Справа №
22ц-600/2007                           Головуючий
у І інстанції - Карнаух А.С.
- цивільна                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
березня 2007 року           Апеляційний
суд Чернігівської області

у складі:

головуючого
- судді             Євстафіїва O.K.,

суддів:                                   Лакізи Г.П.,
Редьки А.Г.

при
секретарі                       Рачовій
І.І..

за
участю:                             позивача  ОСОБА_1,
представника  відповідача  -

голови
ліквідаційної комісії ВАТ „Обрій" Лященка В.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду від 22 лютого 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Обрій"
про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення Чернігівського районного суду від 22 лютого 2007 року
та постановити нове рішення, яким стягнути з ВАТ "Обрій" середній
заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14 лютого 2006 року по
день фактичного розрахунку 27 жовтня 2006 року в сумі 4266,24 грн. Свої вимоги
мотивує тим, що в рішенні суд процитував положення ч. 1 ст. 117 КЗпП України,
але не врахував вимоги частини 2 цієї ж норми закону, у якій йдеться мова про
те, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Питання
виплати заборгованості із заробітної плати (проведення повного розрахунку) було
вирішено лише 27 жовтня 2006 року, а не 15 березня 2006 року, як вказав суд.
Проведення виконавчих дій не звільняє відповідача від відповідальності за
несвоєчасне проведення повного розрахунку із працівником при його звільненні.

2

Оскаржуваним
рішенням Чернігівського районного суду від 22 лютого 2007 року в задоволенні
позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Судові витрати в справі у вигляді
судового збору віднесено за рахунок держави.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

По
справі встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ВАТ "Обрій" начальником
житлово-комунального господарства, і була звільнена 30 листопада 2005 року в
зв'язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується витягом з її трудової
книжки та копією витягу з наказу про звільнення її з роботи (а.с. 6-7, 8). У
день звільнення позивача з роботи відповідач не виплатив їй всіх належних сум.
Рішенням Чернігівського районного суду від 15 березня 2006 року на користь
ОСОБА_1 з ВАТ „Обрій" стягнуто заробітну плату в сумі 2647 грн. 24 коп., вихідну
допомогу в сумі 562 грн. 95 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі
1600 грн. 89 коп., компенсацію втрати частини заробітку в сумі 55 грн. 61 коп.,
середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1236 грн.
24 коп. та у відшкодування моральної шкоди 100 грн. Викладене підтверджується
копією виконавчого листа від 15 березня 2006 року (а.с. 9). Виконавчий лист в
частині стягнення заборгованості по оплаті праці виконано 03 листопада 2006
року, що підтверджується відмітками у його копії (а.с. 9, зворот).

Таким
чином, рішенням Чернігівського районного суду від 15 березня 2006 року
остаточно врегульовано спір між ОСОБА_1 і ВАТ „Обрій" з приводу затримки
розрахунку при звільненні її з роботи. Після набрання ним законної сили і
звернення до виконання правовідносини між сторонами з сфери, що регулюються
трудовим законодавством, перейшли у сферу, що регламентується законодавством
про виконання судових рішень. Його норми не передбачають покладення на
роботодавця відповідальності у вигляді сплати працівникові середньомісячного
заробітку за затримку остаточного розрахунку за період з моменту винесення
судом рішення про задоволення таких вимог по дату його примусового виконання. З
цих причин до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми ст. 117
КЗпП України, на яку посилається ОСОБА_1 як на підставу для задоволення її
вимог.

Жоден з
доводів апеляційної скарги не дає підстав для її задоволення. Тому оскаржуване
рішення належить залишити без змін.

В
порядку ст. ст. 81 ч.3 п.2, 88 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягають стягненню
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у зв'язку з
відхиленням її апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313 - 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

3

Рішення
Чернігівського районного суду від 22 лютого 2007 року залишити без змін.

Стягнути
з ОСОБА_1 30 (тридцять) грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи до державного бюджету м. Чернігова на
розрахунковий рахунок № 0002, , банк одержувача -
ГУДКУ у Чернігівській області, МФО
853592.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.