Справа № 22ц- 2761
РІШЕННЯ

іменем
України

06
березня 2007 року  Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючого - судді Пономарьової 0.М. суддів:
Бабенка П.М., Бондаренко Л.І. при секретарі-
Баклановій Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1,   представника
відповідача -Кураченка С
.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську Донецької області ( далі-Фонду) про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову
послався на те, що він працював у вугільній промисловості підземним
працівником, отримав професійне захворювання та йому вперше за
профзахворюванням у 2003 році встановлено 30% втрати професійної
працездатності, йому цим спричинено моральну шкоду, просив стягнути з відповідача
на його користь на відшкодування моральної шкоди 40 000 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду від 12 січня 2007 року позов
задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто на
відшкодування моральної шкоди 9000 грн., також стягнуто 1,50 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи . В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення суду
,ухвалити нове рішення, яким відмовити у відшкодуванні моральної шкоди,
посилаючись на те ,що при ухваленні рішення судом першої інстанції були
порушені норми матеріального та процесуального права.

Зазначив, що рішення суду першої інстанції суперечить діючому
законодавству, не відповідає фактичним обставинам справи ,суд невірно застосував
норми матеріального та процесуального права, не врахував, що відповідно до п.27
ст.77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та Законом
України „Про державний бюджет України на 2007 рік „ зупинено на 2006, 2007 роки
дію ст..ст.21,28 ,34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", яким передбачено відшкодування
моральної шкоди потерпілім від нещасного випадку на виробництві або іншого
ушкодження здоров'я.

Також посилається на те ,що суд не врахував , що моральна шкода позивачеві
може бути відшкодована лише на підставі висновку МСЕК, що позивач не надав
судові доказів про заподіяння йому моральної шкоди, що йому відшкодована втрата
здоров'я .

Вказав, що суд не надав належної оцінки наявним доказам у справі, не навів
в рішенні мотиви, згідно яких він визначив вказану суму відшкодування, не
врахував, що відділення Фонду відшкодовує позивачеві суми на відшкодування
шкоди, завданої його здоров'ю.

В судовому
засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.
Позивач  просив  апеляційну скаргу  відхилити,
рішення  суду залишити  без змін, посилаючись     на те,
що  це рішення  ухвалене
з  дотриманням  норм
матеріального  та процесуального
права.

Вислухавши доповідь судді -доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає ,що апеляційну скаргу слід задовольнити ,рішення суду
скасувати з ухваленням нового рішення , з наступних підстав:

Судом першої інстанції
встановлено , що позивач більше 20 років працював у підприємствах вугільної
промисловості на підземних роботах, в результаті шкідливих умов праці захворів
на професійне захворювання: хронічну вертеброгенну попереко -хрестцеву
радікулопатію.

За висновком МСЕК від 26 березня 2006 року йому вперше
встановлено 30 % втрати професійної працездатності за вказаним
профзахворюванням , 10% втрати професійної працездатності через каліцтво на
виробництві у 1999 році, за сукупністю-40% втрати професійної працездатності та
третя група інвалідності безстроково.

Позивачеві заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому ,що він переніс і
зносить фізичні та душевні страждання через втрату здоров'я.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд
першої інстанції виходив з вимог ст.ст. 1,21,28,34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України покладено обов'язок
відшкодовувати застрахованим особам моральну шкоду, у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, заподіяну умовами виробництва..

Проте з таким рішенням суду першої інстанції погодитись
не можна, оскільки це рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Судом не враховано, що згідно із ч.27 ст.77 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2006 рік" та із ч.22 ст.71 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік" зупинено на 2006 -2007 роки дію
п.п."е" п.1 ст.21, ч.3 ст.28 та ч.3 ст.34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" які
передбачають відшкодування моральної шкоди, спричиненої потерпілому каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я,

Оскільки позивачеві встановлено втрату працездатності у
2006 році, у якому зупинена дія вказаного вище Закону, яким передбачалось
відшкодування моральної шкоди, та зупинено дію вказаного Закону на 2007 рік,
позивач не має права на відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому
вказаним профзахворюванням.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку , що судом першої
інстанції при вирішення справи порушено норми матеріального права, це призвело
до неправильного вирішення справи. Тому рішення суду слід скасувати, ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позову.

Керуючись ч.27 ст.77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006
рік" та із ч.22 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік"ст.ст.303, п.2 ч.1 ст.307 , п.4 ч.1 ст.309 , 313-316 ЦПК України,
апеляційний суд,

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу задовольнити.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 12 січня 2007 року скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_1  до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професій­них захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення ,але може бути

оскаржене безпосереднього до Верховного суду України протягом двох місяців
з дня набрання

ним законної сили.