Справа № 22ц - 376/07               Суддя суду 1 -ої інстанції Маржина Т.В.
19                                  Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
РІШЕННЯ

Іменем
України

21 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області
в складі:

головуючої Вовненко Г.Ю., суддів Галущенка О.І.,
Колосовського С.Ю., при секретарі судового засідання Плотник С.А.,

за участю позивача ОСОБА_2 і його
представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_4, третьої особи
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2006 року,
постановлене за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особо без самостійних вимог на стороні відповідача
ОСОБА_5про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки,

встановила:

В вересні 2006 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 4541 грн. 01 коп., завданої
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач
зазначав, що 16 березня 2006 року близько 11 годин 30 хвилин в м.
Первомайську він рухався на автомашині ВАЗ-2115 держномер НОМЕР_1 по вул.
Грушевського в напрямку центру міста по дорозі з одностороннім рухом в лівому
ряду. ОСОБА_5 рухався в попутному з ним напрямку в правому ряду на автомобілі
ІЖ-2715 держномер НОМЕР_2, який
належить відповідачу ОСОБА_1. При під'їзді до кільцевої розв'язки ОСОБА_5, не
вмикаючи лівого повороту та не перестроївшись в крайній лівий ряд, почав
виконувати маневр повороту вліво безпосередньо перед його автомобілем. В
результаті таких дій ОСОБА_5 сталося зіткнення автомобілів з пошкодженням його
автомашини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) йому завдана
матеріальна шкода на суму 4541
грн. 01 коп.,
яку позивач просив стягнути з власника джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_1

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2006 року позов
задоволено і постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування
матеріальної шкоди 4541 грн. 01 коп.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 зазначає про недоведеність в судовому засіданні, що ОСОБА_5,
який керував автомашиною ІЖ-2715, порушив Правила дорожнього руху та не прийнято
до уваги, що постановою суду його було звільнено від адміністративної
відповідальності. Просить рішення суду скасувати.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення відповідача та його представника, позивача і його
представника, третю особу, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до
положень п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України та
роз'яснень, викладених в п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з подальшими
змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ

2

за позовами про відшкодування шкоди" шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки самим їх володільцям,
відшкодовується на загальних підставах за правилами ст. 1166 ЦК України, а саме:
шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винною
особою.

Висновок суду
щодо вини ОСОБА_5 в заподіяній шкоді грунтується на поясненнях свідків, схемі
до протоколу огляду місця ДТП
та протоколі про адміністративне правопорушенню.

Між тим,
протокол про адміністративне правопорушення, який було складено лише ЗО березня
2006 року та
схема до протоколу огляду місця ДТП,
в порушення вимог ст. 256
КУпАП ОСОБА_1 не підписані.

Свідок ОСОБА_6,
який як інспектор ДАІ виїжджав на місце події, пояснив, що 16 березня протокол
не складався на прохання ОСОБА_2,
який заявив про те, що він і ОСОБА_5 вирішили мирним шляхом всі питання,
пов'язані з ДТП. Тому
протокол було складено пізніше за заявою того ж ОСОБА_2(а.с.82-зв.).

Проте згідно з
положеннями ст. 258 КУпАП
при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, складання
протоколу є обов'язковим, незважаючи на те, що особа , щодо якої
складено протокол, не оспорює допущене порушення.

Оскільки
зазначені письмові докази складені з порушенням вимог закону, то відповідно до
ст. 59 ЦПК
України їх не можна вважати допустимими доказами.

Як вбачається із
постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 24 травня 2006 року, ОСОБА_5
було звільнено від адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП та
провадження у справі закрито за недоведеністю його вини в скоєні ДТП.

Ця постанова
відповідно до ст. 61 ЦПК
України є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду.

За таких
обставин висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 в скоєні ДТП не відповідає
обставинам справи, а тому рішення суду на підставі п. З ч. 1 ст. 309 ЦПК підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303,
307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2006
року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки
відмовити.

Рішення апеляційного
суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом
двох місяців може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України.

Головуючий:
підпис

Судді:              Г.Ю.Вовненко