Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 4 квітня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від            14 червня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Сарненського районного суду від 4 квітня 2007
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14
червня 2007 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ                    “ПМК №6”, Сарненської
міської ради, Фонду державного майна України, ОСОБА_2 про надання житла,
реєстрацію місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 та відшкодування моральної
шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині залишення рішення
без змін і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суди виходили з того, що позивачка зареєстрована за адресою
гуртожитку АДРЕСА_1, проте рішення про надання їй жилого приміщення в
гуртожитку не приймалось, ордер на таке приміщення в установленому законом
порядку ОСОБА_1 не видавався, вона не перебувала й не перебуває в трудових відносинах
із відповідачами, не надала позивачка і належних доказів на підтвердження факту
свого постійного проживання в гуртожитку та того, що її було виселено, тому сам
факт реєстрації ОСОБА_1 за адресою гуртожитку не є передбаченою законом
підставою для покладення на відповідачів обов'язку по забезпеченню її сім'ї
жилим приміщенням на час реконструкції гуртожитку та реєстрації неповнолітнього
ОСОБА_3; з урахуванням наведеного відсутні й підстави для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України
як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ “ПМК №6”, Сарненської міської ради, Фонду державного майна
України, ОСОБА_2 про надання житла, реєстрацію місця проживання неповнолітнього
ОСОБА_3 та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 4 квітня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 14 червня          2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін