Справа № 2-541/2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2007 року                                                                                           м.
Первомайський

Первомайський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді - Библів С.В., при
секретарі - Герасименко
Н.Ф. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Первомаиському Харківської
області справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та виселення, а також стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 02.03.2007 року звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні квартирою виселивши останнього та стягнувши з
нього моральну шкоду у сумі 1000
грн. на кожного, посилаючись на таке:

з відповідачем
позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 16
січня 2007 року, а
відповідно за актовим записом від 26
січня 2007 року - було розірвано
через створення відповідачем іншої сім"ї. Відповідач постійно мешкає у АДРЕСА_1, де і
зареєстрований. Цей будинок належить йому на праві приватної власності. На
підставі свідоцтва про право власності власниками квартири АДРЕСА_2 є позивачі,
кожний в 1/3 частці.
Всі троє зареєстровані у ній. В даній квартирі позивач не зареєстрований,
дозвіл на проживання у цій квартирі відповідачу позивачі не надавали, на
законних підставах не вселяли. Після розірвання шлюбу відповідач постійно
тероризує ОСОБА_1, витягнув секретку
з дверного замка, проник у квартиру, проживає там, недаючи можливості
спокійно проживати власникам. Погрожує колишній дружині, завдає ій тілесні
ушкодження. 26 січня 2007 року побив
ОСОБА_1, через що остання звернулася до працівників міліції.

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_2 та від імені ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_1 заявили
клопотання про залишення позову у частині стягнення моральної шкоди на їх
користь без розгляду. Щодо виселення відповідача позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
залишилися на попередніх позиціях. На стягненні ж на свою користь моральної
шкоди у сумі 1000 грн.
позивачка ОСОБА_1 наполягла. Виразилася шкода у порушенні права власності, бо
відповідач перешкоджає користуватися квартирою та застосовує насильство щодо
неї, погрожує, принижує її честь та гідність, вона змушена ночувати у близьких
та знайомих.

Відповідач з
позовом згодний, проте частково. Так, відповідач у судовому засіданні заявив,
що на виселення згодний, на квартиру не має ніяких законних прав, частину речей
вже вивіз, а решту вивезе згодом. У частині позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди, відповідач не згоден повністю, оскільки не вважає, що
позивачці ОСОБА_1 завдано моральну шкоду. Він в квартиру проник бо колись там
жив, позивачку не бив, не погрожував та не тероризував, вважає, що моральна
шкода не доведена.

Суд заслухавши
пояснення сторони позивачів, представника ОСОБА_1, за ордером -адвоката
ОСОБА_5, пояснення відповідача, показання свідків, проаналізувавши та
дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним
правовідносини:

з пояснень
позивачки ОСОБА_1. вбачається, що зі ОСОБА_4 вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі до 26.01.2007 року, що
також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.18). Відповідно до
ордера № 025733 виконкому
Первомайської міської ради (а.с.34) ОСОБА_1 було надано у користування жиле
приміщення АДРЕСА_2. Разом з позивачкою прописані були у квартирі ще двоє
позивачів - ОСОБА_2
та ОСОБА_3 як члени сім'ї, син та дочка. З довідки ПКП
"Комунальник"(а.с.9) та копії поквартирної картки (а.с.П) вбачається,
що в квартирі прописані тільки позивачі, відповідач там не прописаний. Постійно
у АДРЕСА_2 відповідач не проживав, оскільки мав власний будинок в с Михайлівка
Первомайського району Харківської області, що вбачається з договору
купівлі-продажу (а.с.10), там відповідач зареєстрований, що не заперечує сам
відповідач, а також факт проживання у зазначеному селі підтверджується і
довідкою Михайлівської сільради (а.с.23). Як вбачається з акту КПДП
"Дільниця ремонту житла 1"
від 20.02.2007 року, ОСОБА_4 у АДРЕСА_2
проживає з січня 2007 року,
хоча там не прописаний. Також позивачка пояснила, що фактичні шлюбні відносини
припинилися більше двох з половиною років тому через подружню зраду чоловіка,
проте кілька разів вона пробачала відповідача.

2

Крім того, з пояснень відповідача встановлено, що він
дійсно жив у с. Михаилівка у
власному будинку, що квартира належить позивачам усвідомлює, усвідомлює, що не
має права проживати у спірній квартирі, тому забрав речі та перевіз у село,
проте деякі речі ще залишилися. Право власності на АДРЕСА_2 за позивачами
встановлене згідно свідоцтва про право власності (а.с.20) відповідно до
реєстрації у БТІ (а.с.21). Дозволу власники квартири на проживання у ній
відповідачу не давали, а тому суд вважає, що відповідач самовільно проник до
квартири та проживав там з 26.01.2007
року по кінець лютого 2007
року. Проти виселення сам відповідач не заперечує. А відповідно ч.2 ст. 48 Закону України
"Про власність", власник може вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що у цій
частині позов підлягає задоволенню.

Стосовно
позовних вимог про стягнення завданої моральної шкоди, яку позивачка ОСОБА_1
оцінила у 1000 грн.,
суд встановив таке:

з пояснень
позивачки спричинена моральна шкода полягає у порушенні її вправа власності, бо
відповідач незаконно проник у її квартиру і став там жити. 26.01.2007 року вчинив над
нею насильство, погрожуючи та принижуючи її честь та гідність. На підтвердження
побиття ОСОБА_4 надала судові листа з Первомайської ЦРЛ, в якому зазначено, що
вона зверталася 30.01.2007
року до лікаря-травматолога з діагнозом ушиб правого плечового суглобу, ушиб м'яких тканин правого стегна, лівої стопи, лівої плечової
кістки, призначене амбулаторне лікування. Крім того, як вбачається з пояснень
ОСОБА_1., приниження честі і гідності відбулося, коли відповідач у лютому 2007 року не випускав
її з квартири, примушуючи мити підлогу та прибирати у хаті, сховав чоботи, цей
же факт підтвердила і свідок ОСОБА_6 Також моральна шкода виразилася у тому, що
будучи власником квартири, ОСОБА_1 була змушена у січні-лютому 2007 року ночувати по
рідних та знайомих, боячись за себе, бо у квартирі жив відповідач. Це
підтвердили і свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідач
пояснив, що дійсно, 26 січня 2007 року прийшов
додому до позивачів, монтировкою
віджав дверний замок, проте не ламав ані дверної коробки, ані самого замка
та проник у квартиру, проте ніяких побоїв позивачці ОСОБА_1 не наносив і
вважає, що моральної шкоди не спричинено.

Під моральною
шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з
незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оглянувши і вивчивши справу про
адміністративне правопорушення №
3-269/2007, вважає, що позов у частині стягнення моральної шкоди
підлягає задоволенню, проте частково. Так встановлено, що в наслідок незаконних
дій відповідача позивачці ОСОБА_1 спричинено фізичні та моральні страждання,
принижена її честь та гідність.

Зокрема, з
постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2007 року про
накладення адміністративного стягнення на відповідача вбачається, що стосовно події,
яка мала місце 26.01.2007
року, ОСОБА_4 визнано
винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.1732 і
накладено штраф. Дану постанову відповідач не оскаржив і сплатив штраф
добровільно. Постановою встановлено, що ОСОБА_4 відносно
ОСОБА_1. вчинив насильство, яке виразилося у застосуванні до останньої
фізичного та психологічного насильства, яке принизило її людську гідність.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне
правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Тому, факт фізичного та психологічного насильства з
приниженням людської гідності з боку відповідача щодо позивачки не підлягає
доказуванню. Відповідачем також була принижена честь та гідність позивачки,
коли її відповідач не випускав з власної квартири та примушував прибирати у
ній. Судом встановлено порушення права власності відповідачем, коли останній
незаконно проник до квартири позивачів та став там самовільно проживати,
перешкоджаючи позивачам користуватися своєю власністю. ОСОБА_1 побоювалася
приходити додому, оскільки колишній чоловік їй постійно погрожував. Таке
побоювання суд знаходить не безпідставним, оскільки, як вбачається з показань
свідка ОСОБА_7, відповідач постійно кричав на позивачку, а нещодавно бачила, як
відповідач позивачку на вулиці тягнув за комір та за руку при цьому кричачи на
неї. Честь і гідність позивачки постраждали і тоді, коли вона вимушена була
ходити по подругах та рідних ночувати все через те саме побоювання відповідача.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд також прийняв до уваги, що
у суд не було надано доказів на підтвердження того, що саме через винні дії
відповідача 26.01.2007 року
позивачці були спричинені тілесні ушкодження, які перелічені у листі
Первомайської ЦРЛ (а.с.37). Тому, виходячи з доведеності вини відповідача у
незаконних діях відносно позивачки, наслідків та причинного зв'язку, а також

3

принципів розумності та справедливості, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають задоволенню на 650 грн.

Керуючись ст.3, 10, 60, 61, 88, 214-215 ЦПК
України, ст. 48 Закону
України "Про власність", ст.ст. 386,381
ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_2

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
який працює у СТОВ "Ржавчик" механізатором та проживає згідно
реєстрації у АДРЕСА_1, з
самовільно займаної ним квартири АДРЕСА_2 без
надання іншого жилого приміщення.

Позовні вимоги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди з відповідача залишити без
розгляду.

У частині
стягнення моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_1 позовні вимоги
задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с Зюкайка
Пермської області, Росія, який працює у СТОВ "Ржавчик" механізатором
та проживає згідно реєстрації у АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, мешканки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 650
гривень.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ст. 295 ЦПК
України.

Суддя    (підпис)

З оригіналом
згідно: Суддя