Справа № 2-1641/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2007 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Католікяна М.О.,

при секретарі: Ніколенко К.М.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1;

- представника відповідача ОСОБА_5

- третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи - ОСОБА_2 ОСОБА_3, Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

30 липня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що її чоловікові, ОСОБА_4, належала Ѕ частка квартира АДРЕСА_1. Решта квартири належить позивачеві. У ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, після чого позивач звернулася до нотаріуса, проте не змогла оформити спадщину через невизначення частки померлого у спільному майні. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду із цим позовом (а.с.а.с. 3 - 5, 24, 26 - 28).

Позивач у судовому засіданні свій позов підтримала.

Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову.

Треті особи наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. 28.08.2007 р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи № 2287 від 28.08.2007 р., згідно з якими остання не заперечувала проти позову та просила розглянути справу за відсутності її представника.

Суд, вислухавши думки позивача, представника відповідача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 29.04.1958 р. між позивачем та ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого 29.04.1958 р. Ново-Василівським районним бюро ЗАГС Запорізької області (актовий запис № 14) (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у подружжя народився син, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 26.10.1960 р. Амур-Нижньодніпровським районним бюро ЗАГС м. Дніпропетровська (актовий запис № 2348) (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народився другий син, ОСОБА_2 про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 10.11.1966 р. Амур-Нижньодніпровським районним бюро ЗАГС м. Дніпропетровська (актовий запис № 2244) (а.с. 8).

Позивачеві та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.06.1994 р. Державним підприємством з перевозки вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці (а.с.а.с. 14, 18 - 22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 20.01.2003 р. відділом РАГС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 69) (а.с. 15).

Після смерті чоловіка позивач звернулася до Восьмої дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлому частку спірної квартири, проте постановою № 1990 від 26.07.2007 р. їй було відмовлено через те, що на момент смерті не була визначена частка померлого у спільній сумісній власності (а.с. 23).

На час смерті чоловіка та дотепер позивач мешкає у спірній квартирі, що підтверджується копією довідки КВЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська (а.с. 17).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР, Цивільним кодексом України.

В силу ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Ураховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні обставинами, після смерті чоловіка позивача залишилися три спадкоємці його майна: позивач та два її сина.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач під час смерті чоловіка та після цього постійно мешкала (мешкає) у квартирі, отже, у розумінні ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину.

Водночас сини позивача ані на момент смерті батька, ані після цього не мешкали (не користувалися) у спірній квартирі, як і не звернулися до нотаріуса з відповідними заявами, отже, у розумінні закону, спадщину не прийняли.

В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність позивача та її чоловіка на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними (по Ѕ).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняла спадкове майно після смерті чоловіка та є спадкоємцем за законом.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР, ст. 16, 355, 357 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи - ОСОБА_2 ОСОБА_3, Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у цілому.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя підпис М. Католікян

Копія вірна:

Суддя Самарського районного

суду м. Дніпропетровська М. Католікян

Рішення набрало законної сили 11 вересня 2007 року.