕСА_1.

В
інший частині позову - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному суді АРК через Ялтинський міський суд в
строки та порядку, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
: