Справа №
22 Ц- 3771/ 2007 р.                                                                    Головуючий у 1 інстанції Биба Ю.В.
Категорія 11, 12                                                                                       Доповідач
у 2 інстанції Яворський М.А
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2007 року                                                                                                                                       м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді :      Яворського М.А.

суддів:                             Корзаченко І.Ф., Червінко
К.С.

при секретарі                 Некорі А.О..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на
рішення Миронівського районного суду Київської області від 5 жовтня 2007 року
по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства
«Укрзооветпромпостач» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за товар,
стягнення збитків та неустойки за порушення умов  виконання правочину,

встановила
:

У травні 2007 року позивач по справі
Відкрите акціонерне товариства
«Укрзооветпромпостач» звернулося
до суду із позовом до ОСОБА_1та просило постановити рішення, яким стягнути з
відповідачки на їх користь 46'689 грн. 19 коп. заборгованості за поставлений
товар, 10'399 грн. 68 коп. індексу інфляції, 2'214 грн. 64 коп. 3% річних за
прострочення виконання зобов'язань, 4'669 грн. 81 коп. збитків, та неустойки в
розмірі 7'938 грн. 67 коп.,  а також
понесенні судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовував
тим, що 22.03.2004 року між позивачем та відповідачем був укладений договір
поставки товару №25, згідно до якого вони поставили відповідачці, яка на той
час була приватним підприємцем ветеринарні товари на суму 46'698 грн. 19 коп.,
а відповідачка взяла на себе зобов'язання оплатити за вказаний товар не пізніше
30 календарних днів  з моменту поставки
Товару.  Оскільки вони свої зобов'язання
виконали у повному обсягу поставивши вказаний товар, а відповідачка ухиляється
від виконання своїх зобов'язань просили в судовому порядку  стягнути вказані кошти з врахуванням того, що
відповідачка припинила на даний час підприємницьку діяльність та не є суб'єктом
підприємницької діяльності.

Рішенням Миронівського районного
суду Київської області від 05 жовтня 2007 року позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Виробничо - наукове
підприємство «Укрзооветпромпостач» 46'698 грн. 19  коп. не сплачених коштів за договором
поставки та  10'399  грн.
81 коп. збитків
у зв'язку з інфляцією, а всього на суму 57089 грн.

Стягнуто також з відповідачки на
користь позивача і понесені судові витрати, а саме  720 грн.
судового збору  та 30 грн. витрат на
інформаційно технічне  забезпечення судового розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідачка по
справі - ОСОБА_1  посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
законодавства та невідповідністю висновків суду обставинам справи. просить
рішення суду скасувати, а матеріали справи повернути на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції згідно ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню  з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.1  ст. 309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено,
що 22 березня 2004 року між позивачем ВАТ ВНП «Укрзооветпромпостач» в особі
Богуславської філії  та відповідачем  приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено
договір поставки № 25 згідно якого Богуславська філія «Укрзооветпромпостач»
брала на себе зобов'язання поставити ветеринарних препаратів (п.2.1 Договору),
а відповідач брала на себе зобов'язання
провести оплату отриманих препаратів не пізніше 30 календарних днів з
моменту поставки Товару (п.4.2 Договору).

З наданих до суду накладних, які
підписані директором та головним бухгалтером Богуславської філії
«Укрзооветпромпостач» та відповідачем на той час приватним підприємцем ОСОБА_1
та скріплені печатками обох сторін, позивач належним чином виконав взяті на
себе зобов'язання та поставив відповідачу
відповідні   ветеринарні  препарати.

Наявним в матеріалах справи Актом звірки від
24 грудня 2004 року борг відповідача перед позивачем становив 46'346 гривень 15
копійок, вказаний акт звірки підписаний головним бухгалтером Богуславської
філії «Укрзооветпромпостач» та в графі підпису головного бухгалтера стоїть
скріплена печаткою підпис
відповідача  ОСОБА_1Тобто вказаним
документальним доказом підтвердження факт визнання відповідачкою свого боргу
перед позивачем на вище вказану суму. (а.с. 112)

Вирішуючи вказаний спір та,
задовольняючи частково позовні вимоги позивача ВАТ ВНП «Укрзооветпромпостач»
суд першої інстанції послався на те, що між сторонами  виникли договірні зобов'язання, при яких
позивачем в повному обсягу виконано свої зобов'язання в частині поставки
ветеринарних препаратів, а відповідачкою
не виконує взяті на себе зобов'язання, тому суд виходячи з вимог ст.
526, 530 ЦК України прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в
частині стягнення коштів за поставлені ветеринарні препарати в сумі 46'346 грн.
15 коп.

Обґрунтованими суд першої інстанції
визнав також і вимоги позивача про стягнення з відповідачки  грошових коштів з врахуванням  інфляції що передбачено ст. 625 ч.2 ЦК
України та стягнув з відповідачки на погашення вказаних збитків суму в розмірі
10'399 грн. 81 коп.

Колегія суддів вважає висновок суду
першої інстанції в частині стягнення коштів з відповідачки по справі на користь
позивача  обґрунтованими та законними,
оскільки вказані вимоги відповідають ст.ст. 525, 530, 625 ЦК України, та
підтверджуються відповідними доказами.

Разом з тим, визначаючи суму
стягнення основного боргу за договорами поставки  суд в своєму рішенню обговоривши суму
стягнення згідно з актом зазначив її в розмірі 46346 грн. 15 коп., разом з тим
в резолютивній частині рішення зазначив суму 46698 грн. 19 коп.

Колегія суддів вважає, що стягненню
підлягає саме сума в розмірі 46346 грн. 81 коп., тобто сума погоджена сторонами
в Акті звірки від   24 грудня 2004
року  (а.с. 112), тому рішення суду в цій
частині підлягає зміні  із зазначенням
суми  46346 грн. 15 коп.

Підлягає зміні також і розмір
стягнутого з відповідачки на користь позивача
судового збору, оскільки відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки судом задоволено позовні
вимоги  в розмірі основного боргу в
розмірі  46346 грн. 15 коп.  та 10'399 грн. 81 коп. збитків пов'язаних з
інфляцією, що в сумі становить разом 56745 грн. 96 коп., тому відповідно до ст.
88 ЦПК України  та п. «а» ч.1 ст.3
Декрету КМУ України  «Про державне мито»
стягненню на користь позивача з відповідача підлягає не 720 грн. сплаченого
позивачем судового збору, а 567 грн. 46 коп.

Інші доводи апелянта  є необґрунтованими, а тому задоволенню не
підлягають.

Керуючись
ст. ст.  303,  307,
309, 313-315  ЦПК України,  колегія
суддів, -

В
И Р І  Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 05 жовтня 2007 року
в частині стягнення
заборгованості  за поставлені
ветеринарні препарати  та суми  судового збору змінити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ
«Виробничо - наукове підприємство «Укрзооветпромпостач»  46346 грн. 15
коп. як заборгованість  за поставлені
ветеринарні препарати та  567 грн. 46
коп. на відшкодування понесених позивачем судових витрат по сплаті судового
збору при звернені до суду із вказаним позовом.

В іншій частині рішення
Миронівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2007 року  залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
2 місяців.

Головуючий :

Судді :