Справа №2- 162/2007р.
РІШЕННЯ (заочне)

Іменем України

8 лютого 2007
р.                        Барський районний суд Вінницької області

в складі:            головуючого                 Хлопецького О.С.

при секретарі                 .Назаренко Л.Ф.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
стягнення боргу, -

Встановив:

Позивачка,
посилаючись на те, що в січні 2001 року ОСОБА_2. позичив у неї гроші в сумі
1100 доларів США, які зобов'язався повернути протягом
шести місяців, тобто до 5.07.2001р., однак до цього часу лише в січні 2002р. та в грудні 2005р. повернув 1360 грн., - просить
винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь залишок боргу з врахуванням інфляції, що на момент
розгляду справи складає 7198 грн. 78 коп., проценти за користування грішми та 3000 грн. моральної шкоди, оскільки строк платежу
давно минув, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань за
даним договором.

Відповідач в судове засідання не з'явився позову не оспорив, хоча про час
слухання справи його було повідомлено своєчасно.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, встановив, що позов
слід задовольнити частково з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж
суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та
такої ж якості. Про факт укладення договору позики між сторонами стверджує розписка відповідача, названа актом-позикою, від
5.01.2001р., за якою ОСОБА_2. позичив у ОСОБА_1

гроші в сумі 1100 доларів США, що на момент розгляду справи, за
курсом Нацбанку України, складає 5555 грн. (1100 доларів США : 100 х                       505 грн. = 5555 грн.). При цьому позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору,
укладеного між сторонами, строк повернення боргу, з врахуванням декількох відстрочок виконання зобов'язання, минув
ще в липні 2001 року. З того часу відповідач повернув частину боргу в сумі 1360 грн., про що позивачка
зазначила у позовній заяві та ствердила в судовому засіданні. Тому сума основного боргу, що підлягає стягненню
складає 4195 грн. (5555 грн. - 1360 грн. = 4195 грн.)

Крім цього, ст.1048 ЦК передбачає право позикодавця на
одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, що має місце в
даному випадку, оскільки ця умова договору не була належним чином обумовлена,
їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, яка на момент розгляду справи складає 8,5%
річних. Тому, виходячи із суми залишку боргу - 4195 грн. та терміну
простроченого платежу - 66 місяців, сума процентів складає 1961 грн. 16 коп.
(4195 грн. х 8,5% : 12 місяців х 66 місяців = 1961 грн.    16 коп.)

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає, що в цій частині в
позові слід відмовити, оскільки позивачка не надала суду
переконливих доказів щодо обставин та розміру заподіяння їй такої шкоди.

Таким чином, загальна сума боргу складає 6156 грн. 16 коп. (4195 грн. +
1961 грн. 16 коп. = 6156 грн. 16 коп.).

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 30, 60, 212, 213, 215, 225,
226 ЦПК, ст.ст. 23, 1046, 1047, 1048,1049 ЦК
України, -

Рішив:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6156 грн. 16 коп. боргу, 61 грн. 56 коп. судового збору,
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 200 грн. витрат на
юридичну допомогу.

Заяву про перегляд рішення може
бути може бути подано протягом    десяти
днів.