Справа №
ІРШНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем
України

05 квітня 2007 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого                                           судді            ЛинникаВ.Я,

при
секретарі                                                              Бойчук
В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду із позовом
до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ним та
відповідачем 05.08.2005 року був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2, отримав від
нього в борг 33420,00 грн., підтвердженням чого є розписка. Відповідач суму
боргу обіцяв повернути до 15.09.2005 року, однак до цього часу вказані кошти не
повернув.

Позивач просив суд зобов'язати відповідача повернути борг з урахуванням
індексу інфляції в сумі 37832,94 грн. та сплатити 3% річних від простроченої
суми в розмірі 1293,76 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги: просив стягнути з
відповідача стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції по
жовтень 2006 р. в сумі
37832,94 грн. та 3% річних від простроченої суми станом на 08.12.2006 р. в розмірі 1293,76
грн.

В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, наведені в позовній
заяві, підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи
був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки відповідача про
отримання судових повісток, причини неявки суду не сповістив, тому суд,
заслухавши думку позивача та, керуючись ст. 224 ЦПК України, вважав за можливе
розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2.
05.08.2005 року взяв у позивача в борг гроші в розмірі 33420,00 грн., які
зобов'язався повернути 15.09.2005 р.,
про що була складена розписка (а.с.5).

До цього часу відповідач борг позивачу не повернув, на звернення позивача з
приводу повернення коштів не реагував.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або
інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є
юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Тому суд дійшов висновку, що між сторонами 05.08.2005
року було укладено договір позики, по істотним умовам якого сторони дійшли
згоди.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій

кількості,
такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Таким чином, суд на підставі встановлених обставин дійшов
висновку, що відповідач заборгував позивачу по розписці від 05.08.2005 року
33420,00 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Оскільки іншого в розписці не встановлено, то суд, враховуючи наведене,
дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача боргу з
урахуванням індексу інфляції по жовтень 2006 р. в сумі 37832,94 грн. та 3% річних від простроченої суми
станом на 08.12.2006 р.
в розмірі 1293,76 грн. підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 625, 1046-1050 ЦК України,
керуючись ст. 15, 30, 60, 62, 209,215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми борг.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг з урахуванням індексу інфляції
по жовтень 2006 р. в сумі
37832,94 грн. (Тридцять сім тисяч вісімсот тридцять дві гривні 94 коп.) та 3%
річних від простроченої суми станом на 08.12.2006 р. в розмірі 1293,76
грн. (Одна тисяча двісті дев'яносто три гривні 76 коп.).

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 391,27 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження на протязі 10 діб з дня проголошення рішення з подальшим
поданням скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.