Справа № 2-323/06
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

02
квітня 2007 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Католікяна
М.О.,

при секретарі                        Ніколенко
К.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - Відділ громадянтва,
імміграції і реєстрації фізичних осіб Самарського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

13
жовтня 2005 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася
позивач із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є
власницею та мешканкою будинку АДРЕСА_1. У цьому будинку зареєстрований її
брат, відповідач у справі. Однак він у будинку не мешкає, не оплачує комунальні
послуги. Позивач теперішнього часу матеріально забезпечена недостатньо, несе
витрати за усіх зареєстрованих членів сім'ї. Зазначені обставини явилися
причиною звернення позивача до суду з вимогою визнати відповідача таким, що
втратив право користування жилим приміщенням, зобов'язати третю особу скасувати
реєстрацію відповідача.

18 травня 2006 року суд ухвалив у справі заочне рішення, яким позов
задовольнив частково (а.с. 35).

11 грудня 2006 року відповідач у справі звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, пославшись на те, що він не був належно повідомлений
про дату та час розгляду справи, а заперечення проти позову є суттєвими
(а.с.а.с. 39, 40).

05 лютого 2007 року суд своєю ухвалою скасував заочне рішення від
18.05.2006 р. (а.с. 44).

У
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином,
про що свідчить розписка (а.с. 51). У справі є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для
застосування положень

ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи у засідання також не з'явився, повідомлявся
належним чином.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні було встановлено, що позивач є власницею та мешканкою
будинку АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 5, 7, 8).

У
цьому будинку зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4 (діти позивача), а також
відповідач, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 10 м.
Дніпропетровська від 28.01.2005 г. (а.с.а.с. 5, 6).

З
грудня 1999 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, постійно проживає у
квартирі АДРЕСА_2

(а.с.а.с. 4, 10, 11, 18).

Вказані
вище спірні правовідносини регулюються Житловим кодексом УРСР, Цивільним
кодексом України.

В
силу ч. 2 ст. 167 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на
постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в
тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним
з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму
жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно
до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин
понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Судом
встановлено, що відповідач, який є членом сім'ї власника спірного будинку, не
мешкає в будинку з грудня 1999 року, постійне мешкає в іншому житлі, а тому
згідно з наведеними вище нормами втратив право користування за місцем
реєстрації.

Позивач
у справі є постраждалою від аварії на ЧАЕС ІІ категорії (а.с. 9), теперішнього
часу матеріально забезпечена недостатньо, не має можливості нести витрати на
оплату комунальних послуг за відповідача.

Таким
чином, суд доходить висновку про те, що вимога позивача в частині визнання
відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням
обґрунтована, отже - підлягає задоволенню.

Позовна
вимога про зобов'язання третьої особи скасувати реєстрацію відповідача не
підлягає задоволенню, оскільки не базується на законі.

У
порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути
судові витрати в сумі 8,50 грн, а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн.

Ураховуючи
викладене, керуючись ст. 167 Житлового кодексу УРСР, ст. 405 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212 -
215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - Відділ громадянства, імміграції і реєстрації
фізичних осіб Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
задовольнити частково.

Визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1

У
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 8,50 грн, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн, разом -
16,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Головуючий
суддя: