Справа № 2-2677/07
РІШЕННЯ

Іменем   України

12
листопада    2007 р.                                Красноармійський
міськрайонний

суд
Донецької області

у складі:          головуючого - судді  Заруцької Г.М.

при секретарі Терещенко О.І.

за участю:       позивача
ОСОБА_1..

представника  відповідача ОСОБА_5.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Красноармійську цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1до
Красноармійської міської ради та ОСОБА_2про визнання права власності на
домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,ОСОБА_1.,
звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовної
заявою до  Красноармійської міської ради
та ОСОБА_2про визнання права власності на домоволодіння, розташоване за
адресою:  АДРЕСА_1.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач вказав, що
він постійно  мешкає в будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Домоволодіння
за вищевказаною адресою складається з будинку площею 267 кв.м., літньої кухні,
сараю, душу, вбиральні та гаражу.

Як  вбачається з відповіді КП БТІ на адвокатський
запит, цей  будинок належить ОСОБА_2.
Проте відповідачОСОБА_2, якому рішенням
Красноармійської міської ради від
10 жовтня 1973 року було надано право індивідуального будівництва на
земельній  ділянці № АДРЕСА_2,
будівництво не закінчив.

Будинком
він став володіти на таких підставах:

18 листопада
1981 року відповідачОСОБА_2 запропонував йому прийняти від нього  вищевказану земельну ділянку,  яка була надана останньому для індивідуального
будівництва. На земельній ділянці знаходилась лише недобудована літня кухня.
ОСОБА_2пояснив йому, що у зв'язку з хворобою дружини, він не має змоги
завершити  будівництво.

Оскільки він на
той час мав потребу  у жилому будинку,
він погодився з пропозицієюОСОБА_2 і сплатив тому  1000 рублів, після чого той передав йому у
володіння земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_2передав
йому  всі
наявні у нього  документи, дозволи
та інше на будівництво жилого будинку.

За період з 18
листопада 1981 року та до початку 1985 року
він на вищевказаній земельній ділянці побудував чотирикімнатний жилий
будинок, гараж, сарай, душ і вбиральню, а також добудував літню кухню.

Але, оскільки
передача йому земельної ділянки відОСОБА_2 ніяким чином не була  документально оформлена, він не мав змоги
ввести цей будинок в експлуатацію, отримати технічний паспорт та свідоцтво про
право власності на будинок.

Таким чином, з
початку 1985 року до цього часу, а саме 22 роки і 7 місяців, він відкрито
безперервно  володіє будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Вартість будинку
на теперішній час визначити не можливо, оскільки спеціалісти БТІ без введення
будинку до експлуатації не мають права
його оцінювати.

Факт володіння
вказаним будинком підтверджується тим, що він постійно проживає в цьому
будинку, здійснює необхідний догляд і
ремонт будинку, сплачує за електроенергію та земельний податок, про що
свідчать  додані ним до позову  довідки.

Виходячи з
наведеного, він просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні позивач доводи своєї позовної заяви підтримав, наполягав на її
задоволенні.

Представник
відповідача - Красноармійської міської ради позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про день і час
розгляду справи судом повідомлялася, про що свідчать виклики-повідомлення в
матеріалах справи, а також довідкою адресного бюро м. Красноармійська,
що ОСОБА_2не значиться таким, що мешкає у м. Красноармійську, Донецької області
(а. с.25, 27,  31).

Суд, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами
вважає, що даний позов підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судом
установлено, що  рішенням  Красноармійської міської ради від  10 жовтня 1973 рокуОСОБА_2  було надано право індивідуального будівництва
на земельній  ділянці № АДРЕСА_2, що
підтверджується рішенням на а.с. 6, договором про представлення в
безстрокове  користування земельної
ділянки (а. с. 7).

Згідно зі ст.
344 ЦК України „особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно  володіти нерухомим
майном протягом десяти років…, набуває право власності на це майно…”.

У судовому
засіданні встановлено, що позивач з листопада 1981 року  почав користуватися земельною ділянкою за
вищевказаною адресою, на якій збудував будинок та  побутові споруди і користується будівлею до
теперішнього часу, тобто відкрито і безперервно володіє вказаним
домоволодінням.

Допитані у судовому
засіданні свідки: ОСОБА_3., ОСОБА_4. з вірогідністю підтвердили те, що дійсно
позивач  збудував будинок та  побутові споруди за адресою:
АДРЕСА_2Донецької області приблизно в 1981-1982 роках і з того часу постійно
користується вказаним жилим будинком, і земельною ділянкою, на якій розташована
будівля.ОСОБА_2 ніколи не з'являвся і де він знаходиться їм не відомо (
а.с.34-35).

Крім того, у
позивача у справі знаходяться усі правовстановлюючі документи на
будівництво  жилого будинку та побутових
споруд на ім'я відповідачаОСОБА_2, що свідчить про те, що відповідач у
добровільному порядку надав позивачу право користування  вищевказаною земельною ділянкою та  виконання будівельних робіт.

Тому, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі
викладеного та, керуючись  ст., ст.. 220,
344 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10,11, 209,212,214-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: місто
АДРЕСА_2з побутовими спорудами, який знаходиться на земельній ділянці
Красноармійської міської Ради.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду  Донецької області через Красноармійський  міськрайонний суд Донецької області  шляхом подачі в 10-денний строк з дня  проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом
20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: