У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 жовтня  2007 року                                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми  А.Г.,

суддів:

Берднік І.С.,

Балюка М.І.,

Барсукової В.М.,

Григор'євої Л.І.,

Гнатенка А.В.,

Гуменюка В.І.,

Костенка А.В.,

Данчука В.Г.,

Косенка В.Й.,

Охрімчук Л.І.,

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П., -

Патрюка М.В.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в судовому засіданні скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі (далі Фонд) про перегляд у зв'язку з винятковими
обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 2 грудня
2005 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 листопада
2006 року та ухвали судді Верховного Суду України від 12 червня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства рудоуправління (далі ДП
РУ) ім. Кірова, Фонду про перерахунок щомісячних страхових виплат,

в с т а н о в и л а:

У січні 2005 року  ОСОБА_1
звернувся  в  суд  із  позовом
до  ДП РУ                 ім. Кірова, Фонду про
перерахунок щомісячних виплат. Зазначав, що в 1993 року під час роботи на шахті
ім. Артема з ним стався нещасний випадок, про що був складений акт за формою
Н-1.

При огляді МСЕК у квітні 1993 року
йому встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 25% у зв'язку з
трудовим каліцтвом.

12 квітня 1994 року МСЕК установила 35% втрати професійної працездатності,
яка підтверджувалася й при наступних переглядах до 1 квітня 2005 року.

Наказом № 307 від 26 квітня 1994 року ДП РУ ім. Кірова призначило йому
щомісячне відшкодування в сумі 737 220 крб.

У липні 1994 року відбулося підвищення тарифних ставок на підприємстві,
однак відповідач перерахунок йому не зробив. Посилаючись на те, що відповідач і
в наступні роки у зв'язку зі зміною тарифних ставок перерахунок робив
неправильно,  унаслідок  чого
недоплачував  щомісячні  платежі,
ОСОБА_1 просив стягнути на його користь з ДП РУ ім. Кірова
заборгованість з 1 липня 1994 року до 1 квітня 2001 року в сумі 7 620 грн. 57
коп., компенсацію за порушення термінів виплати щомісячних платежів у сумі 2
868 грн. 86 коп.; стягнути з Фонду недоплату страхових виплат за період з 1
квітня 2001 року до 1 грудня 2004 року в сумі 5 532 грн. 59 коп. і, починаючи з
1 грудня 2004 року, щомісячно виплачувати по 358 грн. 45 коп., а також просив
суд поновити строк на звернення до суду з позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 2 грудня 2005
року  позов  задоволено
частково.  Стягнуто  з ДП РУ ім. Кірова на користь             ОСОБА_1  недоплату
із щомісячних  платежів  за
період  з 1 грудня 1995 року
до  1 квітня 2001 року в сумі 6 942 грн.
57 коп., компенсацію за втрату частини відшкодування шкоди за період з 1 січня
1998 року до 1 квітня 2001 року в сумі                          2 868 грн. та
державне мито в дохід держави в сумі 98 грн. Стягнуто в відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі на користь ОСОБА_1 недоплату
страхових виплат за період з 1 квітня 2001 року до 1 грудня 2004 року в сумі 5
530 грн. 69 коп., а також щомісячні страхові виплати в сумі                   358 грн. 35 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2006
року рішення районного суду залишено без змін.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 12 червня 2007 року у відкритті
касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України.

У скарзі про перегляд справи у зв'язку з винятковими обставинами відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі просить
скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалу судді Верховного Суду
України, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм
матеріального права, зокрема питання щодо застосування строку позовної
давності.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові рішення у цивільних справах можуть
бути переглянуті у зв'язку з винятковими обставинами після їх перегляду у
касаційному порядку, якщо вони оскаржені з мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27 березня 1992 року № 6 “Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”, вимоги про перерахунок
сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають
задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України
31 травня 2006 року при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до відкритого
акціонерного товариства «Суха Балка», відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі про перерахунок сум відшкодування шкоди
скасувала ухвалені у справі судові рішення, оскільки суди, задовольняючи вимоги
про перерахунок сум щомісячних платежів, не врахували вказаних роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України та стягнули суми щомісячних платежів більш ніж
за три роки.

Розглядаючи дану справу, суди зазначених положень щодо застосування строку
позовної давності також не врахували й стягнули недораховані суми щомісячних
платежів за межами трирічного строку давності, помилково вважаючи, що такий
строк підлягає поновленню. Касаційна інстанція залишила такі рішення без змін.

У зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одного і
того самого положення закону ухвалені у справі судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в                                    м. Кривому
Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 2 грудня 2005 року, ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 9 листопада 2006 року та ухвалу судді Верховного
Суду України від 12 червня 2007 року скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                     А.Г.
Ярема

Судді:                                                                                  М.І.
Балюк

І.С.
Берднік

В.М.
Барсукова

А.В.
Гнатенко

Л.І.
Григор'єва

В.І.
Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й.
Косенко

А.В.
Костенко

Є.Ф.
Левченко

Л.М.
Лихута

Л.І.
Охрімчук

М.В.
Патрюк

Ю.В.
Прокопчук

М.П.
Пшонка

Я.М.
Романюк

Ю.Л.
Сенін