У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2007 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого Яреми А.Г.,
суддів:Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова, Харківської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова, Харківської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був власником будинку АДРЕСА_1 та іншого рухомого майна.

Вона є племінницею померлого, з 2000 року знаходилася на його утриманні, а тому є його спадкоємицею за законом.

Після смерті ОСОБА_4 в нотаріальну контору для прийняття спадщини вона не зверталася, але фактично прийняла спадщину, оскільки постійно мешкала у спірному будинку.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати за нею право власності на рухоме і нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

У касаційній скарзі Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що жилий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина на зазначений будинок та інше рухоме майно.

До нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України ОСОБА_1, як племінниця спадкодавця - ОСОБА_4, має право на спадкування за законом.

З такими висновками суду першої інстанції погодився і апеляційний суд.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Встановивши, що цивільні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України, оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно часом відкриття спадщини є день його смерті, суди помилково виходили з того, що до спірних правовідносин застосовуються правила ЦК України.

Згідно із ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Вирішуючи спір, суд зазначених вимог закону не врахував, у порушення вимог ст.ст. 212, 214 ЦПК України не з'ясував, які правовідносини випливають із встановлених обставин і яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, а також не дав належної оцінки тим обставинам, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2. і не взяв до уваги, що відповідно до вимог ЦК УРСР племінники не входили до кола спадкоємців.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, у порушення вимог ст.ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи і залишив рішення суду першої інстанції без зміни.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Г. Ярема
Судді:Є.Ф. Левченко
Л.М. Лихута
Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін