АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року                                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Федорової
А.Є., Кварталової A.M.,

при секретарі
Грінченко Є.В.,

за
участю ОСОБА_1, та представника ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Редакція незалежна газета «Юг» та ОСОБА_1 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 06 грудня 2006 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція незалежна газета «Юг» про
захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2006 року ОСОБА_3. звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_1, як автора статті, який виступав під псевдонімом ОСОБА_1, до
Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Редакція незалежна газета
«Юг» про захист честі, гідності та ділової репутації, просила зобов'язати відповідачів
спростувати відомості в надрукованих статтях «ІНФОРМАЦІЯ_1» в газеті „Незалежна
газета „ЮГ" від 22.12.2005р. і «ІНФОРМАЦІЯ_2» в однойменній газеті від
19.01.2006р., зазначаючи, що в статтях викладені неправдиві факти, які
ображають її як особу, а також ганьблять її честь, гідність, наносять шкоду
діловій репутації. Зокрема в статтях зазначалось, що режисери, оператори,
художники та інші творці не отримали дивідендів від фірми „ІНФОРМАЦІЯ_3", що весь
фільмофонд Одеської кіностудії за 85 років реалізується через спеціально
створену фірму «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
якою володіє через підставну особу ОСОБА_3., що як говорить кінорежисер
ОСОБА_4 за два роки діяльності ОСОБА_3. не випущено жодного фільму, що
обладнання цеху, обробки плівки відправлено на звалище, зник танк Т-34 ..., в
автопарку дві розбиті машини, проте пані ОСОБА_3 нові господарі придбали супер
круту іномарку, що проводились сумнівні операції з грошима від продажу квартир
в житловому будинку на студійній території, виторгувані гроші не використані за
призначенням, звіт колективу не надано, проте ці гроші ввійшли до фондів нового
ЗАТ «Одеська кіностудія», що акціонування Одеської кіностудії проводилося без
обов'язкового тендеру, самих студійців до цього процесу не допустили, документи
про отримання згоди трудового колективу виявились сфальсифікованими.

В зв'язку з викладеним, позивачка просила стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В процесі розгляду справи позивачка уточнила вимоги в частині стягнення
моральної шкоди, просила стягнути з кожного відповідача по 25 тис. грн. та
судових витрат по 1250 грн. Пізніше позивачка доповнила свої позовні вимоги, та
просила зобов'язати   відповідачів   спростувати
викривлені   неправдоподібні   факти
в   частині

Справа №
22ц-1408/07                                                             Категорія
ЦП:28

Головуючий у першій інстанції
Вербицька Н.В. Доповідач Процик М.В.

2

викривлення інформації в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» в газеті
„Незалежна газета „Юг" НОМЕР_1. Додатково просила стягнути на її користь з
ОСОБА_1   та   ТОВ
«Редакція   Незалежної   газети
«Юг»,   з   кожного,
по   25 000   грн.
у відшкодування моральної шкоди та по 1250грн. у відшкодування судових
витрат.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, посилаючись на те,
що викладені в позові ОСОБА_3. факти є оціночними судженнями щодо ситуації, яка
склалася на Одеській кіностудії. Оскаржувані позивачкою відомості є виключно
дослівним відтворенням текстів з офіційних документів - виступів керівників
Національної спілки кінематографістів України, судових рішень, публікацій інших
ЗМІ, тому відповідно до ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової
інформації» редакція і журналіст не несуть відповідальність за подібні
публікації.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06
грудня 2006 року позов ОСОБА_3 задоволений частково.

Визнано відомості в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» газети «Незалежна газета «Юг» від 22.12.2005р. про те,
що:

·    з вини
ОСОБА_3. як керівника фірми «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
режисери, оператори, художники та інші не отримали дивідендів від
реалізації фільмів,

·    про
причетність ОСОБА_3., як керівника «Одеської кіностудії художніх фільмів» до
підробки документів,

- такими, що не відповідають
дійсності, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3.

Зобов'язано ТОВ «Редакція незалежна газета «Юг» в черговому випуску газети впродовж 7 днів після набрання
рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, яка була викладена
у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Стягнуто з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Редакція незалежна газета «Юг» солідарно на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з відповідачів на користь позивачки в солідарному порядку судові
витрати в розмірі 500 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Редакція незалежна газета «Юг» просить рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2006 року скасувати та
направити справу за позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_1, до ТОВ «Редакція незалежна
газета «Юг» на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на
невідповідність оскаржуваного рішення фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на недоведеність
обставин, які мають значення для справи та на невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Позивачка в судове засідання в апеляційному суді не з'явилась, про час та
місце судового засідання належно повідомлена, про що свідчить розписка.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Редакція
незалежна газета «Юг» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ч. 3 ЦПК України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Постановляючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої інстанції, посилаючись на ст. ст.23, 277, 297,
299 ЦК України
та на ст.42 Закону України „Про друковані засоби масової інформації",
виходив з того, що позивачка має право на повагу до її гідності, честі, на
недоторканність ділової репутації, має право на спростування недостовірної
інформації, викладеної в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1»
та на відшкодування моральної шкоди, але щодо відомостей викладених в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2

3

», яка є відтворенням виступів учасників прес-конференції
Одеського відділення НСКУ з посиланням на авторів, то підстав для задоволення
позову позивачки немає.

Однак з таким висновком суду не погоджується колегія суддів, оскільки суд
дійшов до такого висновку з порушенням норм процесуального права.

Згідно принципу диспозитивності, передбаченому ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі;
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета
спору на власний розсуд. За правилами ст.173 ч.2 ЦПК України зміна позовних
вимог в процесі розгляду справи має бути здійснена в письмовій формі..

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка в позовних заявах просила
зобов'язати обох відповідачів спростувати вищезазначені відомості, надруковані
в статтях «ІНФОРМАЦІЯ_1»
в газеті „Незалежна газета „ЮГ" від 22.12.2005р. і «ІНФОРМАЦІЯ_2» в однойменній
газеті від 19.01.2006р., та просила стягнути моральну шкоду в рівних частках по
25 тис. грн. з кожного, з обох відповідачів.(а.с.3-9,32,37,86-87) Однак суд
першої інстанції, всупереч принципу диспозитивності, самостійно, на свій
розсуд, змінивши позовні вимоги, постановив рішення про визнання відомостей в
статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» газети «Незалежна газета «Юг» від 22.12.2005р. про те, що
з вини ОСОБА_3., як керівника фірми «ІНФОРМАЦІЯ_3», режисери, оператори,
художники та інші не отримали дивідендів від реалізації фільмів, про
причетність ОСОБА_3., як керівника «Одеської кіностудії художніх фільмів» до
підробки документів, - такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь,
гідність та ділову репутацію позивачки, не звернувши увагу на те, що в жодній
із своїх позовних заяв позивачка про таке не просила, і дослівно таких
відомостей в названій статті немає. Суд зобов'язав в цій частині відповідача
ТОВ «Редакція незалежна газета «Юг» в черговому випуску газети впродовж 7 днів
після набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, яка
була викладена у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», однак ніякого рішення з обгрунтуванням
стосовно другого відповідача ОСОБА_1, до якого позивачка заявляла такі ж
вимоги, та рішення стосовно інших позовних вимог про спростування недостовірної
інформації суд не постановив, „Суд стягнув з відповідачів на користь позивачки
в солідарному порядку моральну шкоду в сумі 10 тис. грн. та судові витрати в
сумі 500 грн., в іншій частині позову стосовно моральної шкоди та судових
витрат суд першої інстанції рішення про відмову в позові не зазначив.

Отже, суд першої інстанції, розглянув не всі позовні
вимоги і цей недолік не був і

не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції, що за

правилами ст.311 ЦПК України є безумовною підставою для
скасування рішення з

направленням справи на новий розгляд.

Крім того, всупереч ст. 10 ч. 4 ЦПК України, суд не
сприяв всебічному, повному з'ясуванню обставин справи. Прийнявши від позивачки
28.09.2006 року уточнену позовну заяву, суд першої інстанції не звернув увагу
на те, що позивачкою не зазначено чітко зміст позовних вимог, зокрема не
зазначено, які саме неправдоподібні факти та викривлення інформації в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», стосовно себе
особисто, вона просить зобов'язати відповідачів спростувати та в якій формі. Як
вбачається з згаданої позовної заяви, в описовій частині позивачкою лапками
виділено текст із зазначеної газетної статті, однак в виділеному лапками тексті
міститься дослівна цитата окремої ухвали Приморського районного суду м. Одеси
від 15 червня 2005 року, спростування якої здійснюється в іншому порядку ( в
порядку апеляційного оскарження).(а.с.86-87) Суд першої інстанції не виконав
вимоги ст.ст. 119, 121 ЦПК України, не уточнив зміст позовних вимог позивачки,
а суду апеляційної інстанції законом не надано право здійснювати повноваження
суду першої інстанції, зокрема уточнювати позовні вимоги позивача.

Суд першої інстанції також не
з'ясував, чи всі викладені в газетній статті факти або інформація стосуються
особисто ОСОБА_3., чи є підстави для їх спростування, в якій

4

формі має бути спростування, чи є підстави для стягнення
моральної шкоди, у тому числі в солідарному порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що справу слід направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід
врахувати наведене, застосувати положення законів, які регулюють відповідні
правовідносини та постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 28.09.1990
року з наступними змінами „Про застосування судами законодавства, що регулює
захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій",
уточнити і розглянути позовні вимоги позивачки, належить перевірити
правильність визначення кола відповідачів та всі обставини справи, з'ясувати
наявність або відсутність порушення права за захистом якого спрямоване
звернення до суду, дати належну оцінку встановленим фактам та обставинам,
постановити справедливе і законне рішення.

Підстав для ухвалення нового рішення немає, оскільки порушення
процесуального права перешкоджають суду апеляційної інстанції дослідити нові
докази чи обставини, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись
ст.ст. 303; ст.307ч.1п.5; 311 ч.1п. 5, ст.313; ст.314 ч.іп.2; 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція незалежна газета «Юг»
задовольнити повністю, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 06.12.2006 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного суду України протягом двох місяців з моменту проголошення.