У Х В А Л А

Іменем  України

12 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування
Миргородської міської ради, мале комунальне підприємство “Візит”, Миргородська
міська рада, Миргородське комунальне житлово-експлуатаційне управління, дочірнє
комунальне підприємство “Миргород-техінвентаризація” про визнання права
користування та встановлення порядку користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Миргородського міського суду Полтавської області від 5
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 квітня
2007 року,

встановила:

У лютому 2003 року позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 мешкає
квартирі АДРЕСА_1з 1984 року, ОСОБА_2 та                ОСОБА_3 мешкають в цій квартирі
з 1986 року та 1987 року відповідно, іншого житла не мають; з дозволу
виконавчого комітету Миргородської міської ради ОСОБА_1 добудувала до вказаної
квартири жилі приміщення  з окремим
входом, ОСОБА_4 має власний вхід.

Посилаючись на те, що в спірній квартирі проживає три сім'ї, просили
визнати за ними право користування спірним жилим приміщенням, в якому вони
проживають постійно, зобов'язати Миргородське ВУЖКГ укласти з ними окремий
договір найму.

Рішенням Миргородського міського суду Полтавської області від                 5 лютого 2007 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 квітня 2007 року,
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за     ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
користування спірним жилим приміщенням. У решті позовних вимог відмовлено за
безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 8
грн. 50 коп. судових витрат.

У поданій до Верховного Суду України касаційній
скарзі                 ОСОБА_4 просить
скасувати рішення Миргородського міського
суду Полтавської області від 5 лютого 2007 року, ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 18 квітня 2007 року та зобов'язати апеляційний суд
розглянути її апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Миргородського міського суду Полтавської області від                 5 лютого 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від               18 квітня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк