У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Яреми А.Г.

Суддів:

Патрюка М.В.,

Данчука В.Г.,

Охрімчук Л.І.,

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,

Прокопчука Ю.В.,

Барсукової В.М.,

Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

Берднік І.С., Григор'євої Л.І., Гуменюка В.І.,

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Лященко Н.П.,

Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л., ШабунінаВ.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Дзержинську Донецької області про відшкодування моральної шкоди за скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську Донецької області у зв'язку з винятковими обставинами
на рішення апеляційного суду Донецької області від 9 серпня 2006 року,

в с
т а н о в и л а :

В квітні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що
в результаті роботи в шкідливих умовах отримав професійне захворювання, що
завдало йому моральних страждань і призвело до встановлення 30 % втрати ним професійної працездатності.

Рішенням Дзержинського міського
суду від 5 червня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Донецької області від 9
серпня 2006 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на користь ОСОБА_1.  10
000  гривень на відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою
Верховного Суду України від 4 жовтня 2006 року у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на рішення апеляційного суду на підставі п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України відмовлено.

У
скарзі у зв'язку з винятковими обставинами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську просить скасувати рішення судів апеляційної та касаційної
інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в позові,
посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одного і того
самого положення закону. Як приклади
протилежної практики суду касаційної інстанції автор скарги називає рішення
колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від
18 квітня 2007 року у справах за тотожними вимогами ОСОБА_2. та ОСОБА_3. до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області, якими в задоволенні позовів про відшкодування моральної
шкоди було відмовлено.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга
підлягає до задоволення частково.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що в результаті
нещасного випадку на виробництві позивачу завдано моральних страждань, які на
підставі ст.ст. 21 та 28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” повинен відшкодувати
відповідач.

При цьому апеляційний суд зазначив, що висновок суду першої інстанції у тій
частині, що положення Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності”, які передбачають
відшкодування моральної шкоди, зупинено п. 27 ст. 77 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” і тому відсутні правові підстави  для проведення відшкодування моральної шкоди
є помилковим. Свою позицію апеляційний суд мотивував, зокрема, тим, що відшкодування
моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, передбачено Законом України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”, до якого не внесено будь-яких змін щодо регулювання спірних
правовідносин, тобто зазначені вище норми цього закону були і є чинними.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” в разі стійкої втрати професійної
працездатності право на отримання потерпілим страхових виплат, в тому числі і
виплати за моральну (немайнову) шкоду, настає з дня встановлення йому                    МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності.

Судами встановлено, що позивачу стійку втрату професійної працездатності
вперше встановлено висновком МСЕК 14 лютого 2006 року (а.с. 18).

На підставі п. 27 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на
2006 рік” зупинено на 2006 рік дію абзацу четвертого статті 1 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей.

Суд апеляційної інстанції не врахував, що зупинення Законом України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” норми закону, яка встановлює одним із завдань
страхування від нещасного випадку відшкодування моральної шкоди не дає підстав
для її застосування незалежно від того, чи були при цьому внесені зміни
безпосередньо до Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності”.

Таким
чином, апеляційним судом було помилково скасовано рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно із законом, а судом касаційної інстанції також
помилково рішення апеляційного суду залишено без змін, а тому рішення судів апеляційної та касаційної
інстанцій слід скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

скаргу у зв'язку з
винятковими обставинами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську Донецької області
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 9 серпня
2006 року та ухвалу Верховного Суду України від 4 жовтня 2006 року скасувати і
залишити в силі рішення Дзержинського міського суду від 5 червня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.Ярема

Судді

М.В.Патрюк

Є.Ф.Левченко

М.І.Балюк

Л.М.Лихута

В.М.Барсукова

Н.П.Лященко

І.С.Берднік

Л.І.Охрімчук

Л.І.Григор'єва

Ю.В.Прокопчук

В.І.Гуменюк

М.П.Пшонка

В.Г.Данчук

Я.М.Романюк

В.Й.Косенко

Ю.Л.Сенін

А.В.Костенко

В.М.Шабунін