Справа № 22-ц-467 2007р.                           Головуючий у 1-й інстанції   Демченко
Категорія 19                                                   Суддя-доповідач                    Данильченко Л.О.
УХВАЛА

іменем України

05
квітня 2007 року
колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області у складі:

головуючого -
Маслова В.О.

суддів -
Данильченко Л.О., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

та осіб, які беруть участь у справі - представника
Державного

господарського об'єднання «Концерн «Військторгсервіс»
Міністерства

оборони України Ноздрачевої А.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Глухівського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до ліквідаційної комісії з припинення діяльності Державного
підприємства Міністерства Оборони України «Управління торгівлі Північного
оперативного командування», третя особа: Управління Пенсійного фонду України у
м. Глухові, про визнання невірною довідки про заробіток для обчислення
пенсійного забезпечення та стягнення майнової і моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду Данильченко Л.О., пояснення представника
Державного господарського об'єднання «Концерн «Військторгсервіс» Міністерства
оборони України Ноздрачевої А.В., яка заперечувала проти доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в
січні 1999 року він
звільнився з філіалу №36
Київського управління військової торгівлі, який був реформований в
Управління торгівлі Північного оперативного командування.

10 лютого 1999 року видана
довідка про заробіток ОСОБА_1 за три останні роки його роботи у військторзі з 1996 року по 1998 рік, і на
підставі даної довідки позивачу була нарахована пенсія.

Рішенням
Глухівського міського суду від 31
серпня 2001 року,
ухвалою апеляційного суду Сумської області від 19 грудня 2001
року та рішенням Глухівського міськрайонного суду від 06 червня 2006 року на користь
ОСОБА_1 з Управління торгівлі Північного оперативного командування було
стягнуто 10138 грн. 42 коп. допомоги по
тимчасовій непрацездатності, та 3909
грн. 87 коп.
компенсації за невикористані відпустки.

2

Позивач вважає,
що зазначені суми також є його заробітком, який повинен враховуватись при
нарахуванні йому пенсії.

Тому позивач
просить визнати видану довідку від 10
лютого 1999 року про
розмір заробітку за останні три роки недійсною, та зобов'язати відповідача видати
нову довідку про заробіток для обчислення пенсії, а крім цього стягнути
матеріальну шкоду, завдану з вини відповідача в зв'язку з неправильним
обчисленням пенсії, у розмірі 29
385 грн. 28 коп. та
моральну шкоду у розмірі 3000
грн.

Рішенням
Глухівського міськрайонного суду від 15
лютого 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

Суд першої
інстанції виходив з того, що позивачу призначалась пенсія по інвалідності на
підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку його
середнього заробітку за період його роботи на територіях радіоактивного
забруднення, а не виходячи з спірної довідки.

Оформленням
спірної довідки позивачу не була завдана матеріальна і моральна шкода, оскільки
ця довідка оформлялась до ухвалення судових рішень і не враховувалась при
призначенні позивачу пенсії у 1999
році.

Стосовно незгоди
позивача з позицією пенсійного органу щодо відсутності підстав для проведення
перерахунку і збільшення розміру пенсії, то суд першої інстанції зазначив, що
цей спір підлягає вирішенню в порядку КАС України.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення позову. Апелянт вважає, що суд неповно з'ясував
обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом
невірно застосовані норми матеріального права.

Апелянт
зазначає, що у 2005 році
йому проведено перерахунок пенсії за віком згідно з Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не згідно з Законом
України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як посилається суд.

Крім того,
апелянт, посилаючись на лист Управління Пенсійного фонду України в м. Глухів
від 21 грудня 2006 року, зазначає,
що йому треба було нараховувати пенсію за віком в 2005 році з
урахуванням сум стягнення за рішеннями судів. При цьому місячна різниця складає
106грн. 39коп., що апелянт вважає матеріальними збитками, які з 1998 року, на його
думку, склали суму 29385
грн. 28 коп.

Дослідивши
матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з слідуючого.

з

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнений з посади начальника Глухівської філії № 36 Київського
управління військової торгівлі 22
січня 1999 року за
п. 1 ст.36
КЗпП України - за
угодою сторін (а.с.7, 71).

10 лютого 1999
року керівництвом зазначеної філії ОСОБА_1 була оформлена довідка про
заробіток для обчислення пенсії за період з 01 грудня 1996
року по ЗО листопада 1998
року (а.с. 14).

26 вересня 2005 року архівним
відділом Глухівської міської ради була надана довідка до Управління Пенсійного
фонду в м. Глухів про заробітну плату ОСОБА_1 за період з січня 1996 року по листопад
1998 року
(а.с. 15,34).

Крім того, як
вбачається з матеріалів, ОСОБА_1 звертався до Управління Пенсійного фонду
України в м. Глухові з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший - з пенсії по
інвалідності на пенсію за віком (а.с.47, 48,
49). При цьому Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові повідомило
заявнику, що для ОСОБА_1 недоцільно переходити з пенсії по інвалідності на
пенсію за віком, оскільки зменшиться розмір пенсії (а.с.50)

Судом першої
інстанції встановлено, що 15
грудня 1998 року
позивачу була встановлена 3
група інвалідності по загальному захворюванню (а.с.5), і відповідно до ст. 57 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» призначена пенсія.

За даними
відповідача, пенсія позивачу призначалась, виходячи з розрахунку середнього
заробітку позивача за період його роботи на території радіоактивного
забруднення, а не виходячи з довідки від 10
лютого 1999 року.

Ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», що діяла до внесення змін Законом України від 22 травня 2003 року, було
передбачено, що у заробіток для обрахування пенсії не включається виплати
одноразового характеру, необумовлені діючою системою оплати, перелік яких
затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 року.

Таким чином, суд
першої інстанції вірно дійшов висновку, що суми, які стягувались на користь
позивача за рішенням суду, як компенсація за невикористану відпустку, за
затримку розрахунку при звільненні -
не є складовими частинами його середнього заробітку і не повинні бути
включені для нарахування і визначення розміру пенсії.

Колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Доказів про
спричинення йому моральної шкоди з боку відповідача позивач не надав, тому і в
цій частині суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові.

4

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду. Підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,
307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Глухівського міськрайонного суду від 15
лютого 2007 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала набрала
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.

Головуючий -Судді -

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО