overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-629/2007 p.
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

25 квітня 2007 року                                                                                     м.
Золотоноша

Суддя
Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Матвієнко М.В.
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Золотоніської міської Ради про визнання
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява
пред'явлена з дотриманням вимог, викладених в ст. ст. 119-120 ЦПК України, підсудність визначена
вірно, даний спір підвідомчий суду, вияснені предмет та підстави позову.

Керуючись ст. ст. 11,122
ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити
провадження за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської Ради про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

У порядку підготовки справи до судового розгляду:

1. Призначити попереднє судове засідання в залі
Золотоніського міськрайонного

суду на 04 травня 2007 р. на 09 год. 00 хв.

2.   Надіслати
особам, які беруть участь у справі копії ухвали про відкриття провадження у
справі. Одночасно надіслати відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих
до неї документів.

3.   Запропонувати
відповідачу подати в зазначений строк письмові заперечення проти позову та
посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала може бути
оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом
строк і порядок, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
М.В. Матвієнко
Справа №2-2950/2007 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2
листопада 2007 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого                                                                                                   Льон С.М.

при секретарі                                                                                      Сидоренко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
“Східний гірничо-збагачувальний комбінат”, третя особа - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві -
про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду
з позовом до Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”,
третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві - про відшкодування моральної шкоди внаслідок
професійного захворювання. Просить суд стягнути з
відповідача 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв'язку з
встановленням згідно висновку МСЕК від 21.03.2006 року 55 % втрати професійної
працездатності та 2-ї групи інвалідності внаслідок професійного захворювання,
яке виникло у позивача у зв'язку з дією шкідливих виробничих факторів у період
перебування у трудових відносинах з відповідачем.

У
судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття
провадження по справі у зв”язку зі смертю позивача.

Представник
третьої особи не заперечив проти закриття провадження по справі.

Відповідно
до ст. 205 п.6 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі,
якщо  померла фізична особа, яка була
однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

З
огляду на викладене вище, суд вважає, що є підстави для  закриття провадження по справі.

Керуючись  ст. 205, ст. 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
“Східний гірничо-збагачувальний комбінат”, третя особа - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві -
про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання -  закрити.

Ухвала  може бути оскаржена до
апеляційного суду. Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції
може бути подано протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається протягом 10-ти днів  після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Льон С.М.
Справа № 2-95/2007 рік
УХВАЛА

03 грудня  2007 року
м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд
Харківської області у складі: судді Библів С.В., при секретарі Герасименко
Н.Ф., розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 пред'явив до суду позов про
стягнення грошових коштів з ОСОБА_2  та
ОСОБА_3 згідно розписки чоловіка та батька відповідачок ОСОБА_2 та стягнення
коштів за проведений ремонт у квартирі, яка належить на праві власності у
рівних частках відповідачкам та померлому ОСОБА_2. Позивач просить на підставі
ст.1282 ЦК України позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05 березня 2007
року провадження у справі зупинено до оформлення права власності на
спадкове майно відповідачками після померлого ОСОБА_2

На
даний час від Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області
надійшов лист,
в якому повідомлено, що після померлого ОСОБА_2, було подано заяву про прийняття
спадщини  ОСОБА_3, а  ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадщини
на користь дочки ОСОБА_3, спадкоємицею є також мати померлого ОСОБА_4, яка з
відповідною заявою до держнотконтори не зверталася про прийняття спадщини, але
вважається такою, що прийняла її фактично, оскільки проживала разом зі
спадкодавцем. Також
держнотконторою було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину
вищезазначеним спадкоємцям не видавалося.

Відповідно до ст. 204 ЦПК України
провадження у справі відновлюється ухвалою суду за заявою особи, яка бере
участь у справі, або з ініціативи суду після усунення обставин, що викликали
його зупинення.

Спадкоємці
свідоцтво про право на спадщину не отримали, не набули права власності на майно
померлого ОСОБА_2, тому правонаступників у спадкодавця немає, бо вже давно
сплив шестимісячний строк для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК
України, а вони не оформлюють своїх спадкових прав вже більше двох років, так
як ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки
правонаступників немає, то немає і обставин, що викликали зупинення провадження
у даній цивільній справі, тому провадження у справі підлягає відновленню.

Керуючись ст.204 ЦПК України,

УХВАЛИВ
:

Відновити провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Призначити судовий розгляд  у даному судовому засіданні.

Ухвала остаточна, оскарженню в
порядку ст. 293 ЦПК України не підлягає.

Суддя
№
2-764/2007 від  6.12 .2007р.
провадження у справі
Суддя Шумського районного суду Олійник Т.М., розглянувши матеріали
цивільної справи № 2-764 /07  за  позовною заявою ОСОБА_1до Суразької сільської
ради  про визнання права на спадкове
Позовна заява  відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.
Позовна заява підлягає
розглядові в суді.
Керуючись ст.122 п. 4 ЦПК
Відкрити провадження
у  даній цивільній справі.
справу до попереднього розгляду  на  21 грудня
2007 року  на   09 -30 годин в залі суду м. Шумськ.
Запропонувати відповідачу
подати в строк до    21 грудня  2007 року письмові заперечення проти позову
та посилання на докази , якими вони обгрунтовуються.
Суддя:
№ 2-0-52/2007 р.
Сахновщинський районний суд Харківської області
головуючого-судді:               НЕСТЕРЕНКО
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу  за заявою ОСОБА_1про встановлення факту, що
має юридичне значення,
ОСОБА_1звернувся до суду з заявою про встановлення   факту місцеперебування.
В судовому
засіданні заявник підтримав свої вимоги з мотивів викладених в заяві та пояснив
суду, що .
ОСОБА_3просить суд визнати факт її проживання
з ОСОБА_2, 1924 року народження, однією сім»єю без зареєстрованого шлюбу з 1945
р. По 10 червня 2007 р.
В судове
засідання  представник заінтересованої
особи Сахновщинської селищної ради Харківської області не з”явивився, надавши
суду письмову заяву про згоду розглядати цивільну справу за його відсутністю,
заявні вимоги визнає, просить суд
заяву  задовольнити.
Матеріалами  справи встановлено ,
що заявниця ОСОБА_3 проживала та перебувала у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_2на протязі періоду з 07.11.1945 р по 10.06.2007 р. За період сумісного
проживання за спільні кошти був придбаний будинок по АДРЕСА_1 приватизована
присадибна ділянка площею 0.1566 га.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2помер. Після його
смерті відкрилася спадщина. Дочка померлого ОСОБА_4 від прийняття спадщини
відмовилася , що підтверджується нотаріально засвідченою заявою. Інших
спадкоємців на має. Представник заінтересованої особи проти заявлених вимог не
Таким чином, на підставі викладеного та
керуючись   ст.ст. 3, 234, 256 ЦПК
України , суд,
ОСОБА_3про встановлення факту,що має юридичне значення  задовольнити.
факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3народження, який померІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім»єю без шлюбу з 1945
року по 10 червня 2007 рік.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду  Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі  в 10-денний  термін
з дня проголошення рішення  заяви
про  апеляційне оскарження і подання
після цього протягом  20 днів  апеляційної скарги , з подачею її копі до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ

Копія
вірна. Суддя:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Гуменюка В.І., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного територіального галузевого об'єднання “Південно-Західна
залізниця” про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що в результаті перебою в
постачанні електричної енергії в її будинку вийшли з ладу побутові прилади. На
її неодноразові звернення до структурного підрозділу “Енергозбуд”
Південно-Західної залізниці, обґрунтованої відповіді вона не отримала.

Посилаючись на викладене, просила
стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4869 грн. 32 коп., 5000 грн.
на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 27 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2007 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 27 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 18 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк
Код суду 2702
Справа №
№ 2-1044/07
Категорія № 35
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ    УКРАЇНИ

01 березня 2007 року Гагарінський районний суд м. Севастополя у складі:
головуючого-судді     Лугвіщик A.M. при секретарі        Кравчук О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на її користь на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_ та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку до досягнення дітьми
повноліття, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на
утримання дітей, які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею.

У судове засідання позивач не з'явилася.

Відповідно до ст. 169
ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у
відсутності позивача на підставі наявних в ній доказів.

Відповідач з позовними вимогами
згодний.

Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Відповідач являється батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається із свідоцтв про їх народження.

Відповідно до ст. 180
СК України бвтьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідач не проводить виплату аліментів по виконавчим листам на інших
дітей. Він згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дочок в
розмірі 1/3
частини від всіх видів заробітної плати.

У
зв"язку з викладеним суд вважає, що
стягненню з відповідача на користь позивача
на утримання дітей підлягають аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного і керуючись ст. 57,
60, 88, 179, 213-218 ЦПК України, ст. 180-182,
191 СК України, суд

РІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Севастополя, аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання дітей: дочері ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 а дочері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 05 вересня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 51,00
гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТУ ДСА України в м. Севастополі витрати на інформаційне забезпечення
судового процесу у розмірі 07 грн. 50 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апелляційний суд м.
Севастополя через Гагарінський
районний суд м. Севастополя. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення складено власноручно у нарадчій кімнаті, в одному
екземплярі.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:             Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті
особи: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5 та друга Білоцерківська міська державна нотаріальна
контора, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 30 січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 21 травня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом,
посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 і внаслідок збігу
тяжких обставин був вимушений на вкрай невигідних для себе умовах укласти з
відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договір купівлі-продажу належної йому квартири,
який він мав намір пізніше розірвати і повернути отримані за договором кошти,
про що була домовленість з відповідачами.

Проте, в порушення даної домовленості, відповідачі, не маючи права
відчужувати квартиру, уклали договір купівлі-продажу і продали спірну квартиру
ОСОБА_4

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від                   30 січня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 травня
2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування  прийнятих у справі судових рішень,
посилаючись на порушення норм матеріального процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від         30 січня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 21 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                Прокопчук Ю.В.

Пшонка М.П.
Справа № 2-685/2007р.
районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді                            Жиганської Н.М.
відповідача                                      ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в суд з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, укладеного 06 серпня 2005
року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського
районного управління юстиції в Закарпатській області за № 100.
В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги
підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягає, примирення не бажає.
Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги
не визнав, та бажає примирення з позивачкою.
обставини дають підстави для застосування ст. 111 СК України, у відповідності з
якою суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить  моральним засадам суспільства.
111 СК України, ст. ст. 208, 209, 210 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення один місяць.
Розгляд справи відкласти і призначити на 09.00 год. на 28
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 1
жовтня              2007 року справу за
позовом Державної податкової інспекції
України у Ленінському районі м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за касаційною
скаргою Державної податкової інспекції України у Ленінському районі м.
Запоріжжя на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 25 квітня 2007
в с т а н о в и л а:
Державна податкова інспекція
України у Ленінському районі                       м. Запоріжжя звернулася
до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішень судів
інспекцією було виплачено на користь працівників  середній заробіток  за час вимушеного прогулу в зв'язку з
незаконним звільненням їх з роботи.
Вважаючи, що відповідачка є особою,
яка винна в незаконному звільненні працівників,
виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу яким інспекції
заподіяно шкоду, позивач просив стягнути з відповідачки на користь
інспекції  2 808 грн. 37 коп.
Рішенням  Заводського районного суду м. Запоріжжя від
31 лютого 2007 року  позов задоволено
частково, стягнуто з відповідачки на користь позивача 2 048 грн. 67 коп. та
судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 25 квітня 2007 року
зазначене рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове, яким
в задоволенні позову відмовлено.

У
обгрунтування касаційної скарги Державна податкова інспекція України у
Ленінському районі м. Запоріжжя посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування рішення
суду апеляційної інстанції,  зміну  рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави
для  скасування  судового рішення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції України у Ленінському районі м. Запоріжжя на рішення Апеляційного
суду Запорізької області від 25 квітня 2007 року відхилити і залишити вказане судове
рішення  без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Є.Ф. Левченко

Я.М. Романюк
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М    У К Р А Ї Н И

8 листопада 2007 року  Стрийський міськрайонний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді          Сапіги В.П.

при секретарі                 Грищишин Л.І.

розглянув у попередньому судовому
засіданні в м.Стрию цивільну справу за заявою ОСОБА_1про встановлення факту
належності правовстановлюючого документа

В С Т А Н О В И В:

Заявниця
ОСОБА_1 просить встановити, що трудова книжка від 14.06.1971 року, видана
ОСОБА_1, 1954 року народження, належить їй ОСОБА_1, 1955 року народження.
Необхідність встановлення даного факту викликано тим, що заявник має бажання
оформити пенсію.

В
судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та пояснила, що
14 червня 1971 року була прийнята на роботу підсобним робітником
житлово-експлуатаційної контори №2 м.Стрия і на неї була оформлена трудова
книжка в якій невірно записано 1954 рік її народження, а не 1955 рік.

В
судовому засідання представник управління пенсійного фонду України в м.Стрию
Самбірська Н. позовні вимоги визнала.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд   вважає, що позов слід задовольнити.

В
судовому засіданні  встановлено, що
трудова книжка від 14 червня 1971 року , видана ОСОБА_1, 1954 року народження,
належить заявниці ОСОБА_1, 1955 року народження.

Це також стверджується записом в паспорті та
свідоцтві про народження  заявниці з яких
слідує, що остання народилась в 1955 році.

За
довідкою міжрайонної спеціалізованої офтальмологічної МСЕК  серії ЛВА-1 № 352733 ОСОБА_1, 1955 року
народження являється інвалідом третьої групи з дитинства.

Отже, у відповідності з вимогами
ст.256 п.6 ЦПК України і досліджених доказів слідує, що трудова книжка від 14
червня 1971 року, видана на ім”я ОСОБА_1, 1954 року народження, належить їй
ОСОБА_1, 1955 року народження.

Керуючись  ст., ст. 10,60,
130,174,212-215,256 п.6 ЦПК  України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1,
1955 року народження.  трудової книжки
виданої 14 червня 1971 року  на ім”я
ОСОБА_1, 1954 року народження..

На рішення суду протягом 10 днів з
дня проголошення може бути подано заяву про апеляційне оскарження та протягом
20 днів після подання вказаної заяви подається апеляційна скарга через Стрийський
міськрайонний суд і вказане рішення набирає законної сили після вказаних
строків.

Суддя                       В.П.Сапіга