РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
року     Московський районний суд
м.Харкова у складі:

головуючого - судді                                   Погасій О.Ф.

при секретарі                                             Ісаенко
І.А.

за участю
позивача                                   ОСОБА_1.

представника
позивача                            ОСОБА_6

відповідача                                                 ОСОБА_2.

представника
відповідача                         ОСОБА_4, .

представника 3-ї особи                             ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3., відкрите
акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про розірвання
договору,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2006 р. ОСОБА_1звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2.,
треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу
ОСОБА_3., відкрите
акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про розірвання
договору, в якому зазначила, що 07.04.2006
року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Під
час укладання договору між сторонами була досягнута домовленість про те, що
вона продає квартиру ОСОБА_2. за 303600
гривень. При цьому 93600
гривень відповідачка передала їй до підписання договору, а решту - 210000 гривень - відповідачка
зобов'язалась передати їй відразу після отримання кредиту у банку. 07.04.2006 року
відповідачка отримала у банку кредит у розмірі 210000 гривень, але зобов'язання за договором купівлі-продажу
квартири не виконала та не передала їй 210000
гривень, як оплату за зазначену квартиру. Просить розірвати договір
купівлі-продажу зазначеної квартири та застосувати до сторін двосторонню
реституцію.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала ,
показала, що 07.04.2006
року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу спірної
квартири. До підписання договору сторони домовились, що продаж квартири
вчиняється за 303600 гривень,
частину з яких відповідачка передає їй до укладання договору у розмірі 93600 гривень, а іншу
частину у розмірі 210000
гривень у цей же день після отримання кредиту в банку. Після укладення договору
відповідачка на підставі договору купівлі-продажу квартири отримала кредит в
банку у розмірі 210000 гривень,
але до цього часу повну вартість квартири їй не сплатила.

Відповідачка
позов не визнала, та пояснила, що дійсно між сторонами був 07.04.2006   року   укладений
договір   купівлі-продажу   зазначеної
квартири.   До

2

укладання
договору сторони домовились, що ціна квартири становитиме 303600 гривень, частину
з яких - 93600 гривень - вона передала
позивачу до укладання договору, а решту у розмірі 210000 гривень
зобов'язалася передати після отримання ціх грошових коштів у банку в якості кредита в цей же день.
Після укладення договору купівлі-продажу вона отримала у банку кредит у розмірі
210000 гривень,
які передала ОСОБА_7., а
остання передала ці гроші позивачці. Таким чином, вважає, що виконала вимоги
договору купівлі-продажу квартири.

Представник
третьої особи відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк
України" проти задоволення позову заперечує та у письмовому відзиві
зазначає, що позивач не довів істотного порушення відповідачем умов договору
купівлі-продажу квартири. Також зазначає, що двостороння реституція не може
бути наслідком розірвання договору, оскільки це суперечить ст.653 ЦК України.

Третя особа
приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3. у судове
засідання не з'явилась, повідомила про можливість слухання справи у її
відсутність.

Дослідивши
докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що 07.04.2006
року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. До укладання
договору між сторонами була досягнута домовленість, відповідно до якої ОСОБА_1продає ОСОБА_2.
зазначену квартиру за 303600
гривень, частину з яких у розмірі 93600
гривень ОСОБА_2. передала ОСОБА_1. до підписання договору купівлі-продажу
квартири, а решту у розмірі 210000
гривень зобов'язалась передати позивачу у цей же день після отримання
кредиту у ВАТ "Державний ощадний банк України" у розмірі 210000 гривень.

Ці обставини
підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 07.04.2006 року (а.с.6),
відповідно до якого продаж квартири вчинено за 303600 гривень, копією витягу з державного реєстру правочинів
(а.с.7), в якому зазначено, що договір купівлі-продажу квартири був
зареєстрований 07.04.2006
року о 14.00 годині.
Визнала ці обставини і відповідачка у судовому засідання.

Також судом
встановлено, що відповідачка істотно порушила зазначений договір
купівлі-продажу квартири, оскільни після отримання 07.04.2006 року кредиту у
ВАТ "Державний ощадний банк України" у розмірі 210000 гривень не
сплатила позивачці суму за договором купівлі-продажи зазначеної квартири у
розмірі 210000 гривень.

Ці обставини
підтверджуються показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_7. про те, що
ОСОБА_2. не передавала їй ніяких грошових коштів нібито для передачі ОСОБА_1.
за придбану квартиру, копією іпотечного договору №1029 від 07.04.2006
року та договору про іпотечний кредит №519
від 07.04.2006 року
(а.с.9-10, 15-17), заявою
на видачу готівки та випискою по банківському рахунку відповідача (а.с.31-36),
відповідно до яких 07.04.2006
року о15.45 годин ОСОБА_2. отримала у ВАТ "Державний ощадний банк
України" кредит у розмірі 210000
гривень.

Доводи ОСОБА_2.
про те, що після отриманя кредиту у банку у розмірі 210000 гривень вона
передала ці грошові кошти у рахунок плати за спірну квартиру позивачеві, суд
вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.

Відповідно до
ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору

3

другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні
договору.

Ст.656 ЦК
України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець)
передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно
(товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до
ст.695 ч.ч.1,2 ЦК
України, договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату
товару з розстроченням платежу. Якщо покупець не здійснив у встановлений
договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і
переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати
повернення проданого товару.

Судом
встановлено, що фактично між сторонами був укладений договір купівлі-продажу в
кредит з розстроченням платежу. При цьому сторони домовились про ціну товару,
порядок, строки і розміри платежів. Відповідачка умови договору не виконала.
Тому суд вважає, що спірний договір підлягає розірванню, а за ОСОБА_1. слід визнати
право власності на зазначену квартири, як спосіб її повернення.

При цьому суд
вважає, що доводи представника ВАТ "Державний ощадний банк України"
про неможливість застосування для сторін двосторонньої реституції є
безпідставним.

Так, ч.4 ст.653
ЦК України передбачає, що сторони не мають права вимагати повернення того, що
було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору,
якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, такий правовий
наслідок передбачений законом, а саме ч.2 ст.695 ЦК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.10, 11,
60, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 07.04.2006 року між
ОСОБА_1та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

Визнати за
ОСОБА_1право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 93600
(дев'яносто три тисячі шістсот) гривень.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.