Справа № 2-99/06
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

04
липня 2007 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Католікяна
М.О.,

при секретарі                        Ніколенко
К.М.,

з
участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення
витрат на утримання житла,

УСТАНОВИВ:

08
лютого 2007 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася
позивач із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй на
підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_1. Раніше квартира
належала її синові (третя особа), який зареєстрував в ній свою жінку, ОСОБА_2
Згодом шлюб між ними було розірвано, і відповідач з березня 2004 року мешкає в
іншому місці, але дотепер залишається зареєстрованою у квартирі, і позивач
змушена оплачувати комунальні послуги, у тому числі за відповідача. У
добровільному порядку відповідач не бажає компенсувати позивачеві її витрати, у
зв'язку з чим остання звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача
половини витрат в сумі 1 189,23 грн. (а.с.а.с. 3, 4).

У
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним
чином, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» ІНФОРМАЦІЯ_1. У
справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище
обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Третя особа у судове засідання також не з'явилася, повідомлялася належним
чином.

Вислухавши
пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні було встановлено, що 25.03.1987 р. на підставі протоколу
Профспілкового комітету Придніпровської ГРЕС № 11 позивачеві було виділено
квартиру АДРЕСА_1, про що свідчить копія витягу з протоколу № 2 від 09.01.2004
р. (а.с. 8).

13
березня 1995 року на ім'я третьої особи Придніпровською ГРЕС було видано
свідоцтво про право власності на житло, за яким третя особа набула право
власності на зазначену квартиру (а.с. 7).

21
липня 2000 року третя особа уклала шлюб з ОСОБА_2 і остання була зареєстрована
у спірній квартирі.

07
жовтня 2003 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу серіїНОМЕР_1, виданого відділом РАГС Самарського
районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 260) (а.с.
9).

22
травня 2004 року третя особа подарувала вказану квартиру позивачеві. Договір
дарування був посвідчений приватним нотаріусом дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 1825 (а.с.а.с. 5,
6).

23
червня 2004 року право власності позивача на квартиру було зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.а.с. 5-звор., 6).

Теперішнього
часу окрім позивача у спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, яка фактично в
ній не мешкає, про що свідчить копія довідки КВЖРЕП Самарського району м.
Дніпропетровська № 127 від 11.01.2007 р. (а.с. 10).

У період з липня 2004 року по січень
2007 року позивач сплатила за спожиті комунальні послуги 2 368,22 грн., а саме:

-
за утримання будинку та прибудинкової території - 420,18 грн. (а.с.а.с. 19 -
22, 28, 29);

-
за спожитий газ природний - 127,02 грн. (а.с.а.с. 18, 27);

-
за спожиті холодну воду й каналізацію - 406,34 грн. (а.с.а.с. 12 - 14, 25, 26,
31);

-
за спожиті гарячу воду та опалення - 1 414,68 грн. (а.с.а.с. 15 - 17, 23, 24,
30).

Вказані
вище правовідносини регулюються Житловим кодексом УРСР, Цивільним кодексом
України.

В
силу ч.ч. 1, 3, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з
власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку
(квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку
(квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані
брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території
та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї
про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього
Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно
до ч.ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині
другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки,
як наймач та члени його сім'ї.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідач є колишньою дружиною третьої особи
(член сім'ї власника), дотепер зареєстрована у квартирі, а тому, незважаючи на
те, що мешкає окремо, має, у розумінні приведених норм, спільно з позивачем
нести усі витрати з утримання цієї квартири.

Згідно
зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно
з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового
обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються.

Таким
чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути половину
її витрат, пов'язаних з утриманням зазначеної квартири.

Проте,
як вбачається з поданих матеріалів (а.с.а.с. 12 - 31), позивач припустилася
арифметичної помилки при виконанні розрахунку загальної суми своїх витрат,
зазначивши, що було сплачено 2 378,46 грн. Правильна загальна сума витрат
складає

2
368,22 грн.

Отже
з відповідача підлягає стягненню 1 184,11 грн. відповідно до наступного
розрахунку:

(420,18 + 127,02 + 406,34 + 1 414,68) ÷ 2 = 1
184,11, де:

- 420,18 - загальна сума витрат за
утримання будинку та прибудинкової території;

- 127,02 - загальна сума витрат за спожитий
газ природний;

- 406,34 - загальна сума витрат за спожиті
холодну воду й каналізацію;

- 1 414,68 - загальна сума витрат за
спожиті гарячу воду та опалення.

Крім
того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати останньої
у порядку ст. 88 ЦПК України в сумі 81,00 грн. (а.с.а.с. 1, 2).

Керуючись
ст.ст. 64, 156 Житлового кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218,
224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення витрат на
утримання житла задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати комунальних послуг в
сумі 1 184,11 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 51,00 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., разом
- 1 265,11 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя                                                                  підпис                                    М. Католікян

Копія вірна:

Суддя Самарського районного

суду м. Дніпропетровська                                                                                М.
Католікян