Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24 квітня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що ОСОБА_3 9 вересня 2005 року склав на користь відповідачки
заповіт, який є недійсним, оскільки на час його складення ОСОБА_3 не міг
розуміти значення своїх дій та керувати ними. Позивачка просила визнати
недійсним заповіт ОСОБА_3 від 9 вересня 2005 року та визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за попереднім заповітом
ОСОБА_3, складеним на її користь.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, як на підставу позову,
посилалась також на те, що волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним, так як була
порушена таємниця заповіту і при його посвідченні була присутня відповідачка.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24
квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 26 червня          2007 року,
в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що позивачкою не надано належних
доказів на підтвердження своїх вимог, натомість обставини справи та встановлені
судом факти свідчать про те, що волевиявлення ОСОБА_3 було вільним та
відповідало його внутрішній волі.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом          ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24
квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 червня
2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін