УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року березня
місяця „05" дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:    Панкова М.В. Суддів:    Ісаєва Г.А.

Белинчук Т.Г.
При секретарі:
Гребенніковій Н. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розділ спільно нажитого майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Сакського міськрайонного суду АР Крим від 07 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суд з позовом до ОСОБА_2 про розділ спільно нажитого майна, засновуючи свої
позовні вимоги нормами статті 74
СК України.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1966 року вона з відповідачем ОСОБА_2 мешкали однією родиною без створення шлюбу та від фактичних
шлюбних відносин мають спільну дитину - ОСОБА_3. За час спільного мешкання вона з ОСОБА_2 у 1980 році за спільні грошові
кошти придбали жилий будинок за адресою:АДРЕСА_1, але згідно правовстановлюючих
документів - договору купівлі-продажу і державного акту про право власності на
землю, власником вказаного жилого будинку і земельної ділянки, на якій розташовано жилий будинок є відповідач
ОСОБА_2 У 2005 році 34 частки вказаного будинку була продана ОСОБА_4. Вважає, що 14 частина жилого будинку і
земельна ділянка, на якій він розташований є її спільною з ОСОБА_2 власністю.
Просить провести розділ майна та визнати за нею право власності на 1/8 частину жилого
будинку з відповідною часткою земельної ділянки.

Рішенням
Сакського міськрайонного суду АР Крим від 07
грудня 2006 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати з направленням справи на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зводяться
до того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення
суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка порушуючи перед судом
питання про розподіл спільно нажитого майна, питання про встановлення
факту спільного проживання без реєстрації шлюбу у суді не ставила та

Справа № 22-ц-1494/2007 р                               Головуючий суду першої інстанції:

Романюк Є. В. Доповідач:
Белинчук Т.Г.

не надала суду достатніх доказів
тих обставин на які вона посилається як на обґрунтування своїх позовних вимог.

З даними
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони
відповідають вимогам закону і підтверджені зібраними по справі доказами.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності згідно договору купівлі продажу від 13.11.1980 р. належав в цілому жилий будинок за адресою:АДРЕСА_1.( а.с. 14-15)

Згідно
державного акту на право власності на землю від 12.10.2005 року йому також належала земельна ділянка на якій
розташований вказаний житловий будинок (а.с. 72).

Згідно рішення
Сакського міськрайсуду АР Крим від 21.06.2006
року визнана дійсною угода купівлі-продажу 34 часток будинку АДРЕСА_1 в м. Саки між
ОСОБА_4. і відповідачем ОСОБА_2 та проведений розподіл будинку в натурі та
земельної ділянки. Вказане рішення вступило в законну силу. (а.с. 6)

Позивачка у суді
першої інстанції підтвердила, що їй достовірно було відомо про продаж частини
будинку в 2005 році, а
потім про судове рішення про розподіл будинку.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка знаючи, що ОСОБА_2
продав частину будинку своїх прав співвласника на вказаний будинок не заявляла,
у зв'язку з чим погоджувалася з тим, що власником будинку є ОСОБА_2

Колегія суддів згідна з висновками суду, що позивачка не
надала суду    належних доказів
підтверджуючих її позовні вимоги, а відповідно до положень статей 59, 60 ЦПК       України вказане є обов'язком позивача.

Доводи апеляційної скарги   відносно суті позовних вимог  не спростовують висновки суду першої
інстанції і не є підставами для скасування чи зміни рішення суду по суті.

Проте  заслуговують уваги доводи  апеляційної скарги  відносно
розподілу судових витрат.

При   звернені до
суду позивачка сплатила судові витрати у вигляді судового збору 113 грн. 68 коп. та витрат
пов'язаних з розглядом справи у розмірі 30
грн. ( а.с. 2,3). Рішенням   суду в задоволені позову відмовлено, у
зв'язку з чим підстав для повторного стягнення судових витрат відповідно до ст.. 88 ЦПК України не
має.

У зв'язку з викладеним рішення в
частині стягнення судових витрат слід скасувати, в решті рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного
і керуючись статтями 303,
307, 308, 315, 325 Цивільного

процесуального
кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Сакського міськрайонного суду АР Крим від 07 грудня 2006 року  в частині

стягнення з ОСОБА_1 за користь ОСОБА_2 судових витрат
скасувати. В решті рішення

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена   в

касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом
двох місяців.