Справа № 2-2- 346/07
14 березня 2007 долі
Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:
судді - Шуліка
Ю.В. при секретарі - Таварян
відкритому судновому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2  до ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ
ХАРЬКОВСКСКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, УПРАВЛІННЮ КОМУНАЛЬНОГО МАЙНА про зобов'язання
здійснення певних дій і визнанні права власності на житло,
Позивачки звернулись до суду з позовом, у якому вказали, що вони з 1963 року та з 1967 року проживають
й прописані в будинку АДРЕСА_1. В 1924 році зазначений
будинок був націоналізований й звернений у власність держави. На сьогодні вона
не має можливості приватизувати дану житлову площу, тому що житловий будинок не
зареєстрований у БТІ й ніким не прийнятий на облік. Харківська Міська Рада
приймати будинок на облік відмовляється, у зв'язку із чим позивачка просить
зобов'язати відповідача прийняти будинок на облік, зареєструвати його в БТІ й
визнати за нею право власності на спірну житлову площу,
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, вона ж представник ОСОБА_2, й їх
представник ОСОБА_3 доповнили позовні вимоги й просять так само визнати право
державної власності на зазначене домоволодіння.
Представник відповідачів у судовому засіданні позов не
визнав посилаючись на те, що зазначений будинок не має власника, однак
безхазяйним судом не визнаний, що перешкоджає прийняти його на облік.
Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає частковому задоволенню.
судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та її
дочка ОСОБА_2 проживають й прописані АДРЕСА_1 з 1963 року, провадить
послуг, про що свідчать будинкова книга, квитанції про
послуг, довідка про склад сім»ї ( а.с.                 ).
З   архівної довідки НОМЕР_1   вбачається, що
зазначений будинок був націоналізований, 27 березня 1929
комісії   по   денаціоналізації   будинків
у  денаціоналізації   будинку
відмовлено (а.с. 7).
Вказане також підтверджується протоколом вказаної комісії ( а.с.                             ).
Таким чином з моменту націоналізації зазначений будинок є власністю
держави, тому вдруге визнавати за державою право власності на нього не має
З пояснення сторін вбачається, що будинок не стоїть на обліку в Харківській
Міській Раді й не зареєстрований у БТІ.
Перераховані обставини перешкоджають позивачці реалізувати своє право на
приватизацію житлової площі.
На звернення позивачки з питання прийняття будинку на облік управлінням
комунального майна їй було відмовлено з посиланням на безхазяйним будинку ( а.с. 5-6).
Однак погодитися із цим суд не може, оскільки зазначений
будинок є власністю держави з моменту його націоналізації. Та обставина, що
будинок не був зареєстрований в управлінні комунального майна, не свідчить про
те, що він є безхазяйним.
Виходячи з викладеного суд вважає, що Виконавчий комітет Харківської
міської Ради зобов'язаний прийняти спірний будинок на облік і зареєструвати в
КП «Харківське БТІ».
Суд також задовольняє позовні вимоги позивачів в частині визнання за ними
права користування спірною житловою площею. Незважаючи на те, що відповідачі не
заперечували право позивачів на користування даною житловою площею, її право на
дану житлову площу нічим не закріплене. Реєстрація позивачки по даній адресі
вказує на її місце проживання й не є правовою підставою для відкриття особового
рахунку й приватизації житла. У зв'язку з викладеним суд вважає, що за
позивачкою варто визнати право користування житловою площею в будинку АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст. 10,
60. 212 ЦПК України, ст.ст. 15,
16 ЦК України, районний суд,-
задовольнити частково.
Поставити за обов'язок Виконавчому комітету Харківської міської Ради
прийняти на облік житловий будинок АДРЕСА_1.
Поставити за обов'язок Управлінню комунального майна й приватизації
зареєструвати зазначений житловий будинок у КП «Харківське бюро технічної
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право користування житловою площею в будинку АДРЕСА_1.
останньої частини позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів і подачі
апеляційної скарги протягом 20
днів з моменту подачі зазначеної заяви.