У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства “Кіровський”, Кіровоградської районної державної адміністрації,
Вільненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про
відшкодування збитків власнику землі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Кіровоградської області від 1 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ВАТ “Кіровський”,
Кіровоградської районної державної адміністрації, Вільненської сільської ради
Кіровоградського району Кіровоградської області про відшкодування збитків
власнику землі.

Зазначав, що він є власником земельної ділянки, успадкованої після смерті
батька ОСОБА_1, розташованої на території Вільненської сільської ради
Кіровоградського району Кіровоградської області. Використовувати землю за її
цільовим призначенням не має можливості, так як ВАТ “Кіровський” зайняв належну
йому ділянку і привів її в непридатний стан, засмітивши курячим послідом.

Оскільки діями останнього він позбавлений можливості використовувати
належну йому ділянку за цільовим призначенням, позивач просив суд стягнути з
ВАТ “Кіровський” на його користь 36691 грн. 68 коп. вартості земельної ділянки,
2201 грн. неотриманої орендної плати, а з Вільненської сільської ради - 3000
грн. моральної шкоди.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від
16.06.2006 р. позов задоволено частково: стягнуто з ВАТ “Кіровський” на користь
позивача 36691 грн. 68 коп. заподіяних збитків, 674 грн. 90 коп. неодержаних
доходів, 663 грн. 25 коп. судових витрат; державний акт на право власності на
земельну ділянку за № 059, розташовану на території Вільнянської сільської
ради, скасовано; зобов'язано відповідачів оформити правовий статус зазначеної
земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням  Апеляційного суду
Кіровоградської області від 1.11.2006 р. рішення місцевого суду скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправильне
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування
рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що
земельна ділянка позивача була приведена у стан, непридатний для цільового
використання, внаслідок самовільного зайняття цієї ділянки ВАТ “Кіровський” для
виробничих потреб, а тому, з урахуванням
неможливості її відновлення, обміну на рівнозначну земельну ділянку та
наявності винних дій товариства, суд стягнув з останнього грошову компенсацію у
розмірі її вартості, а також недоотриманий прибуток за її використання,
припинивши право власності позивача на об'єкт нерухомості.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, апеляційний суд вважав, що підстави для відшкодування збитків власнику
землі, передбачених ст. 156, 157 ЗК України, в даному випадку відсутні,
оскільки спірна земельна ділянка була приведена у непридатний для використання
стан до  набуття позивачем права
власності на неї; стягнення вартості спірної земельної ділянки не передбачено
діючим законодавством, а стягнення несплаченої орендної плати при наявності
підстав має проводитись з орендаря.

Проте погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна, виходячи з
наступного.

При вирішенні справи місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки № 059 площею 3,25 га, розташованої на території Вільнянської
сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 7.07.2004 р. та державного акту на право
власності на земельну ділянку, виданого Кіровоградською районною державною
адміністрацією 25.02.2005 р., згідно якого цільовим призначенням земельної
ділянки є ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 5).

Факт самовільного використання ВАТ “Кіровський” для виробничих потреб під
зберігання курячого посліду земельної ділянки, на яку набув право власності
позивач, що призвело до її забруднення й непридатності для
сільськогосподарського використання, підтверджено належними доказами: актом
перевірки дотримання товариством вимог земельного законодавства Управління
організації інспекторської діяльності Кіровоградського обласного головного
управління земельних ресурсів Кіровоградського району від 7.04.2005 р. (а.с.
8), протоколом засідання земельної комісії Вільненської сільської ради від
20.04.2005 р. (а.с. 9), актом обстеження земельної ділянки позивача
спеціалістами Кіровоградського обласного державного проектно-технологічного
центру охорони родючості ґрунтів і якості продукції та довідкою центру
"Облдержродючість" (а.с. 29-30).

Актом  комісії  по
визначенню  й  відшкодуванню збитків власникам  землі
та землекористувачам Кіровоградської районної державної адміністрації
від 29.06.2005 р. визначено, що збитки, заподіянні позивачеві погіршенням
якості землі в результаті самовільного зайняття її ВАТ “Кіровський” без
відповідного дозволу і правовстановлюючих документів, під зберігання відходів
виробництва, підлягають відшкодуванню
в  розмірі нормативно-грошової
вартості цієї земельної ділянки (а.с. 26-27).

Грошова оцінка земельної ділянки позивача, згідно витягу з технічної
документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки станом на 2006 рік
становить 36691 грн. 68 коп. (а.с. 166).

Висновки місцевого суду узгоджуються з роз'ясненнями, наданими Пленумом
Верховного Суду України в п.п. 12 та 14 своєї постанови від 16.04.2004 р. № 7
"Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", згідно яких - у випадках самовільного зайняття земельних
ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного
законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей
22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли.

Розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням
(викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку,
визначаються комісіями, створеними відповідно до Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284.

У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників
землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у не
придатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного
впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Також місцевим судом встановлено, що укладений між позивачем та ПП                ОСОБА_213.04.2005 р. договір
оренди спірної земельної ділянки було розірвано, у зв'язку з непридатністю
земельної ділянки для використання за цільовим призначенням - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, а реєстрацію його анульовано (а.с. 12, 16,
32).

Відповідно до змісту ст. 22 ЦК України до збитків, яких особа зазнала у
результаті порушення її цивільного права, зокрема, відноситься доходи, які
особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене
(упущена вигода).

Таким чином, висновок місцевого суду про відшкодування позивачу збитків у
вигляді неотриманої орендної плати за вказаним договором оренди земельної
ділянки відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими
фактами, місцевий суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне
по суті й справедливе рішення, а суд апеляційної інстанції при перегляді
справи, ґрунтуючись на тих самих доказах, дійшов хибного висновку про
відсутність правових підстав для захисту порушених прав власника земельної
ділянки у разі її приведення у непридатний для цільового використання
стан.

Згідно ст. 339 ЦПК України - установивши, що апеляційним судом   скасовано судове рішення, ухвалене згідно із
законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної  інстанції
і  залишає  в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 1 листопада 2006 року
скасувати, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області
від 16 червня 2006 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф.
Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін