Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Закарпатської області від              2 серпня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської
області від 16 травня           2007 року
задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану
відпустку та відшкодування моральної шкоди, постановлено стягнути з відповідача
на користь позивача компенсацію за невикористані відпустки в сумі 700 грн.; в
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 2
серпня 2007 року рішення суду першої інстанції змінено, постановлено поновити
позивача на роботі водієм у ПП ОСОБА_1, стягнути з відповідача на користь
позивача 6225 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди; в решті рішення залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що змінюючи рішення
суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, апеляційний суд виходив із того, що відповідач, як приватний
підприємець, звільнив позивача з роботи за прогул з порушенням передбаченого
чинним законодавством порядку, незаконним звільненням заподіяв моральну шкоду,
а строк на звернення до суду з позовом ОСОБА_2 не пропущено, оскільки про
порушення свого права позивач дізнався 5 вересня 2006 року, позов поданий 21
вересня 2006 року.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом                ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області
від 2 серпня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін