Справа № 2-280
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02
лютого 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
судді Прищепа О.І., при секретарі Шарапової Т.Ю., з участю адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялта цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Ялтинської станції швидкої медичної допомоги,
треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, закрите акціонерне товариство «Укрінмедстрах» про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с
т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом, у якому просить стягнути з відповідача заподіяний йому матеріальний
збиток у сумі 26312 гривень, та заподіяної йому моральної шкоди у розмірі 10000
гривень.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 15 листопада 2004 року о 10.30 годині на 82 кілометрі
автошляху Сімферополь-Ялта-Севастополь відбулась дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу АУДІ 200 турбо квадро держаний номер НОМЕР_1,
під керуванням позивача та транспортного засобу ГАЗ 310231, якій належав Ялтинської
станції швидкої медичної допомоги, під керуванням ОСОБА_3.

З
вини водія відповідача його автомобіль було пошкоджено. Страхова компанія
виплатила йому збиток у сумі 13085 гривень.

Сума
відбудовного ремонту його автомобіля склала 38866 гривень. Невідшкодовану суму
він просить стягнути.

Крім
того, у зв'язку з тим що він залишився на тривалий час без засобу
пересування,  його автомобіль є
ексклюзивним, деталі рідкі і він не може тривалий час їх придбати, у нього
розвилися сильні переживання, порушилося нормальне сімейне життя, також просить
стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000 гривень.

Третя
особи ОСОБА_4 у судове засідання не з‛явилась, повідомлена своєчасно та
належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та винести рішення
на розсуд суду.

Представник
відповідача, третя особа ОСОБА_3 та третя особа акціонерне товариство
«Укрінмедстрах» з позовом не згодні, вважає, що страхова компанія відшкодувала
шкоду заподіяну позивачу у повному обсязі.

Вислухавши сторони, їх представників,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не
підлягає по наступних підставах.

Судом
встановлено, що 15 листопаду 2004 року в 10 годин 30 хвилин на 82 км
автомобільної траси Сімферополь-Ялта-Севастополь водій Ялтинської станції
швидкої медичної допомоги ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом ГАЗ-310231,
державний номер НОМЕР_2, порушив Правила дорожнього руху України і скоїв
дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем Ауді-200, державний номер НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_4, яким керував по нотаріальній довіреності від 03 березня
2003 року позивач у справі ОСОБА_2.

У
результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобіля були ушкоджені.

Постановою
Ялтинського міського суду від 30 листопаду 2004 року ОСОБА_3 був притягнутий до
адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП, та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами
транспорту строком на 6 місяців.

На
підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України, - юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Частина
2 ст. 1187 ЦК України вказує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (його власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Ялтинською
станцією швидкою допомоги з ЗАТ «Укрінмедстрах» 12 грудня 2003 було укладено
договір № 44682003 обов'язкового страхування цивільної відповідальності
власників транспортних засобів, предметом цього договору відповідно пункту 1
п.п.1.1 є обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів за шкоду заподіяну життю, здоров'ю та майну третіх осіб відповідно до
«положення про порядок і умови проведення обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників транспортних засобів», затвердженого постановою КМ
України № 1175 від 28 вересня 1996 року, № 842 від 27 травня 2000 року, № 1228
від 26 вересня 2001 року.

Відповідно
до цієї угоді між вказаними сторонами 01 січня 2004 року був укладений
страховий поліс № Б/1885986 обов'язкового страхування цивільної відповідальності
власників транспортних засобів на території України в Державній страховій
компанії «Укрінмедстрах» на автомобіль ГАЗ-31023 державний номер НОМЕР_2, на
страхову суму у розмірі в 25 000 гривень за збиток, заподіяний майну третіх
осіб.

Вказаний
поліс є невід'ємною частиною договору № 44682003 від 12 грудня 2003 року.

У
зв'язку з тим, що у ДТП автомобіль Ауді 200 держаний номер НОМЕР_2 було
пошкоджено, ОСОБА_4 як його власниця, 10 грудня 2004 року направила письмову
заявою до ЗАТ «Укрінмедстах», яка була отримана 20 грудня 2006 року за
одержанням матеріального збитку в сумі 13085 гривень 02 копійки, які вона
довірила одержати ОСОБА_2.

Крім
того, в цієї заяві вказано, що вона - ОСОБА_4 погоджується з вказаною сумою
страхового відшкодування та не має претензій до страховика

Страхова
компанія зробила розрахунок страхового відшкодування і виплатила зазначену суму
ОСОБА_2.

Крим
того, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2131 від 14
листопаду 2005 року вартість відбудовного ремонту пошкодженого автомобіля
ОСОБА_4 складає 16820 гривень. Також зазначено, що пошкоджений автомобіль
випущений у 1990 році серійно. (а.с. 94-95)

Проте
висновки вказаної експертизу судом до уваги не приймаються за наступних
підстав.

Відповідно
до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 власником
транспортного засобу - автомобілю Ауді 2000 державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4
(а.с. 23).

Відповідно
до заяви ОСОБА_4 на ім'я голови правління ЗАТ «Укрінмедстрах» від 10 грудня
2004 року встановлено, що ОСОБА_4 просить перерахувати страхове відшкодування у
сумі 13085 гривень 02 копійки, яке довіряє отримати ОСОБА_2, погоджується з
вказаною сумою страхового відшкодування та не має претензій до страховика.
(а.с. 48, 79).

Відповідно
до вимог ч. 3 ст. 386 ЦК України, - власник, права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Таким
чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 як власник транспортного засобу Ауді 200
державний номер НОМЕР_1, якій було заподіяно шкоду, після настання страхового
випадку, погодилась з сумою страхового відшкодування у розмірі 13085 гривень 02
копійки, та яку побажала отримати та отримала.

Що
стосується відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що ці вимоги також не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 23 ЦК України  особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає удушевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майнва.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або  юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 10 ЦПК
України цивільне судочинство здійснюється на основах змагальності сторін.

Стороні та інші особини, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобо'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Проте
у судовому засіданні ні позивач, ні його адвокат не надали суду доказів які б
підтвердили те, що після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 листопада
2004 року, у позивача у зв'язку з пошкодження автомобілю розвилися сильні
переживання, порушилося нормальне сімейне життя.

Не
надано суду також доказів того, що ОСОБА_2 як приватний підприємець у зв'язку з
пошкодженням автомобілю у період з 15 листопада 2004 року по час розгляду
справи наймав інший автомобіль та почав и несе по теперішній час збитки, що
порушили його звичний стан життя та спричинило йому психічний дискомфорт.

Також
доводи позивача та його представника щодо ексклюзивності також не знайшли свого
підтвердження та спростовані висновками автотоварознавчої експертизи № 2131 від
14 листопаду 2005 року, де вказано що пошкоджений автомобіль випущений у 1990
році серійно тобто не є екслюзивним. (а.с.94-95).

Таким чином, розглянувши дану цивільну справу за участю усіх зацікавлених осіб, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання  принципів диспозитивності,
змагальності і справедливості  судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити в повному  обсязі.

Підстав
для розподілу судових витрат згідно статті 88 ЦПК України по справі немає.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 23, 386, 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України,

В И
Р І Ш И В:

У
задоволенні позову ОСОБА_2 до Ялтинської станції швидкої медичної
допомоги, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, закрите акціонерне товариство
«Укрінмедстрах» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити у
повному обсязі.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим
через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-296
Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ-