Справа 22-1486/2007                       Головуючий першої
інстанції Блохін А. А.
Категорія 43                                      Доповідач Денисенко Л.Л.
УХВАЛА

Іменем України

19
березня 2007 року             Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

Головуючого
ДенисенкоЛ.Л.

судців Алексеева А.В. Звягінцевої
О.М.

при секретарі
Андрусь B.C.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу по апеляції
відповідача ОСОБА_1

на рішення
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки

від 1 листопада
2006 р.

по
справі за позовом ЗАТ „Горлівськтепломережа" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4про стягнення заборгованості за теплопостачання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від 1 листопада 2006 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4на користь ЗАТ
„Горлівськтепломережа" заборгованість за теплопостачання за період з липня
1999 року по березень 2002 року 689 грн. 16 коп. Також стягнуто судовий збір і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

В
апеляційній скарзі відповідачОСОБА_1просе
скасувати рішення суду і в задоволенні позову відмовити посилаючись на те,
що ЗАТ „Горлівськтепломережа" з ним і членами його сім"ї не укладав,
теплопостачання здійснюється ЖЕКу і тому він не може відповідати за оплату
теплопостачання.

В
судовому засіданні представник відповідачив підтримував апеляційну скаргу,
представник позивача просив рішення суду залишити без зміни.

Вирішуючи
справу суд виходив з того, що у липні 2002 року ЗАТ „Горлівськтепламережа"
звернулось до суду з позовом до відповідачив про стягнення заборгованості за
теплопостачання за період з березня 1999 року по березень 2002 року у сумі 1
653,98 грн. Судом встановлено, що відповідачи проживають в квартирі
АДРЕСА_1.Житло забезпечено центральним теплопостачанням. З березня 1999 року
відповідачи не оплачують за послуги теплопостачання, тоді як

-     2 -

користуються
послугами теплопостачання. Відсутність укладеного договора між сторонами не
є підставою для відмови у стягненні заборгованості.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до
вимог ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ,
теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затверженими
в установленому порядку тарифами, п.35 Правил користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинкової території, які затвержено постановою KM України від 8
жовтня 1992 року, наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за обслуговування й
ремонт будинку, комунальні та інші послуги, а розпорядженням Донецької обласної
адміністрації від 12 лютого 1996 року №72 „Про зміну порядку розрахунку
населення за надані житлово-комунальні послуги", яким встановлено розрахунок
за поставлені комунальні послуги по розрахунковим книжкам безпосередньо
підприємствам, які поставляють послуги.

Матеріалами
справи встановлено, що відповідачи проживають в квартирі АДРЕСА_1, наймачем
квартири є ОСОБА_1, інші відповідачи є повнолітні члени його сім'ї", які
згідно ст.64 ЖК України несуть з ним рівну відповідальність за сплату за
комунальні послуги і інші платежі.

З
березня 1999 року відповідачи не сплачували вартість за користування
теплопостачанням і заборгованість склала 1 653,98 грн. Суд правильно визначив
період стягнення заборгованості за три роки з часу звернення з позовом до суду,
тобто з липня 1999 року по березень 2002 року. За час розгляду справи, яка
розглядалась неодноразово, відповідачи частково сплати борг і сума заборгованості
залишилась 689,16 грн. і суд цю суму стягнув з відповідачив солідарно.

Доводи
апелянта про те, що не укладено договор
на теплопостачання безпідставні, оскільки відповідачи фактично користуються
послугами теплопостачання, не ставили питання про відключення квартири від
теплопостачання і тому повинні платити за користування послугами тепломережі.

Рішення
суду постановлено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не знайдено.

Керуючись
ст.ст.307,308,315 ЦПК України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від 1 листопада 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголоешення і може бути
оскаржена в касаційну інстанцію протягом двох місяців після набрання законної
сили безпосередньо до Верховного Суду України.