У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 вересня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства “Корюківська фабрика
технічних паперів” про визнання дисциплінарного стягнення неправомірним,
поновлення на роботі та стягнення шкоди, заподіяної порушенням трудових прав,
за касаційною скаргою  відкритого
акціонерного товариства “Корюківська фабрика технічних паперів” на рішення
апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2007 року,

встановила:

У   листопаді 2006 року позивач
звернувся в суд із  зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що він працював у відповідача з 1 листопада 1994 року на
посаді майстра транспортного цеху і в його обов'язки входило контролювати та
організовувати роботу підлеглих робітників транспортного цеху. Між позивачем та
начальником транспортного цеху склались напружені стосунки, який запропонував
позивачу звільнитись за власним бажанням, на що позивач не погодився.

Зазначав, що наказом № 27 від 31 березня 2006 року йому було оголошено
догану за невиконання своїх трудових обов'язків - 15 березня       2006 року, з чим він не згоден, вважає
наказ неправомірним та який не мав можливості оскаржити, оскільки ознайомився з
ним значно пізніше.

Вказував, що у вересні  2006 року
начальник цеху знову почав чинити на нього тиск, щоб він писав заяву про
звільнення, а коли той не погодився, пригрозив йому звільненням, почав по
надуманим мотивам вимагати від позивача написання пояснення по виконанню
роботи. Потім обвинуватив його у невиконанні трудових обов'язків і подав
доповідну адміністрації відповідача.

4 жовтня 2006 року позивача звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП, тобто
за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов'язків, а 5
жовтня 2006 року йому було видано трудову книжку.

Просив визнати неправомірним і скасувати наказ
відповідача № 74       від 4 жовтня 2006
року про звільнення з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України та поновити його на
роботі на посаді майстра транспортного цеху; стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача
моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та судові витрати; поновити йому строк для
звернення до суду за оскарженням дисциплінарного стягнення, який було пропущено
з поважних причин.

Рішенням  Корюківського
міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2007 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 18 квітня
2007 року рішення  Корюківського
міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2007 року в частині
відмови в задоволенні позову щодо визнання неправомірним і скасування наказу
відповідача № 74 від 4 жовтня 2006 року про звільнення його з роботи за п. 3
ст. 40 КЗпП України, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та витрат на юридичну
допомогу - скасовано. Позов задоволено частково. Визнано неправомірним і
скасовано наказ відповідача      № 74 від
4 жовтня 2006 року про звільнення позивача, поновивши його з цієї дати на
посаді майстра транспортного цеху. Стягнуто з відповідача на користь позивача
7377 грн. 33 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу,   500 грн. моральної шкоди. Стягнуто з
відповідача на користь держави державне мито в розмірі 82 грн. 27 коп. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.
Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2007
року в частині стягнення з позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи змінено зменшивши суму стягнення до 7 грн. 50 коп.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі відкрите акціонерне
товариство “Корюківська фабрика технічних паперів” просить скасувати  рішення апеляційного суду Чернігівської
області від 18 квітня       2007 року,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та  порушення
норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для його обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  відкритого акціонерного товариства
“Корюківська фабрика технічних паперів”
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 18 квітня
2007 року,  залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк