АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
квітня   2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі: головуючого, судді:  Ломанової Л.О.,

суддів:  Притуленко О.В., Соболюка М.М.,

при
секретарі:   Цендра О.М.

за участю
позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1на заочне рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим   від 02
лютого 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про
стягнення судових витрат у сумі 600 грн., посилаючись на те, що рішенням
Феодосійського міського суду АРК від 10.10.2005 року ОСОБА_2, відмовлено в
задоволенні позову до нього про захист честі, гідності та ділової репутації.
Оскільки суд відмовив ОСОБА_2. в задоволені позову, вважає що останній повинен
відшкодувати йому понесені витрати по сплаті правової допомоги.

Заочним рішенням суду першої інстанції від 02 лютого 2007
року позов ОСОБА_1 задоволений частково, з ОСОБА_2 на користь позивача
стягнуто 200,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в
повному обсязі.

Апелянт вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а саме відомості
про матеріальне становище відповідача, внаслідок чого зробив невірний висновок
про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на
те, що суд першої інстанції правильно встановив обсяг виконаної адвокатом
роботи, просить заочне рішення Феодосійського міського суду від 02 лютого 2007 року залишити
без змін.

Обговоривши наведені у скарзі доводи та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із
обґрунтованості вимоги позивача про відшкодування витрат, понесених на сплату
правової допомоги. Але враховуючи матеріальне становище відповідача , а також
обсяг виконаної адвокатом роботи, обставини розгляду справи і участь захисника
по справі №2-4634/2005 знайшов можливим зменшити розмір відшкодування до 200
грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про обґрунтованість вимог
ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, оскільки він підтверджується
матеріалами справи, з якої

Справа № 22-ц-512- ф/2007                                                              Головуючий
в першій інстанції

суддя Копилян В. А.

суддя-доповідач                                           Притуленко
О.В.

2

вбачається, що
рішенням Феодосійського міського суду АРК від 10.10.2005 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про захист честі, гідності і ділової репутації. При розгляді справи
в якості представника ОСОБА_1 брала участь адвокат ОСОБА_3. Питання про
компенсацію витрат на правову допомогу, надану ОСОБА_1 адвокатом, відповідно до
ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно з якою стороні, на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати, судом не вирішувалось.

За таких обставин, з урахуванням того, що матеріали справи містять письмові
доказі витрат позивача на правову допомогу у розмірі 600 грн., суд першої
інстанції зробив правильний висновок що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
на підставі ст.22 ЦК України.

Проте, суд необгрунтовано зменшив розмір компенсації
витрат, понесених позивачем на правову допомогу, застосував ст. 1193 ЦК України, яка не
регулює спірні правовідносини, а регулює питання відшкодування шкоди.

Ст.22 ЦК України
передбачає відшкодування збитків у повному обсязі. З урахуванням наведеного, а
також того, що ст.ст.88, 84 ЦПК України не передбачають зменшення розміру
компенсації витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає, що на підставі
п.4 ч.І ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає зміненню, оскільки суд
неправильно застосував закон, який не поширюється на спірні правовідносини.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь
компенсації витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційній суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вимоги апелянта про стягнення
з відповідача на його користь також інших витрат, а саме витрат за втрачений
заробіток, за відрив від звичайних занять та додатково зобов'язати відповідача
виплатити судові витрати, задоволенню не підлягають тому, що не були заявлені у
суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 309, 313, 314 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати по цивільних
справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 02 лютого 2007 року змінити,
збільшити розмір збитків, які підлягають стягненню з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 до 600 грн. В решті
рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили
з моменту проголошення,

однак може бути оскаржено до Верховного Суду України
протягом 2 місяців
з дня набрання

законної сили.