Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого                          Григор'євої Л.І.,

суддів:                                     Балюка
М.І.,               Данчука В.Г.,

Гуменюка В.І.,            Косенка
В.Й., -

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в              м. Ясинувата (далі - Відділення)
про стягнення недоплаченої суми одноразової допомоги, за касаційною скаргою
Відділення на рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від
2 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22 березня
2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У листопаді 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що згідно з постановою Відділення від                                15 березня 2004
року йому була призначена і сплачена одноразова допомога в розмірі 27 529 грн.
40 коп. у зв'язку з виробничою травмою на підставі висновку МСЕК від 26 лютого
2004 року, яким йому встановлено 20 % стійкої втрати професійної
працездатності. Згодом Відділення виплатило йому одноразову допомогу в розмірі
10 640 грн. у зв'язку з професійним захворюванням на підставі висновку МСЕК від
26 серпня 2004 року, яким йому встановлено 60 % втрати професійної
працездатності.

Посилаючись на те, що виходячи з його середньомісячної заробітної плати,
яка складає 1 585 грн. 69 коп., розмір одноразової допомоги має складати             63 427 грн. 60 коп., просив
стягнути з Відділення 52 787 грн. 60 коп. недоплаченої одноразової
допомоги.

Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від             2 лютого 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2007 року,
позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Відділення на користь ОСОБА_1 52 787 грн.
60 коп. недоплаченої одноразової допомоги.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
Відділення просить скасувати рішення Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 2 лютого 2007 року, ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 22 березня 2007 року, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга Відділення підлягає задоволенню, а оскаржувані судові
рішення - скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в позові з таких
підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових
відносинах з         АП “Шахта імені О.Ф.
Засядько” і 6 січня 2004 року при виконанні трудових обов'язків отримав
виробничу травму.

Висновком МСЕК від 26 лютого 2004 року ОСОБА_1
встановлено 20 % стійкої втрати професійної працездатності.

Згідно з постановою Відділення від 15 березня 2004 року
йому була призначена одноразова допомога в розмірі 27 529 грн. 40 коп. і
сплачена в розмірі 10 108 грн. - не вище чотирикратного розміру граничної суми
заробітної плати  (доходу), з якої
справляються внески до Відділення (а.с. 7).

У подальшому ОСОБА_1 одержав професійне захворювання, що
підтверджується актом розслідування хронічного захворювання від                        2 серпня 2004 року.

Висновком МСЕК від 26 серпня 2004 року йому встановлено
60 % втрати професійної працездатності (20 % по виробничій травмі та 40 %
вперше по професійному захворюванню).

Згідно з постановою Відділення від 6 вересня 2004 року
йому була призначена одноразова допомога в розмірі 63 427 грн. 60 коп. із
розрахунку його середньомісячної заробітної плати 1 585 грн. 69 коп., однак
виплачена з чотирикратним обмеженням в розмірі 10 640 грн. (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що
Закон України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” (далі - Закон) у зв'язку з повторним установленням МСЕК
вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності не передбачає
можливості обмеження суми одноразової допомоги чотирикратним розміром
граничної суми заробітної плати.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна,
оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону.

Абзац 1 ч. 2 ст. 34 Закону встановлює порядок визначення
суми одноразової страхової допомоги потерпілому при стійкій втраті
працездатності внаслідок нещасного випадку чи професійного захворювання. При
цьому встановлено обмеження, відповідно до якого розмір одноразової виплати не
може перевищувати чотирикратного розміру страхової суми заробітної плати
(доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Розмір граничної суми заробітної плати (доходу) щорічно визначається
Верховною Радою України при затвердженні Державного бюджету.

Абзац 2 ч. 2 ст. 34 Закону встановлює порядок перерахунку
одноразової страхової виплати при зміні ступеня працездатності. При цьому
виплачується різниця між фактично сплаченою одноразовою страховою виплатою і
новим розміром цієї виплати.

Абзац 2 ч. 2 ст. 34 Закону не є спеціальною нормою
стосовно абзацу 1 цієї частини, тому в даному випадку не застосовується правило
про відміну дії загальної норми спеціальною.

Норма абзацу 2 ч. 2 ст. 34 Закону не встановлює новий
розмір і нові правила визначення розміру одноразової допомоги, а лише порядок
перерахунку вже раніше визначеного розміру. Тобто абзац 2 ч. 2 ст. 34 Закону не
встановлює іншого порядку визначення розміру допомоги, а лише порядок його
перерахунку при зміні ступеня непрацездатності. Тому обмеження граничного
розміру одноразової страхової виплати, встановлене абзацом 1 ч. 2 ст. 34
Закону, повинно застосовуватися і при перерахунку розміру допомоги.

За таких обставин висновок суду про те, що одноразова
допомога позивачу повинна бути виплачена відповідачем у повному обсязі
заподіяної шкоди на підставі Закону, не ґрунтується на вимогах законодавства.

Не звернув уваги на зазначену обставину й апеляційний суд
при розгляді справи в апеляційному порядку.

На підставі викладеного колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України
вважає, що оскаржувані рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому
підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Ясинувата
задовольнити.

Рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від              2 лютого 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від                    22 березня 2007 року  скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Ясинувата про стягнення недоплаченої суми одноразової допомоги
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:
М.І. Балюк

В.І.
Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й.
Косенко