Справа
№ 22ц-602   2007 р.                                               Головуючий
Категорія 5      Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року
березня місяця  «22»
дня колегія
суддів  судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого       - Прокопчук Л.П.

Суддів                       - Вадзінського
П.О., Воронцової Л.П.

при секретарі     - Лаговському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення

Новокаховського
міського суду Херсонської області

від 22 листопада 2006 року у справі

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя

особа:
Новокаховська державна нотаріальна контора

про визнання
заповітів недійсними та визнання права власності на 1/4

частину
житлового будинку, -

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько - ОСОБА_4,
аІНФОРМАЦІЯ_2 - мати - ОСОБА_5, які за
життя склали заповіти, згідно яких кожен із них заповів - ОСОБА_2. по 25 м2, а ОСОБА_3. - по 20 м2 жилого
будинку з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, належном.

На даний час
відповідачі оформили право власності, розподіливши у будинку, ОСОБА_2. - 50,45 м2, ОСОБА_3. - 40,45 м2.

Вважає, що
заповіти батьків не відповідають вимогам закону»'ст. 163 Інструкції про
проведення нотаріальних дій та ст.541 ЦК
України (1963 p.),
в яких зазначено, що заповіт повинен бути складений таким чином, щоб
розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після
відкриття спадщини, тоді як в заповітах батьків вказано, що вони передають
частину житлового будинку відповідачкам, вказуючи квадратні метри будинку:
відповідно 25 м2 та 20 м2, коли
загальна площа його становить 81,1
м2, тому не зрозуміло, яку саме частку мали заповідачі на увазі, крім того
незрозумілим є складання заповіту матір'ю в один день з батьком за життя
останнього, при тому, що будинок є власністю батька.

Вважає, що
заповіти батьків порушують його спадкові права, оскільки він проживав і після
смерті продовжує проживати зі своєю сім'єю у літній   кухні,
яка   знаходиться   при
будинку.   Погоджуючи   з
батьками,

2

проводив
реконструкцією літньої кухні та збудував надвірні споруди. Як син померлих,
вважає, що прийняв фактично спадщину після смерті батьків.

ОСОБА_1. просив
суд визнати заповіти батьків від 21.06.2000
року недійсними, визнати за ним право власності на ХЛ частину будинку АДРЕСА_1 у М.Н.Каховка,
встановити порядок користування будинком, виділивши йому літню кухню площею 26,6 м2, визнати
реєстраційні посвідчення на право власності на будинок спірний, які видані БТІ
ОСОБА_2. на 50,45 м2 та
ОСОБА_3. на 40,45 м2 - недійсними.

Рішенням
Новокаховського міського суду від 22
листопада 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Новокаховська
державна нотаріальна контора про визнання заповітів недійсними -відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. судові витрати на надання юридичної допомоги в
сумі 1000 грн.

Ухвалою
Новокаховського міського суду від 22
листопада 2006 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Новокаховська державна
нотаріальна контора в частині визнання права власності на 1/2 частину будинку
провадження закрито.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просив його
скасувати, ухвалити нове, як таке, що винесено з порушенням норм матеріального
та процесуального права та зазначив, що строк позовної давності при зверненні
до суду ним не був пропущений, оскільки про своє порушене право він дізнався
при винесенні рішень суду від 28.05.2006
року щодо прав своїх сестер на спадкове майно.

В письмових
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3. та ОСОБА_2. просять її відхилити за
необґрунтованістю.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції. ОСОБА_1. та його представник просили
задовольнити апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

ОСОБА_2., її
представник та представник ОСОБА_3. апеляційну скаргу просили відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає ЇЇ підлягаючою задоволенню.

Відмовляючи
позивачеві у задоволенні позовних вимог в частині визнання заповітів недійсними,
що є предметом апеляційного оскарження, суд першої інстанції виходив з того, що
заповіти ОСОБА_4. та ОСОБА_5., посвідчені нотаріусом 21.06.2001 року,
відповідають вимогам СТ.541 ЦК
України (1963 р.) та
п.п.82-881 Інструкції про порядок проведення нотаріальних дій нотаріусами
України № 18/5 від 14.06.1994 p., є чинні
рішення Новокаховського міського суду від 28.11.2006
року, якими визнано право власності ОСОБА_3. та ОСОБА_2. на спірний будинок
площею загальною 90,9 м2 та
окрім зазначеного, позивачем пропущено строк позовної давності та не заявлено
клопотання про його поновлення.

Колегія судців вважає, що такі висновки суду відповідають
обставинам справи, повно та всебічно з'ясованим при її розгляді, нормам
матеріального та процесуального права.

з

Відповідно до
ст.48 ч.І ЦК України (1963 p.), яка
діяла на момент виникнення спірних правовідносин, недійсною є та угода, що не
відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або майнові права
неповнолітніх дітей.

Вимоги до
заповіту визначені у ст.541 ЦК
України (1963 року), а
саме: заповіт повинен бути складений у письмовій формі з зазначенням місця та
часу його складення, власноручно підписаний спадкодавцем та нотаріально
посвідчений.

Заповіти
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. відповідають вище зазначеним вимогам закону /а.с.5/.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про
відсутність порушення п.п.82-88 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 при складенні
заповітів ОСОБА_5. та ОСОБА_4., зокрема і п.85, про те, що заповіт повинен бути
складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало неясностей чи суперечок
після відкриття спадщини.

Оскільки спірний
будинок АДРЕСА_1 у
м.Нова Каховка був зареєстрований за ОСОБА_4. /а.с.ЗЗ/, однак збудовано його
було батьками сторін по справі -
ОСОБА_4. та ОСОБА_5., тому, відповідно до ст.22 КЗпШС, він є їх спільною
сумісною власністю, тому кожен з них мав право розпоряджального заповіту лише
на належну їм частку у будинку, якою кожен з них і розпорядився у межах
загальної площі спірного будинку.

Оскільки спірний
будинок належав спадкодавцям на праві спільної сумісної власності, колегія
суддів вважає, що вимоги п.43 Інструкції про те, що в тексті договору про
відчуження власником частки майна вказуються арифметичні (в простих дробах)
частини, не стосуються заповідального розпорядження подружжя, оскільки вони
стосуються учасників спільної часткової власності.

Суд першої
інстанції обґрунтовано послався також, як на одну з підстав відмови у
задоволенні позову наявність чинних рішень Новокаховського міського суду від 28.11.2005 року, якими
визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_3.
та ОСОБА_2., визнано за ОСОБА_3. та ОСОБА_2. право власності відповідно на 40,45 м2 та 50,45 м2 спірної
домобудівлі з надвірними спорудами.

Крім того, суд
першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позивач пропустив строк звернення з
позовом до суду і не зазначив клопотання про його поновлення, оскільки в
березні 2003 року при
зверненні з позовом до суду про визнання права власності на спадщину, позивач
знав про зміст заповітів своїх батьків.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підлягають відхиленню,
а рішення суду, як таке, що винесено при повному та всебічному дослідженні
обставин справи та правильному застосуванні норм матеріального і процесуального
права - залишити
без змін.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Новокаховського міського суду від 22 листопада 2006 року залишити
без змін.

4

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.