Справа № 2-4995/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007 року                                            Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької
області в складі: головуючого судці - Крамаренко А.І. при
секретарі - Корнієнко Н.І.

за участю:
позивача - ОСОБА_1, представника позивача -ОСОБА_2, представників відповідача -
Мельника М.Н., Жабокрицького О.А.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " БП-5
"Заводбуд" , третя особа ОСОБА_3 про визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу , відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом про визнання наказу про звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу ,
відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування
позовних вимог ОСОБА_1. зазначила, що з 1 грудня 2000 року вона працювала в ТОВ
"БП-5 "Заводбуд" на посаді інспектора відділу кадрів -
камірником. З 1 лютого 2007 року її звільнили з роботи згідно наказу №5 від 22
січня 2007 року "Про накладення стягнення" у зв'язку з розголошенням
нею комерційної таємниці та зловживанням
службовим становищем за ст. 148-6 КК України, п. З ч.І ст. 134 КЗпП України.

Вважає звільнення
незаконним оскільки, розірвання трудового договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу можливе бути лише у випадках, передбачених ст. ст.
40, 41, 45 КЗпП України; звільнення пройшло без попередньої згоди голови
профспілкового комітету ТОВ "БП-5 "Заводбуд" ОСОБА_4; в день
видання наказу про звільнення 22 січня 2007 року вона тяжко хворіла після
перенесеного малого ішемічного інсульту та
других тяжких захворювань серця. 23 січня 2007 року вона вийшла на
роботу й отримавши копію наказу про звільнення, знов захворіла і перебувала на
лікарняному з 1 лютого 2007 року по 27 березня 2007 року.

Крім того,
внаслідок незаконного звільнення погіршився стан її здоров'я, 27 березня 2007
року їй надана 3 група інвалідності. Протягом

2

тривалого часу вона не мала коштів для утримання своєї
сім'ї, не мала можливості придбати в достатній кількості необхідних ліків,
продуктів харчування, предметів першої необхідності. Все це призвело до значних
моральних страждань і вимагало додаткових зусиль для організації життя. Завдану
моральну шкоду вона оцінює в 10000 грн.

В зв'язку з
хворобою та обіцянками директора ТОВ "БП-5 "Заводбуд" ОСОБА_3
добровільно поновити її на роботі вона пропустила, встановлений законом місячний термін для звернення до суду за захистом своїх
прав, який просить поновити, оскільки остаточну письмову відповідь про відмову
в оплаті лікарняних листків та підтвердження її звільнення отримала лише
16.06.2007 року, а 6 липня 2007 року звернулась до суду.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_2. підтримали позовні вимоги -
просять поновити ОСОБА_1. строк позовної давності для звернення з позовом до
суду; визнати наказ №5 від 22 січня 2007 року про звільнення ОСОБА_1
незаконним; поновити ОСОБА_1. на роботі в ТОВ "БП-5 "Заводбуд"
на посаді камірника -інспектора відділу кадрів; стягнути з ТОВ "БП-5
"Заводбуд" на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного
прогулу в сумі 9784 грн. 52 коп.
та у відшкодування моральної шкоди 10000 грн.; допустити негайне виконання
рішення суду в частині поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

Представники
відповідача Жабокрицький О.А., Мельник М.Н. в судовому засіданні позов не
визнали, вважають наказ та звільнення законними, просять в задоволення позову
відмовити. Визнають факт відсутності постанови або вироку суду про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної або кримінальної відповідальності; звільнення
ОСОБА_1 без згоди з профспілковим комітетом та видання наказу саме під час
перебування ОСОБА_1 на лікарняному.

ОСОБА_3,
повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання
не з'явився, причину неявки суду не повідомив. До суду не надходило заяв про
неможливість розгляду справи у його відсутність.

Свідок ОСОБА_5.
пояснила, що її мати (ОСОБА_1.) захворіла і її звільнили без повідомлення. Коли
вона вийшла на роботу їй відмовили в оплаті лікарняних, вона одержала сильний
стрес і знов захворіла.

Заслухавши
учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.
1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб , які беруть
участь у справі. А згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

3

Судом встановлено, що
ОСОБА_1. з 1 грудня 2000 року працювала в ТОВ БП-5 "Заводбуд" на
посаді інспектора відділу кадрів -камірником. Наказом №5 від 22 січня 2007 року
"Про накладення стягнення" ОСОБА_1. була звільнена у зв'язку з
розголошенням нею комерційної таємниці та зловживанням службовим становищем за
ст. 148-6 КК України, п. З ст. 134 КЗпП України з 1 лютого 2007 року.

Статтею 148-6 КК
України ( в редакції Закону від 28 січня 1994 року) встановлена кримінальна
відповідальність за незаконний збір з метою використання або використання
відомостей, що є комерційною таємницею.

п. 3 ст. 134
КЗпП України передбачає повну матеріальну відповідальність працівника у випадку
завдання підприємству шкоди діями працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному порядку.

В судовому
засіданні сторонами визнано, що ОСОБА_1. не притягалась до адміністративної чи
кримінальної відповідальності за дії, пов'язані з виконанням трудових
обов'язків під час роботи в ТОВ "БП-5 "Заводбуд". Розголошення
якої саме комерційної таємниці здійснила ОСОБА_1. представники відповідача суду
не пояснили.

Відповідно до п.
4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу допускається у випадках, передбачених ст. ст. 40,
41 КЗпП України.

Згідно ч.3 ст.
40 КЗпП України не допускається звільнення працівника
з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його
тимчасової непрацездатності.

З матеріалів
справи видно, що ОСОБА_1. в день видання наказу про звільнення та на 1 лютого
2007 року перебувала на лікарняному, що підтверджується листками
непрацездатності серії ААК №604418 та серії ААС №100103.

Порядок та умови
розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу за попередньою згодою профспілкової організації або без такої згоди
встановлені ст. ст. 43, 43-1 КЗпП України.

ч.1 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі , не підлягають доказуванню.

В судовому
засіданні сторонами визнано, що ОСОБА_1. звільнена
без попередньої згоди з профспілковим комітетом. Також даний факт підтверджується
й листом голови профспілки ТОВ СП-5 "Заводбуд" ОСОБА_4 №52 від 22
серпня 2007 року, направленого на адресу суду.

На підставі
викладеного наказ №5 від 22 січня 2007 року про звільнення ОСОБА_1 не може бути
визнаний таким, що відповідає чинному законодавству і позивач відповідно до ст.
235 КЗпП України підлягає поновленню на роботі в ТОВ БП-5 "Заводбуд".

4

Розмір виплат,
що підлягають стягненню на користь позивача, за час вимушеного прогулу
підтверджується розрахунком позивача і складають 9784 грн. 52 коп.

Відповідно до
ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Завдання
незаконним звільненням з роботи моральної шкоди позивачу знайшло підтвердження
в судовому засіданні і полягає в додаткових зусиллях позивача для організації
свого життя, моральних стражданнях та душевних хвилюваннях, пов'язаних із
незаконним звільненням з роботи.

Визначаючи
розмір моральної шкоди суд приймає до уваги порядок та підстави звільнення
позивача, поведінку сторін після видання наказу про звільнення, матеріальне
становище сторін, відсутність обгрунтування позивачем розміру моральної шкоди.

Відповідно до
ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись до суду з позовом про поновлення
на роботі протягом місячного строку з дня вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Статтею 234 КЗпП
України встановлено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених
статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

Суд приймає до
уваги, що позивач на час видання наказу про звільнення
та з 1 лютого 2007 року до 27 березня 2007 року перебувала на лікарняному,
зверталась до керівника підприємства з питання поновлення на роботі, а 16
червня 2006 року одержала лист, датований 17 квітня 2007 року за №41, з
підтвердженням свого звільнення, і вважає причину пропуску строку для звернення
до суду поважною.

Відповідно до п.
4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про
поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь
держави.

Керуючись ст.
ст. 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 36, 40, 41, 233, 234, 237-1 КЗпП України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1
строк позовної давності для звернення з позовом до суду.

Визнати наказ №5 від 22 січня 2007 року про звільнення ОСОБА_1 з
роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "БП-5
"Заводбуд" незаконним.

5

Поновити ОСОБА_1 на роботі в Товаристві з обмеженою
відповідальності "БП-5 "Заводбуд" на посаді камірника
-інспектора відділу кадрів.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю "БП-5 "Заводбуд" на
користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 9784 грн. 52 коп., у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн., а всього 10784 грн. 52 коп.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю "БП-5 "Заводбуд" на
користь держави судові витрати в сумі 107 грн. 85 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1
на роботі в Товаристві з обмеженою відповідальності "БП-5
"Заводбуд" на посаді камірника - інспектора відділу кадрів.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.