У Х В А Л А

Іменем  України

17 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Єнакієво (далі - Відділення) про відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Єнакіївського
міського суду Донецької області від 2 березня 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 4 травня 2007 року,

встановила:

У січні 2007 року позивач звернувся в суд із позовом до
Відділення про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 34 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

Зазначав, що працюючи на
підприємствах вугільної промисловості забійником, в результаті роботи в шкідливих умовах праці одержав
професійне захворювання.

Відповідно до висновку МСЕК від 2 лютого 2006 року йому
встановлено 60% утрати професійної працездатності за сукупністю, при цьому висновком
МСЕК від 9 серпня 2001 року - 5 % та 30 % утрати професійної працездатності, висновком МСЕК від 12 вересня 2002 року -         25 % утрати професійної працездатності

Посилаючись на те, що професійним захворюванням йому
заподіяні моральні страждання, що виражаються у переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я; він вимушений регулярно звертатися
за медичною допомогою до лікувальних установ, не в змозі надати допомогу родині
та займатися трудовою діяльністю, що порушило нормальні життєві стосунки, просив стягнути з відповідача 60 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від                         2 березня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 4 травня
2007 року, у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій до
Верховного Суду України касаційній скарзі                ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Єнакіївського міського суду Донецької області від 2 березня 2007 року, ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 4 травня 2007 року, та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від                            2 березня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької області від                      4 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк