Справа №2-1294/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 березня 2007 р. суд Жовтневого району м. Харкова у
складі:

головуючого судді Чижиченко Д.В.

при секретарі Ляшенко A.M., Подгайц
К.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Територіальній громаді Харківської міської ради, третя особа
Державна нотаріальна контора Жовтневого району м. Харкова №5 про визнання права
власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2007 р.
до суду Жовтневого району м. Харкова з позовною заявою звернулась позивач та
просить суд постановити рішення, яким встановити, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за
заповітом, складеним ОСОБА_2 від 18.02.1992 p., посвідченого
державним нотаріусом п'ятої Харківської Державної нотаріальної контори, Чепігою
Т.В., зареєстрованого під №НОМЕР_1. Визнати за позивачкою право власності на
57/100 частин жилого АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги
обгрунтовані тим, що 28 квітня 1992 року двоюрідна бабуся позивачки, ОСОБА_2,
подарувала позивачці ОСОБА_1 21/100 частину житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, після
нотаріального посвідчення та державної реєстрації вказаного договору дарування,
ОСОБА_1 стала власницею 21/100 частин житлового АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 стало
належати на праві приватної власності 57/100 частини цього ж будинку. 01 січня
1996 р. померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 57/100
частин житлового АДРЕСА_1. ОСОБА_2, склала заповіт, у якому зазначила, що все
належне їй майно, де б воно не було та з чого воно не складалося вона заповідає
ОСОБА_1 Таким чином, після смерті ОСОБА_2 позивачка є єдиною спадкоємицею за
заповітом. Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивачка прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння
спадковим майном, а саме АДРЕСА_1. Починаючи з 1992 р. позивач стала
власницею 21/100 частин зазначеного житлового будинку. Після досягнення
позивачкою повноліття, а саме з вересня 1994 p., вона
постійно мешкала разом зі спадкодавцем у цьому будинку без реєстрації місця
проживання, що підтверджується актом про проживання за вказаною адресою.
Офіційно позивачка зареєструвала своє місце проживання у спадковому будинку
менш ніж через один місяць після смерті спадкодавця, тобто у шестимісячний
строк потрібний для прийняття спадщини. Факт вступу ОСОБА_1 в управління та
володіння спадковим майном підтверджується також і тим, що вона на протязі
усього часу, починаючи з 1994 р. та по теперішній час самостійно сплачувала
комунальні платежі та здійснювала поточний ремонт будівлі. ДНК №5 відмовила
позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий АДРЕСА_1 Відмова
нотаріуса у видачі свідоцтва про право на
спадщину грунтується на тому, що позивачка не була прописана у спадковому
будинку на день смерті спадкодавця. Факт проживання та управління
спадковим майном не брався до уваги державним нотаріусом. Крім того, при
складані заповіту було допущено помилку у прізвищі позивачки у зв'язку з переводом його на українську мову. А саме у
свідоцтві про народження вказано прізвище як «ОСОБА_2» - на російській
мові, а в заповіті перекладено на українську мову як «ОСОБА_2». Заповіт було
укладено в 1992 p., а паспорт позивачка отримала в 1993 р., в паспорті
прізвище було перекладено на українську мову як «ОСОБА_3». У зв'язку з тим, що
Державна нотаріальна контора відмовила позивачці надати правовстановлюючі
документи, вона вимушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх інтересів.
Представник позивача за дорученням ОСОБА_4
позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи був повідомлений, про що
свідчить повідомлення про вручення судових повісток, які знаходяться в
матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник
третьої особи в судове засідання також не з'явився, однак надав суду письмову
заяву з проханням слухати справу у відсутність представника нотаріальної
контори, та прийняття рішення на погляд суду. Суд, вислухавши представника
позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про законність та
обгрунтованість позовних вимог позивача виходячи з наступного:

-в графі
«батьки», свідоцтва про народження від 25 листопада 1976 p.,
запис № НОМЕР_2 зазначено, що батьками ОСОБА_5 є батько - ОСОБА_6 та мати
ОСОБА_7;

-згідно
свідоцтва про одруження від 09 квітня 2002 p., актовий
запис НОМЕР_3, ОСОБА_2уклала шлюб 17 червня 1995 р. В графі «прізвище після одруження» зазначено, прізвище
дружини ОСОБА_1;

-29 січня 1985
р. було укладено заповіт, посвідчений державним нотаріусом П'ятої Харківської
державної нотаріальної контори Зінченко Р.П., зареєстроване в реєстрі №НОМЕР_4,
згідно з яким ОСОБА_8заповідала ОСОБА_278/100 частки будинку з відповідною
часткою надвірних будівель, житловий будинок площею 86,4 кв.м, розташований в
м. Харкові, вул.

2

АДРЕСА_1. 78/100
частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями належать
спадкодавцю на підставі Постанови буд комісії по деціоналізації будинків
Харківського міськвиконкому від 29 січня 1923 р. під №НОМЕР_5, зареєстрованого
в ХМБТІ 10 вересня 1948 р. під №НОМЕР_6

-на підставі договору дарування від 28 квітня 1992 р. ОСОБА_2, що проживає
за адресою: АДРЕСА_1 подарувала ОСОБА_5, яка діє зі згоди своєї матері
ОСОБА_7, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 - 21/100 частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1 На земельній ділянці загальною площею 910 кв. м. розташований жилий
будинок літера «А», жилою площею 61,4 кв. м., надвірні будівлі: сарай
літера «Б», льох літера «В», 3 вбиральні літера «Г,Б,Ж», гараж літера «Д»,
огорожа НОМЕР_7 78/100 частина з відповідною частиною надвірних будівель
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
виданого П'ятою Харківською Державною конторою 29 січня 1985 p.,
зареєстрований під № НОМЕР_8, зареєстрованого в КП ХМБТІ 5 березня 1985 р.
під №НОМЕР_6

-згідно з
заповітом від 18 лютого 1992 р. ОСОБА_2. все належне її майно, де б таке не
було та з чого б воно не складалось і
взагалі все те на що ОСОБА_2. буде мати право по закону на день її смерті заповідає
ОСОБА_5;

-ОСОБА_2.
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. в м. Харкові - свідоцтво про смерть від 02 січня 1996 p.,
актовий запис НОМЕР_9

-15 грудня 2006 р. було складено акт про проживання, згідно цього акту,
який підписаний сусідами: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та посвідчений начальником
КЖЕП №95 Жовтневого району м. Харкова Прокоф'євим В.В., ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, постійно, з вересня 1994 р. проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно довідки КЖЕП №95 Жовтневого району м. Харкова від 15.12.2006 р.
ОСОБА_1 мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1;

-відповідно
довідки П'ятої ХДНК №НОМЕР_10 від 08 лютого 2007 р. після померлої ОСОБА_2 яка
мешкала за адресою: АДРЕСА_1, заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не
заводилась. Крім того згідно довідки №НОМЕР_11 від 12 березня 2007 р.
наданою П'ятою ХДНК від імені померлої був посвідчений заповіт №НОМЕР_1, зі
спадково реєстру заповітів №НОМЕР_12. Аналізуючи наведенні обставини, суд
приходить висновку о необхідності задоволення позовних вимог позивача, визнання
за нею права власності на 57/100 частини житлового АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом, так як відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Наведений факт підтверджується
наданим суду витягом із заповіту, згідно з яким усе своє майно ОСОБА_2. заподіє
ОСОБА_5 (ОСОБА_1), а також наданими копіями
заповітів із змісту яких вбачається, що все своє майно спадкодавець
заповідає ОСОБА_2(ОСОБА_1) На підставі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через
представника не допускається. Вимогам цієї статті відповідає заповіт складений
ОСОБА_2 Підстав вважати, що зазначений правочин був укладений з порушенням
вимог ст.ст. 1247, 1248 ЦК
України не вбачається. Щодо визначення об'єму спадщини, який перелічений у
заповітах то наведене відповідає ст. 1236 ЦК
України, згідно з якою заповідач має право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частки. Крім того, з наданих суду доказів (свідоцтво про
одруження від 09 квітня 2002 p., актовий запис НОМЕР_3) встановлено,
що ОСОБА_2уклала шлюб 17 червня 1995 р. В графі «прізвище після одруження»
зазначено, прізвище дружини ОСОБА_1 Так в судовому засіданні вірогідно
встановлено, що ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем та відповідно ст.. 1296 ЦК України має
право одержати свідоцтво про право на спадщину. На підставі зазначеної статті,
спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Про прийняття ОСОБА_1 спадщини свідчать надані суду докази, а саме зазначений вище Акт про
проживання та довідкою КЖЕП №95 Жовтневого району м. Харкова. В судовому
засіданні порушення прав та інтересів інших осіб не встановлено. На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 1223, 1234, 1296 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 224,
225,226 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1до
Територіальній громаді Харківської міської ради, третя особа Державна
нотаріальна контора Жовтневого району м. Харкова №5 про визнання права
власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом -
задовольнити. Визнати право власності на 57/100 частини житлового АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк від дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження й подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, по
письмовій заяві відповідача, представленої протягом десяти днів від дня
одержання його копії.