Справа №2-2209/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007
року              Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Бовчалюк З.А.

при секретарі Захаровій Н.А.

за участю представника позивача Гіля Д.П.

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом відкритого

акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Дженералі Гарант» в особі

відособленого  підрозділу компанії - Волинської філії
до  ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по несплаченому страховому платежу,

встановив:

Відкрите акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Дженералі
Гарант» в особі відособленого підрозділу компанії - Волинської філії звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_1про
стягнення заборгованості по несплаченому страховому платежу.

Покликаються на те, що 22 травня 2004 року між ними та відповідачем строком
на 12 місяців було укладено договір добровільного страхування належного ОСОБА_1 автомобіля MERCEDES
BENZ 308 D державний номер НОМЕР_1, на загальну суму 69290 грн. Страховий платіж складав 3118
грн. 05 коп., який відповідач зобов'язався сплатити. Однак на час звернення з
позовом до суду ОСОБА_1 сплачено лише 1118,05 грн.. Просять стягнути з ОСОБА_1 2000 грн.
заборгованості по несплаченому страховому платежу та судові витрати по справі в
розмірі 81 гривні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю
з підстав, зазначених в позовній заяві та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Суду
пояснила, що відповідно до укладеного 22 травня 2004 року між позивачем та
відповідачем договору про порядок і строки внесення страхових платежів в
розстрочку, дія страхового договору припинялася у випадку несвоєчасного
сплачення Страхувальником страхових платежів. Оскільки ОСОБА_1 страховий платіж
в сумі 1118, 05 грн. був внесений 24.05.2005 року то фактично дія договору
страхування була припинена 25 червня 2006 року , тобто з граничної дати
внесення чергового страхового платежу, оскільки такий не був Страхувальником
проведений. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд прийшов до
висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1
звернувся до позивача з заявою, в якій просив застрахувати строком на 12
місяців з 22.05.04 року по 21.05.05 року , належний йому автомобіль MERCEDES
BENZ 308 D державний номер НОМЕР_1 /а.с. 6/

Відповідно до полісу № 19-3170696 автомобіль MERCEDES
BENZ 308 D державний номер НОМЕР_1 вартістю 69290
гривень , було застраховано із визначеною за згодою сторін страховою сумою в
розмірі 69290 строком на один рік, із сплатою страхувальником - ОСОБА_1
страховику - ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» страхового платежу
3118 гривень /а.с. II.

Згідно витягу з протоколу № 29 від 10.11.2006 року ВАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» перейменована та продовжує свою діяльність під назвою

Волинська філія
відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі
Гарант» / а.с. 3/.

Статтею 526 ЦК
України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору. Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 989 ЦК України
страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії)
у розмірі встановленому законом.

Разом з тим , відповідно до Договору про порядок і строки внесення платежів
в розстрочку від 22 травня 2004 року, укладеного між ВАТ «Українська страхова
компанія «Гарант - Авто» та ОСОБА_1, загальну суму страхових платежів останній
зобов'язався внести готівкою або перерахувати на рахунок в такі терміни: до
24.05.2004 року - 1118 грн., до 25.06.2004 року - 1000 грн., до 25.07.2004 року
-1000 грн. /а.с. 16/.

Згідно карки рахунку та прибуткового касового ордера перший страховий
платіж в сумі 1118,05 гривень відповідачем було внесено 09.06.2004 року /ах. 7/

Пунктом 9 Договору про порядок і строки внесення платежів в розстрочку,
який відповідає вимогам ст. 28 Закону України «Про страхування», передбачено,
що крім випадків передбачених страховим законодавством , дія договору
припиняється і він втрачає чинність у разі несплати Страхувальником страхових
платежів в зазначені в Договорі строки, але не раніше останнього дня оплаченого
страхового періоду.

Крім того, сторони договору домовились, що Страховик не
надсилає Страхувальнику письмової вимоги про оплату чергового страхового
платежу.

Таким чином, наступний страховий платіж Страхувальником мав бути сплачений
до 25 червня 2006 року.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, застрахований
транспортний засіб ОСОБА_1 був проданий, відповідно, останній не мав наміру
продовжувати договір страхування, а тому страховий платіж у зазначений термін
внесений ним не був.

Отже, фактично договір страхування був припинений і втратив свою чинність з
25.06.2004 року, тобто з граничної дати внесення чергового платежу.

Оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності
суд, прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. З, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 509,979,997 ЦК
України, ст. 28 Закону України «Про страхування», суд

вирішив:

В позові відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант» в особі відособленого підрозділу компанії - Волинської філії
до ОСОБА_1про
стягнення заборгованості по несплаченому страховому платежу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.