Справа
№ 2-6449/2007
року             Київський районний суд
м. Сімферополя у складі
головуючого  - судді Бєлоусова М.М.
розглянувши  у попередньому судовому засіданні  в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору міни дійсним,
ОСОБА_1 звернувся до суду  із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним,
мотивуючи  свої вимоги тим, що 21 листопада 2007 року
він заключив договір міни АДРЕСА_1із земельною ділянкою в м. Сімферополі на
АДРЕСА_2із доплатою ОСОБА_2 йому
переїхав  в АДРЕСА_1а позивач переїхав в
АДРЕСА_2 в м. Сімферополі. Відповідач гарантивував 23 листопада 2007 року пійти
до нотаріуса і нотаріально засвідчити даний договір. Однак до сьогодні
ухиляється від нотаріального посвідчення. Тому позивач вважає, що фактично
договір є укладеним, оскільки вони оговорили усі важливі його умови.
В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав. Відповідач, надав до суду заяву з проханням розглянути справу
за його відсутності, з позовом згодний.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання, згідно до ст. 169 ЦПК України, шляхом винесення  заочного рішення.

Відповідно  до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України,
а саме у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вислухав позивача,
дослідивши  матеріали справи, суд  вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судом встановлено,
що сторонами по справі 21 листопада 2007 року був укладений договір міни
АДРЕСА_1із земельною ділянкою в м. Сімферополі на АДРЕСА_2із доплатою  ОСОБА_2ОСОБА_185850грн. Згідно данного
договіру ОСОБА_1  обміняв АДРЕСА_1із
земельною ділянкою, яка належить йому на праві власності згідно свідоцтву про
право власності на житло від 17.01.1994 року і державного акту на право сумісної
власності на землю, на АДРЕСА_2із доплатою 85850грн., яка є власністю
ОСОБА_2  на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом.

21 листопада 2007 року ОСОБА_2
передав згідно договору міни усю суму доплати у розмірі 85850грн. і переїхав у
дануАДРЕСА_1, а ОСОБА_1, переїхав в АДРЕСА_2. До того ж відповідач гарантивував
23 листопада 2007 року пійти до нотаріуса та нотаріально засвідчити данний
договір. Однак,  до сьогодні  ухиляється від нотаріального посвідчення
договору.

Згідно із ч.2 ст. 220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Оскільки, сторони по справі  оговорили усі важливі  умови договору, а також  був проведений повний розрахунок (доплата) і
передача  однієї і другої квартири, суд
рахує що позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі  ст.ст.
219, 220, 715, 716 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 60, 169, 213, 215, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1право власності на
АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_2право власності на АДРЕСА_1в м.
Сімферополі, а також  право власності
на  11/100 часток земельної ділянки №4
пл. 79 кв.м. №5 пл.111 кв.м., а усього 190 кв.м. з урахуванням площі зайнятої
під спорудами.

Заява про перегляд заочного рішення
може  бути подана через Київський
районний суд м. Сімферополя  протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя                                                                                                                    М.М.
Бєлоусов