У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого
Яреми А.Г.,

суддів:
Григор'євої Л.І.,       Балюка
М.І.,               Берднік І.С.,

Барсукової
В.М.,      Косенка В.Й.,              Гуменюка В.І.,

Данчука
В.Г.,            Лихути Л.М.,              Костенка А.В.,

Левченка
Є.Ф.,         Лященко Н.П.,            Охрімчук Л.І.,

Патрюка
М.В.,          Прокопчука Ю.В.,     Пшонки М.П.,

Романюка
Я.М.,        Сеніна Ю.Л.,               Шабуніна В.М., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1про перегляд у зв'язку з
винятковими обставинами ухвали Верховного Суду України від 11 жовтня 2005 року
у справі за заявою ОСОБА_2про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У січні 2002 року позивач звернувся в суд із позовом про перерахунок
заробітної плати та вислуги років, стягнення заборгованості із заробітної
плати, компенсації, середньої заробітної плати до дня фактичного розрахунку та
відшкодування моральної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що працював на шахті ім.
К.І. Поченкова, однак при звільненні з ним не був проведений повний розрахунок.

Рішенням Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від                                 20 грудня 2002 року
стягнуто з ДВАТ “Шахта ім. К.І. Поченкова” на користь ОСОБА_2. 2 446 грн. 10
коп. невиплаченої заробітної плати за період з січня 1997 року до жовтня 2001
року, 300 грн. моральної шкоди, 818 грн. 62 коп. грошової компенсації, 51 грн.
державного мита.

У червні 2003 року ОСОБА_2. звернувся
в  суд із заявою про заміну  сторони
у  виконавчому  провадженні
-  боржника  з
ДВАТ  “Шахта ім. К.І. Поченкова”
на УДК “Укрвуглереструктуризація”.

Ухвалою Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від             17 липня 2003 року проведено
заміну боржника в порядку виконання рішення
Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від 20 грудня 2002
року - з  ДВАТ “Шахта ім. К.І. Поченкова”
на УДК “Укрвуглереструктуризація”.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 6 листопада 2003 року
ухвалу Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від                            17 липня 2003 року
скасовано, відмовлено ОСОБА_2у заміні сторони ДВАТ “Шахта ім. К.І. Поченкова”
на УДК “Укрвуглереструктуризація” у
порядку виконання рішення Червоногвардійського районного суду міста
Макіївки від 20 грудня 2002 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 11 жовтня 2005 касаційну скаргу
ОСОБА_2. відхилено, ухвалу апеляційного суду Донецької області від        6 листопада 2003 року залишено без
змін.

Не погоджуючись з указаною ухвалою Верховного Суду України,  ОСОБА_1. подала скаргу про перегляд цієї
ухвали у зв'язку з винятковими обставинами, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 ЦПК України підставою оскарження у зв'язку
з винятковими обставинами судових рішень у цивільних справах після їх перегляду
у касаційному порядку є неоднакове застосування судом касаційної інстанції
одного і того самого положення закону.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах дійшла висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Червоногвардійського районного суду міста
Макіївки від 20 грудня 2002 року, на підставі якого було видано виконавчий лист
і відкрито виконавче провадження на користь            ОСОБА_2., стягнуто з ДВАТ “Шахта
ім. К.І. Поченкова”                               2 446 грн. 10
коп. невиплаченої заробітної плати за період з січня 1997 року до жовтня 2001
року, 300 грн. моральної шкоди, 818 грн. 62 коп. грошової компенсації, 51 грн.
державного мита.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час розгляду судами
заяви) сторонами у виконавчому провадженні є фізичні або юридичні особи.

Боржником є фізична чи юридична особа, яка зобов'язана за
рішенням вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

У разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама
сторона вправі звернутися до суду із заявою про заміну сторони її
правонаступником.

Відповідно до ст. ст. 100, 101 ЦПК України (1963 року),
ст. 26 ЦК України (1963 року) здатність мати цивільні і цивільні процесуальні
права та обов'язки та здійснювати їх, у тому числі і в процесі виконання
судових рішень, визнається за підприємствами, які є юридичними особами.

Статусу суб'єкта права і юридичної
особи підприємство набуває з моменту його реєстрації (ст. 5 Закону України «Про
підприємства в Україні», який діяв на час ухвалення судових рішень).

Діючим на той час законодавством (ст. 37 ЦК України (1963
року) та                ст. 34 Закону
України «Про підприємства в Україні») передбачалося дві форми припинення
підприємства - ліквідація (у тому числі у зв'язку з визнанням його банкрутом) і
реорганізація. Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з
моменту виключення його з державного реєстру України.

Тобто статусу суб'єкта права та
юридичної особи підприємство позбавляється після завершення здійснення щодо
нього ліквідаційного процесу і виключення його з державного реєстру.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво
в матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони
зі  спірних чи встановлених судом
правовідносин.

Заміна сторін іншими особами можлива,
коли їх матеріальні права і обов'язки переходять до цих осіб.

Таким
чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку, що
відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»
процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні, тобто заміна на
будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою, можливе у зв'язку з вибуттям
правопопередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його
правонаступником.

При цьому правонаступництво особи може бути загальним (щодо юридичної особи
- у разі її припинення) або частковим (наприклад, у результаті уступки спірної
вимоги чи у зв'язку з прийняттям на себе обов'язку іншої особи).

Проте, як убачається з матеріалів справи, наказ Міністерства палива та
енергетики України про ліквідацію ДВАТ “Шахта ім. К.І. Поченкова” ДХК
“Макіїввугілля” м. Макіївка від 14 серпня 2001 року № 387 та наказ УДК
«Укрвуглереструктуризація» про включення шахти ім. К.І. Поченкова до складу
Червоногвардійської дирекції з ліквідації шахт від 3 жовтня 2001 року прийняті
до ухвалення Червоногвардійським районним судом м. Макіївки рішення від         20 грудня 2002 року у справі про
стягнення із шахти ім. К.І. Поченкова на користь ОСОБА_2. грошових сум і були
предметом судового розгляду.

На час вирішення судами заяви про заміну боржника
правовий статус  шахти ім. К.І. Поченкова
не змінився, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб вона виключена не
була, про що свідчить довідка Донецького обласного управління статистики Державного
комітету статистики України від                      24 вересня 2003 року (а.с.
73).

За таких обставин у районного суду не було
передбачених
ч. 5 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для
відкликання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду від 20 грудня
2002 року, що набуло законної сили, і для проведення заміни боржника,
визначеного цим рішенням.

Скасовуючи ухвалу районного суду від 17 липня 2003 року
та відмовляючи ОСОБА_2у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому
провадженні, апеляційний суд обґрунтовано виходив із відсутності  підстав для
такої  заміни,  оскільки
правовий  статус  шахти
ім. К.І. Поченкова з моменту ухвалення судом рішення не змінився та вона
не виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Перевіряючи зазначену ухвалу в
касаційному порядку, Верховний Суд України правомірно залишив її без змін
відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 357, п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК
України, розглядаючи справу в порядку провадження у зв'язку з винятковими
обставинами, Верховний Суд України має право постановити ухвалу про відхилення
скарги і залишення рішення, ухвали без змін, якщо визнає, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З наведених мотивів підстав для скасування ухвали апеляційного суду та
ухвали Верховного Суду України, якою залишено без змін ухвалу  апеляційного суду, не вбачається.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 6 листопада 2003 року та
ухвалу Верховного Суду України від 11 жовтня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                             А.Г. Ярема

Судді:                                        Л.І.
Григор'єва
А.В. Костенко

В.М. Барсукова                             В.Й.
Косенко

М.І.
Балюк
Є.Ф. Левченко

І.С. Берднік                                   Л.М. Лихута

В.І. Гуменюк                                 Л.І.
Охрімчук

В.Г.
Данчук
М.В. Патрюк

Н.П. Лященко                              Ю.В.
Прокопчук

Я.М. Романюк
М.П. Пшонка

Ю.Л. Сенін                                    В.М.
Шабунін