АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року                                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Федорової
А.Є., Кварталової А. М.,

при секретарі Грінченко Є.В.,

за участю ОСОБА_2, представника
позивача ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2  про
відшкодування моральної шкоди,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2005 року позивач звернувся із позовом до відповідача про
стягнення 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та про стягнення судових витрат.

Позивач та його представник посилались на те, що 31.08.2004р. позивач
ОСОБА_1отримав тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася з вини відповідача, чим йому була завдана моральна шкода, яка пов'язана
з фізичними стражданнями, тривалим лікуванням, негативними наслідками для стану
здоров'я, порушенням звичних життєвих зв'язків.

Відповідач позов
не визнав, посилаючись на його недоведеність.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07.12.2006р.
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., у відшкодування витрат по
сплаті державного мита 8,5 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2.
просить рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07.12.2006р.
скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1., посилаючись на недоведеність обставин, які мають значення для справи,
та на неповне з'ясування судом обставин справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

За правилами ст.309 ч.1п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і зміни рішення є порушення або неправильне застосування
норм матеріального або процесуального права.

Постановляючи рішення про відшкодування моральної шкоди,
суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2. визнаний
винним в порушенні 31.08.2004 року Правил дорожнього руху, це порушення
призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_1отримав
тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, струс мозку, інші множинні
ушкодження, діями відповідача була

Справа №
22ц-1538/07                                                             Категорія
ЦП: 21

Головуючий у
першій інстанції Ледньова Т.В. Доповідач Процик М.В.

2

завдана моральна шкода позивачу, яка пов'язана з
фізичними стражданнями, тривалим лікуванням, негативними наслідками для стану
здоров'я, порушенням звичних життєвих зв'язків позивача.

В цій частині колегія суддів з висновком суду погоджується, оскільки він
підтверджується матеріалами справи, зокрема: довідкою про належність автомобіля
ОСОБА_2.(а.с.28),
копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2. по факту
спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1. від 02.09.2004 року (а.с.5),
оглянутими відмовними матеріалами № 2015 Іллічівського ГО УМВС України в
Одеській області, копією постанови судді Іллічівського міського суду Одеської
області від 20 вересня 2004 року про притягнення ОСОБА_2. до адміністративної відповідальності за порушення
Правил дорожнього руху (а.с.80), копіями листків непрацездатності позивача
(а.с.6-9), випискою із медичної картки хворого ОСОБА_1. (а. с. 10), його
оглянутою медичною карткою № 6741 та іншими матеріалами справи.

Однак, колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної шкоди і вважає його завищеним.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд не врахував характер
правопорушення, яке є адміністративним, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень,
які є легкими, не врахував, що відповідач є пенсіонером за віком, не врахував
вимоги розумності і справедливості, порушивши тим самим норму матеріального
права, а саме вимоги ст.23 ч.3 ЦК
України та порушивши норму процесуального права, в частині вимоги вирішення
справи згідно із законом, що передбачено в ст.213 ЦПК України.

Щодо доводів відповідача про недоведеність факту завдання
моральної шкоди позивачу, то вони до уваги не беруться, бо спростовуються
вищезазначеними доказами. Діючим цивільним законодавством по встановленим
правовідносинам не передбачено проведення експертизи для визначення факту
завдання моральної шкоди та розміру відшкодування. Розмір відшкодування
моральної шкоди визначається відповідно до вимог ст.23 ЦК України.

З врахуванням зазначених обставин, на підставі ст.ст.23, 1167 ч. 1,1168 ЦК
України, колегія суддів вважає за необхідне позов ОСОБА_4 задовольнити частково
і визначити відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволеним
позовним вимогам, з відповідача слід стягнути на користь позивача і понесені
судові витрати по сплаті судового збору, які складають 1 грн. 70 коп.(а.с.2)

Керуючись ст.ст. 303, 307ч.1п.3, 309ч.1 п.4, 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2006
року змінити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та понесені судові
витрати у сумі 1,7грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1
відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з моменту
проголошення.