Справа № 2-65/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року. Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого
судді Гончара В.М., при
секретарі: Попруженко Л.М.,

за участю представників позивача, представників відповідача, третьої особи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом
ОСОБА_1до Кіровоградської районної ради, Соколівської сільської ради
Кіровоградського району Кіровоградської області, третя особа на стороні
відповідача орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної
державної адміністрації, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1Кіровоградського району і області, що був
укладений у виді розписки від 25.02.2006 року між ним та ОСОБА_2та визнати за
ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями.

В обгрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його
представники за довіреністю ОСОБА_3. і ордером адвокат ОСОБА_4. суду зазначили,
що у позивача був брат ОСОБА_5, який при житті мав у власності домоволодіння
АДРЕСА_1Кіровоградського району і області. Брат помер ІНФОРМАЦІЯ_4року і його майно
успадкувала дружина ОСОБА_2, яка зловживала спиртними напоями, мала борги перед
сторонніми особами які неодноразово застосовували до неї фізичний вплив шляхом
її побиття у зв'язку з неможливістю віддати борги, а тому в лютому 2006 року
ОСОБА_2. продала позивачу вказаний будинок. Договір купівлі-продажу був
оформлений у вигляді розписки, завіреної підписами свідків, відповідно якої
позивач передав ОСОБА_2обумовлену суму грошей, а остання обіцяла найближчим
часом оформити договір в нотаріальній конторі, що не зробила так як померла
ІНФОРМАЦІЯ_3року.

Посилаючись
за зазначені обставини, просили позов задовольнити.

Відповідачі
Кіровоградська районна рада та Соколівська сільська рада, інтереси яких
представляли за довіреністю відповідно ОСОБА_6. та ОСОБА_7., а також третя
особа на стороні відповідача - орган опіки та піклування в особі
Кіровоградської районної державної адміністрації, інтереси якої представляла за
довіреністю Плужник
Н.1., позов не визнали посилаючись на те, що угода купівлі-продажу будинку у виді
розписки складена з порушенням вимог чинного законодавства України, нотаріально
не посвідчена, вчинений ОСОБА_2. правочин щодо продажу будинку є нікчемним так
як вона не мала права продавати будинок без дозволу органу опіки та піклування,
цей правочин суперечить інтересам малолітніх дітей які в даний час перебувають
в школі інтернаті і є спадкоємцями спірного будинку.

Свідок
ОСОБА_8. суду пояснив, що 25.02.2006 року він та його батьки ОСОБА_1. і
ОСОБА_3., попередньо взявши із собою 5000 доларів США, які перерахували за
місцем свого проживання, приїхали в с Соколівське до будинку ОСОБА_2., де як
він зрозумів батьки мали наміри передати ці гроші ОСОБА_2., яка хотіла купити
за них житло в м. Кіровограді, а потім повернути гроші. В разі їх неповернення
обіцяла продати

свій
будинок його батькам. При написанні розписки ОСОБА_2. та отримання нею від
батьків грошей він присутній не був, а лише потім засвідчив розписку своїм
підписом як свідок. Чи це була боргова розписка чи розписка про продаж будинку
не пам'ятає. На той час ОСОБА_2. була з тілесними ушкодженнями але не в стані
алкогольного сп'яніння.

Заслухавши
пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, в тому числі і у
відповідності з вимогами ст. 60 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, суд встановив наступне:

Позивач по справі є братом ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4року, що
підтверджується наявними в справі свідоцтвами про їх народження і свідоцтвом
про смерть.

Відповідно
рішення сесії Соколівської сільської ради від 02.11.2006 року, будинок, який
розташований в АДРЕСА_1 належав
ОСОБА_5.

На день смерті ОСОБА_5. разом з ним в зазначеному будинку
проживали і були зареєстровані його дружина ОСОБА_2. та їх діти ОСОБА_10і
ОСОБА_9.

Після смерті ОСОБА_5. була заведена спадкова справа за №
137, згідно із заявами про прийняття спадщини від імені спадкоємців ОСОБА_2,
яка діяла від свого імені та як законний представник в інтересах своїх
малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження. Свідоцтво про право на спадщину на ім'я вказаних
спадкоємців, які прийняли спадщину, не видавалось.

Після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3року спадкова
справа не заводилась. На день смерті ОСОБА_2. у вказаному будинку проживали і
були зареєстровані її малолітні діти ОСОБА_10і ОСОБА_9, які зареєстровані по
цей час в цьому будинку, але проживають в школі інтернаті м. Мала Виска, а тому
відповідно вимог ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину
після смерті своїх батьків ОСОБА_5. і ОСОБА_2.

Викладені обставини також підтверджуються довідкою
виконавчого комітету Соколівської сільради від 05.02.2007 року, довідкою
Кіровоградської районної державної нотаріальної контори від 30.03.2007року №
297/2-27, іншими наявними в справі доказами.

Відповідно
розписки від 25.02.2006 року ОСОБА_2 продала будинок АДРЕСА_1позивачу ОСОБА_1.
Дана угода завірена підписами свідків ОСОБА_3., яка є представником позивача по
справі та ОСОБА_8., який є сином позивача.

Як
зазначила в своїх показах представник позивача ОСОБА_3. розписку в сільській
раді чи нотаріальній конторі не завіряли, сторонніх свідків підтвердити волевиявлення
ОСОБА_2. про продаж будинку не запрошували так як вважала, що це їх родинні
справи. Крім того, почерк розписки суттєво відрізняється від почерка померлої
ОСОБА_2., написаної нею власноручно в автобіографії наданої представником
третьої особи.

Як
вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2., на день написання розписки про продаж
будинку, вчинила правочин який суперечить правам та Інтересам її малолітніх
дітей, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 203 ЦК
України.

ст. 657 ЦК
України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного
майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній
реєстрації, а відповідно вимог ч.1 ст. 220 цього Кодексу, у разі недодержання
сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є
нікчемним.

Згідно
Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними" від 28.04.1978 року № 3 з відповідними
змінами, угода визнається недійсною при невідповідності її законові, а також
при порушенні встановленого
порядку  вчинення  громадянами
й   організаціями  дій,
спрямованих  на

встановлення,
зміну чи припинення цивільних прав і обов'язків, при ущемленні угодою особистих
або майнових прав неповнолітніх дітей, а також в інших випадках їх
невідповідності вимогам чинного законодавства.

На підставі аналізу встановлених судом обставин і
правовідносин, суд вважає, що недодержання сторонами вимог закону про
нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу будинку не відповідає вимогам
закону, вчинений померлою ОСОБА_2. правочин суперечить правам та інтересам її
малолітніх дітей і ущемляє їх майнові права, що в сукупності перешкоджає суду
визнати таку угоду законною і приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1.
про визнання договору купівлі-продажу від 26.02.2006 року дійсним та визнання
за ним права власності на домоволодіння АДРЕСА_1Кіровоградського району і
області, не підлягає задоволенню.

Керуючись ППВС України від 28.04.1978 року № 3 "Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними", ст. ст. 203, 220, 328, 334, 655- 657, 1268 ЦК України, ст. ст. 10,11,209,212,214-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1до Кіровоградської районної ради, Соколівської сільської ради
Кіровоградського району Кіровоградської області, третя особа на стороні
відповідача орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної
державної адміністрації, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності, відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.