Справа № 4.32-984
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2007
року                                                                                                     с Покотилівка

Харківський районний суд
Харківської області у складі головуючого судді Назаренка О. В., при секретарі
Шевчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кулінічівської селищної ради
Харківського району Харківської області про визнання права власності на
недобудований житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2006 року до суду подано позов ОСОБА_1 до
Кулінічівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому
позивач просить суд визнати за собою право власності на недобудований житловий
будинок готовністю 81 %, що розташований АДРЕСА_1 як за забудовником.

В судовому
засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги і пояснив
суду, що позивач придбав за договором купівлі-продажу недобудований житловий
будинок, розташований АДРЕСА_1 готовністю 47 % в 2005 році і провела роботи по
добудові будинку згідно проекту без будь яких порушень на земельній ділянці, що
була виділена минулому власнику під будівництво цього житлового будинку. На
теперішній час будинок має готовність 81 % і позивач не має фінансових
можливостей завершити будівництво, а відсутність визнання права власності
позбавляє позивача права розпорядження своїм майном, тому представник позивача
просив позов задовольнити повністю.

Представником
позивача суду подані письмові заперечення, згідно яких позивач заперечує проти
позову з тих підстав, що позивач не має права користування земельною ділянкою,
забудова не відповідає проекту. Представник позивача в судові засідання вдруге
не з'явився, повідомлений про час і місце розгляду справи був належним чином,
причин неявки суду не повідомив, тому судом ухвалено про заочний розгляд
справи.

Вислухавши в
судовому засіданні пояснення представника позивача, письмові заперечення
відповідача і дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає
повному задоволенню.

На підставі наданих суду доказів судом встановлено
наступне.

За договором
купівлі-продажу від 23 березня 1993 року, посвідченого 1-ю Державною
нотаріальною конторою Харківського району Харківської області реєстровий №
1-840 ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив недобудований житловий будинок,
розташований АДРЕСА_1. ОСОБА_2 був власником недобудованого житлового будинку
на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від
15.01.1991 року. Ці обставини підтверджено копією договору купівлі-продажу (ас.
22-23). Земельна ділянка під будівництво житлового будинку виділена була ОСОБА_2
наказом № 53 від 8 травня 1990 року по дослідному господарству Українського
ордена Леніна НДЕРСіГ ім. В.Я. Юрьева
в розмірі 0,15 Га, що підтверджено випискою з наказу (ас. 14). Рішенням
Харківської районної ради народних» депутатів Харківської області від
15.01.1991 року № 7 ОСОБА_2 дозволено будівництво житлового будинку на
земельній ділянці площею 1500 кв.
м. АДРЕСА_1, що підтверджено копією архівного витягу (ах. 15).
Рішенням № 48 від 13.01.2993 року Кулінічівської селищної ради народних
депутатів дозволено здійснити купівлю продаж недобудованого житлового будинку
готовністю 15 % ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3,
що підтверджено копією рішення (а.с. 21). Ці обставини свідчать про те, що
земельна ділянка,

розташована АДРЕСА_1 розміром 0,15
Га на законних підставах виділена під будівництво житлового будинку і
відповідач у 1993 році не заперечував проти продажу недобудованого житлового
будинку.

За договором
кулівлі-продажу від 14 квітня 1993 року, посвідченого 1-ю державною
нотаріальною конторою Харківського району Харківської області реєстровий №
1-1150, ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 незакінчений будівництвом житловий будинок
готовністю 15%, що розташований АДРЕСА_1, що підтверджено копією договору
купівлі-продажу (а.с. 24-25).

Позивач ОСОБА_1
за договором купівлі-продажу від 10 серпня 2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_5 реєстровий № 2094 придбала у ОСОБА_4 незакінчений
будівництвом житловий будинок готовністю 47%, що розташованийАДРЕСА_1, що
підтверджено копією договору купівлі-продажу (а.с. 9). Цей договір
зареєстровано в державному реєстрі правочинів, що підтверджено витягом з
реєстру (ас. 10.) Довідкою комунального підприємства „Харківське районне бюро
технічної інвентаризації" від 10.11.2006 року підтверджено, що позивач
надала для реєстрації договір купівлі-продажу від 10 серпня 2005 року, але
договір не зареєстровано з причин не завершення будівництва.

В матеріалах
справи позивачем надано план забудови земельної ділянки, виданий первісному
власнику ОСОБА_2 (а.с. 17), який відрізняється від плану забудови, що є в
матеріалах справи станом на 9.11.2006 року (а.с. 8). Таким чином, позивач
побудував будинок з відхиленням від проекту забудови. Тому, у відповідності до
ст. 276 ЦПК України суд вважає, що збудований позивачем житловий будинок, не
закінчений будівництвом є самовільним будинком,   а
саме  таким,   що   зведений   без
належно   затвердженого   проекту.
Відділ містобудування,
архітектури та з  питань  надзвичайних
ситуацій Харківської  державної
адміністрації Харківського району Харківської області листом № 279 від
7.12.2006 року надав інформацію про те, що жоден з власників, а саме ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1   не  мав
проектно-технічну
документацію  на будинок,  розташований
АДРЕСА_1,  що підтверджено листом
відділу містобудування (а.с.  57).  Але, позивачем проведено електрифікацію
будинку згідно проекту,  що підтверджено
копією проектної документації (а.с. 31-55). З дозволу відповідача, оформленого
рішенням № 406 від 10.08.2005 року, позивачем проведена газифікація будинку згідно
проектної документації, що підтверджено копією рішення і проектної документації
(ах. 62-74). Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій
житлового будинку встановлено, що самовільно зведений недобудований  будинок
відповідає  вимогам будівельних
норм  і
правил,  придатний до подальшої
експлуатації і може бути введений в експлуатацію після завершення будівництва,
що підтверджено технічним висновком НПФ ТОВ „Левел" (а.с. 75-109).
Харківське районне управління МНС України в Харківській області не заперечує
проти збереження житлового будинку позивача, що підтверджено листом № 1528 від
8 грудня 2006 року (а.с. 58). Харківська районна санітарно-епідеміологічна
станція провела обстеження незавершеного будівництва житлового будинку позивача
і за висновком встановлена відповідність будинку санітарним нормам і правилам,
а також можливість його використання за цільовим призначенням, що підтверджено
листом від 30.11.2006 року і актом обстеження (а. с.  59,60-61). Готовність будинку,   розташованому  АДРЕСА_1 становить 81 %, що підтверджено
довідкою КП' „ХМБТІ"   (а.с.   6).
Враховуючи,   що   згідно
технічного   висновку,   висновку
МНС   і санепідемстанції будинок
придатний для подальшої експлуатації, суд вважає, що ступінь неготовності будинку
в даному випадку є незначною. У відповідності до ст. 376 ЦК України суд може
визнати право власності на самочинне збудований житловий будинок позивача,
оскільки позивачем не порушені будівельні, санітарні і протипожежні норми і
правила, а право користування
земельною  ділянкою  для
проведення   будівництва   житлового
будинку   у

відповідності до ст. 377 ЦК України перейшло
до позивача від минулих власників будинку. Крім того, суд встановив, що частка
робіт, що не виконана є незначною, що у відповідності до ст. 331 п. 4 ЦК України є
підставою для визнання права власності за позивачем на недобудоване нерухоме
майно. Суд також враховує, що починаючи з 1991 року відповідач не заперечував
проти будівництва житлового будинку всіма власниками без затвердженого проекту,
не заперечував проти укладання кількох угод купівлі-продажу недобудованого
спірного будинку, дозволив позивачу проведення газифікації будинку, тому
посилання відповідача на відсутність у позивача права власності на земельну
ділянку як на підставу відмови позивачу в задоволенні позовних вимог, суд
вважає безпідставною, тому що право користування земельною ділянкою позивач має
і цільове використання земельної ділянки не порушене. Таким чином, суд вважає
необхідним визнати за позивачем право власності на житловий будинок,
розташований АДРЕСА_1 самовільно збудований і незакінчений будівництвом
готовністю 81 %.

Враховуючи, що
позивачем проведено самочинне будівництво, суд вважає необхідним віднести
судові витрати, понесені позивачем за його рахунок.

Керуючись ст.
ст. 10,11,60,61,212-215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 331 п. 4, 376 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 повністю задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 самовільно
збудований і незакінчений будівництвом готовністю 81 %.

На рішення суду
позивачем може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня проголошення рішення суду а також, апеляційну скаргу на протязі двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд
Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не буде подано.

Якщо було подано
таку заяву, але апеляційна скарга не була надана в строк, встановлений ст. 294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідач може
звернутися до Харківського районного суду Харківської області із заявою про
перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання копії заочного
рішення.