У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої Л.І.

суддів:                       Косенка В.Й.,                                 Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,                                   Данчука В.Г.,
-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Кіровському районі м. Донецька про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Донецької області від 19 квітня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1звернувся в суд із позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровському районі
м. Донецька про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 1997 року до
2005 року працював на підприємствах вугільної промисловості на підземних
роботах, унаслідок чого отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 10
березня 2005 року йому вперше безстроково встановлено 40 % утрати професійної
працездатності з визначенням інвалідності ІІІ групи. Отриманим професійним
захворюванням позивачу завдано моральну шкоду, яку останній оцінив у 25 000
грн. і просив стягнути на його користь із відповідача.

Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 18
січня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька на
користь               ОСОБА_1. 10 000
грн.на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Донецької області
від 19 квітня 2007 року вказане рішення суду першої
інстанції скасовано, у позові  відмолено.

Не погодившись із вищезазначеним
рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1подав до Верховного Суду України
касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржуване
рішення скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що позивач тривали час працював на підприємствах вугільної промисловості, унаслідок чого
отримав професійне захворювання

Висновком МСЕК від 10 березня 2005 року ОСОБА_1. уперше
безстроково встановлено 40 % утрати професійної працездатності з визначенням
інвалідності ІІІ групи (а.с. 3-5).

Скасовуючи рішення Кіровського районного суду м. Донецька
від 18 січня 2007 року та ухвалюючи у справі нове рішення про відмову в позові,
апеляційний суду виходив із того, що оскільки згідно з висновком МСЕК від 10
березня               2005 року позивачу
вперше безстроково встановлено 40 % утрати професійної працездатності з
визначенням інвалідності ІІІ групи, то відповідно до п. 22 ст. 71 Закону
України від 19 грудня 2006 року “Про Державний бюджет України на             2007 рік” № 489-у підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не
можна з таких підстав.

Відповідно до п. 22 ст. 71 Закону України “Про Державний
бюджет на              2007 рік” дію
абзацу четвертого статті 1 (у частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового
випадку), підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28; абзацу десятого пункту 7 частини сьомої статті 17 та пункту 7 частини
першої статті 22 в частині надання підприємствам фінансової допомоги на
безповоротній основі; частини третьої статті 34; частини п'ятої статті 47 (у
частині знижок та надбавок до розміру страхового внеску) Закону зупинено на
2007 рік.

Суд першої інстанції, установивши, що висновком МСЕК від
10 березня 2005 року ОСОБА_1. уперше безстроково встановлено 40 % утрати
професійної працездатності з визначенням інвалідності ІІІ групи, дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що відповідно до вимог ст. ст. 1, 21, 28 та 34
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” позов підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції повно й всебічно встановлено
обставини справи, рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому скасоване
помилково.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що
апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд
касаційної інстанції скасовує судове рішення апеляційної інстанції і залишає в
силі рішення суду першої інстанції.

При викладених обставинах рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 19 квітня
2007 року скасувати, а рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 18
січня                 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук