АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД   ЧЕРКАСЬКОЇ
Справа N« 22ц-62      2007 р.                                                     Головуючий
Категорія: відшкодування                                                           Гибало
Шкоди, завданої майну особи                                                    Доповідач в
Інстанції Магда Л.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
квітня 2007 р
колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                           Храпка
В.Д.

суддів                                       Магди
Л.Ф. Сіренка Ю.В.

при секретарі                           Бурдуковій
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення
Смілянського міськрайонного суду від 19
вересня 2006 р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, вивчивши матеріали справи,

встановила:

ОСОБА_1 4 серпня 2006 р. звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В
позовній заяві вказував, що 15
травня 2006 р. з
вини відповідача по вул. 60
років СРСР в м. Смілі сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої
було пошкоджено належний позивачу автомобіль «АУДІ А4», вартість
відновлювального ремонту якого становить згідно з висновком експертизи 5266 грн. 49 коп.

Вина відповідача
у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України встановлена постановою Смілянського
міськрайонного суду від 19
червня 2006 p.,
якою на нього накладено штраф у розмірі 68 грн.

Позивач також,
посилаючись на те, що крім матеріальної школи від пошкодження автомобіля, йому
заподіяно значної моральної шкоди, просив суд стягнути з відповідача на його
користь 1600 грн. на
відшкодування такої шкоди, яка полягала у
хвилюванні  під час  ДТП  і  моральних  стражданнях
через

2

пошкодження його майна, а
відповідач замість відшкодування шкоди, ображав його нецензурними словами.

Заочним рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 19
вересня 2006 р.
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, з ОСОБА_2 на його користь стягнуто 3591 грн. 53 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 600
грн. на відшкодування моральної шкоди та 281 грн. судових витрат по справі.

Ухвалою Смілянського
міськрайонного суду від 24
жовтня 2006 р. в задоволенні
заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить про
скасування рішення суду і скерування справи на новий судовий розгляд з тих
підстав, що суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права,
його висновки не ґрунтуються на відповідних доказах по справі.

Під час розгляду
справи в апеляційному суді по справі ухвалою колегії суддів від 24 січня 2007 р. була
призначена автотоварознавча експертиза з метою визначення вартості
відновлювального ремонту автомобіля АУДІ, належного ОСОБА_1 Однак експертиза не
була проведена в зв'язку з відсутністю в Україні вказаного автомобіля, який в
даний час перебуває в Німеччині.

Заслухавши
судцю-доповідача, апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення проти
доводів апеляційної скарги представника позивача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Судом в ході
розгляду справи встановлено, що пошкодження автомобіля позивача та заподіяння
йому матеріальної і моральної шкоди сталося з вини відповідача, який під час
керування належним йому автомобілем ВАЗ-21043 допустив порушення Правил
дорожнього руху, що підтверджується Постановою Смілянського міськрайонного суду
від 19 червня 2006 р.

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди 3591
грн. 53 коп.,
суд виходив з розміру прямої матеріальної шкоди, визначеної спеціалістом
товарознавцем у висновку від 18
травня 2006 р., а не
з вартості відновлювального ремонту автомобіля, про стягнення якої просив
позивач.

З метою перевірки
доводів апелянта про те, що висновок спеціаліста товарознавця, на який суд
послався як на доказ у справі при визначенні розміру матеріальної шкоди,
складений з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства, в ньому
наведені неправильні розрахунки, в акті огляду транспортного засобу підроблено
його підпис, колегію суддів було залучено до участі у розгляді справи
спеціаліста ОСОБА_3, який склав висновок від 18 травня 2006 р.

3

ОСОБА_3 пояснив, що
запрошував ОСОБА_2 по
телефону для проведення огляду автомобіля ОСОБА_1 15 травня 2006 p., бо знав
його особисто, і він обіцяв з'явитися на проведення огляду, однак не прийшов. В
акті огляду від 15 травня 2006 р. стоїть підпис
ОСОБА_2, а не ОСОБА_2, тому підроблення його підпису не було. Висновок був складений
18 травня 2006 р. відповідно до
вимог законодавства, визначена вартість як прямої матеріальної шкоди так і
вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка значно більша. Терміновість
огляду транспортного засобу була викликана від'їздом ОСОБА_1 до Німеччини.

Колегія суддів
вважає, що суд обгрунтовано прийняв як доказ у справі висновок спеціаліста
автотоварознавця від 18 травня 2006 p., оскільки
відповідно до вимог ст. 57
ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких
суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з
вимогами ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між тим,
ОСОБА_2, заперечуючи проти висновку спеціаліста автотоварознавця від 18 травня 2006 р., не надав суду
жодних доказів, які б спростовували розмір матеріальної шкоди, визначеної у
висновку та стягнутої судом.

Не спростовують
доводи апелянта і висновків суду про наявність та визначення судом розміру
моральної шкоди.

За наведених
обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду,
яке ухвалено з дотриманням вимог чинного матеріального та процесуального права.

А тому керуючись
ст. ст. 307, 308, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Смілянського міськрайонного суду від 19 вересня 2006 р. залишити без
змін.

Ухвала набирає
чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: