Справа
№ 2-1939/2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем  України

06 серпня  2007 року
Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:

головуючого

судді
Чебикіна

В.П.

при

секретарі

Гасінбергер М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.

Дніпропетровську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 09.07.2007 року звернулася
до суду з позовом про стягнення

аліментів
на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона

знаходилась
у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народилися:

донька
- ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4, які проживають з нею та знаходяться на її

утриманні.

Вона вказує, що відповідач
матеріальну допомогу на дітей не надає

тому,
вона вимушена була звернутися до суду з
позовом. Просила стягнути з

відповідача
1/3 частину з усіх видів заробітку у вигляді аліментів.

У попередньому судовому засіданні
позивачка підтримала свої позовні

вимоги  та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у попередньому судовому
засіданні позов визнав у повному

обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухав пояснення сторін, вважає,

що
позов необхідно задовольнити  з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходились у зареєстрованому шлюбі,

який
було розірвано 06.02.2002 року. Сторони мають неповнолітніх: доньку -

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач матеріальну допомогу на
дітей не надає  у розмірі,

передбаченому
Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми

письмовими
запереченнями відповідача.

У відповідності зі ст. ст. 180, 183
СК України батьки зобов'язані

утримувати
та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів

на
дитину  може бути не менш ніж
неоподаткований мінімум доходів громадян.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про необхідність

стягнути
з відповідача аліментів на дітей у судовому порядку, починаючи

стягнення
з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дітьми,

оскільки
відповідач є їх батьком  зобов'язаний їх
матеріально утримувати. Окрім

цього,
відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги

щомісячно
та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість

надавати,
оскільки є працездатним.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183 СК
України, ст. ст. 3, 7, 14, 57,

58,
88, 169, 197, 208, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягувати щомісяця аліменти з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Дніпропетровська, непрацюючого, який мешкає
за

адресою:
АДРЕСА_1 на утримання доньки -

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
до повноліття на користь матері

ОСОБА_1
у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не

менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

починаючи
стягнення з 09.07.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2судові витрати на
користь

держави
у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення

розгляду
справи у суді у розмірі 30 грн.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення платежу

за
один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:
В.П.

Чебикін