Справа
№ 2-3831/07
Жовтневий районний суд
- судді Чорнобук В.І.
секретарі             - Рой-Бондаренко
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
у вересні 2007 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що з 03.07.1993 р. перебуває з відповідачем у
шлюбі, який було зареєстровано відділом РАГС Самарського районну м.
Дніпропетровська, актовий запис № 289. Від шлюбу
мають не повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалось, почуття любові між сторонами втрачене, з січня 2007р.
сімейно-шлюбні стосунки припинені, з цього ж часу проживають окремо, примирення
між ними не є можливим.
В судовому
засіданні представник позивача позов підтримав.
Відповідач в судове
засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав
нотаріально завірену заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності,
проти позову не заперечує.
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом
встановлено, що сторони з 03.07.1993р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом РАГС Самарського району м.
Дніпропетровська за актовим записом № 289.
спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Оскільки взаємовідносини
між сторонами на ґрунті несумісності характерів, різних поглядів на життя,
відсутності спільних інтересів погіршилися, а з плином часу зовсім охолонули, з
січня 2007 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного
господарства, з цього ж часу проживають окремо. З часу припинення сумісного
проживання сторони поновити сімейні відносини не намагались і такого наміру не
Вирішуючи позовні вимоги,
суд приходить до наступного. Частиною 2
статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено в судовому
засіданні, сторони припинили фактичні сімейно-шлюбні відносини понад рік роки
тому, за час який минув ніхто з них спроб до поновлення родини не приймав і
такого бажання в теперішній час не має. За викладених обставин суд приходить до
висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а його
подальше формальне існування суперечило би правам та інтересам сторін, в тому
числі праву на вступ до іншого шлюбу.
викладеного, суд вважає за необхідне вимоги позивача про розірвання шлюбу -
задовольнити, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
На підставі викладеного,
керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 -
Позов задовольнити у повному
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 03 липня 1993 року відділом РАГС Самарського району м.
Дніпропетровська за актовим записом № 289 -
При видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу органами РАЦС стягнути з ОСОБА_2- 25 (двадцять п'ять) гривень, звільнивши ОСОБА_1 від судових витрат.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви на апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                      В.І. Чорнобук