Справа № 2-139/07
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

14
лютого 2007 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Католікяна
М.О.,

при секретарі                        Омарбековій
І.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах Закритого акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

11
серпня 2006 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із цим позовом.
Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 30.11.2005 г. між
позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір, згідно з яким позивач надав
відповідачеві кредит в сумі 5 000,00 грн під 4 % місячних. Відповідач
зобов'язалася своєчасно повернути кредит та відсотки за ним. Дотепер відповідач
свої обов'язки виконала не у повному обсязі. Крім того, зазначене зобов'язання
було забезпечене шляхом укладення договору поруки з ОСОБА_3. Вказані обставини
явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з
відповідачів заборгованості з урахуванням відсотків в сумі 6 619,83 грн.,
судових витрат (а.с.а.с. 4, 5).

07
листопада 2006 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 з уточненою
позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість у
солідарному порядку (а.с. 31).

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином,
про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» ІНФОРМАЦІЯ_1. У справі
є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище
обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 30.11.2005 р. ОСОБА_2 звернулася до позивача із
заявою про надання їй цільового товарного кредита в сумі 5 000,00 грн під 4 %
місячних на витрачену і неповернуту суму кредитного ліміту (а.с. 6).

Того ж дня відповідача було ознайомлено з умовами та правилами надання
банківських послуг, і вона отримала відповідну платіжну картку (а.с.а.с. 7 -
9).

Одночасно з укладенням договору між позивачем та ОСОБА_3. було укладено
договір поруки НОМЕР_1, за яким останній поручився перед позивачем за належне
виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань (а.с.а.с. 9-звор., 10).

Дотепер відповідачі неналежно виконують свої зобов'язання з повернення
кредиту та відсотків за ним, і у них перед позивачем існує солідарна
заборгованість в сумі 6 619,83 грн відповідно до доданого позивачем розрахунку
(а.с. 5-звор.).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В
силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно
з абз. 1 ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах,
у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Таким
чином, звернення ОСОБА_2. з відповідною заявою до позивача та наступне
ознайомлення її з умовами надання послуг з кредитування свідчать про укладення
між сторонами договору у письмовій формі.

У
відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За
спірним договором позивач передав ОСОБА_2 певні грошові кошти, про що свідчать
матеріали справи (а.с. 9), отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК
України, було укладено.

В
силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Ураховуючи
той факт, що відповідач дотепер неналежно виконала свої обов'язки з повернення
кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є
порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми.

Відповідно
до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно
з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом
було встановлено, що основане зобов'язання (кредитний договір) було забезпечене
порукою за договором поруки від 30.11.2005 р., укладеним з ОСОБА_3., отже,
зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої
зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до
поручителя.

У
відповідності з ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом цивільного законодавства.

В
силу ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином
згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового
обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються.

Відповідно
до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким
чином, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути
у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за
укладеним кредитним договором з урахуванням відсотків за ним в сумі 6 619,83
грн.

У
порядку ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача у рівних частках
слід стягнути судовий збір в сумі 66,20 грн та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн (а.с.а.с. 2, 3).

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 14, 207, 526, 553, 554, 610,
611, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60,
79, 81, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 в інтересах Закритого акціонерного товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь Закритого акціонерного
товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним
договором від 30 листопада 2005 року в сумі

6
619,83 грн, судовий збір в сумі 66,20 грн, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн, разом - 6 716,03 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Головуючий
суддя: