Справа № 22 -ц - 109 / 2007 р Категорія: з
інстанції - Іванова 1.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 січня 2007 року.                                                                  Колегія
суддів судової палати

у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого-судді -Кіся
П.В., суддів - Кругової
С.С., Пилипчук Н.П., при секретарі -
Соколовій А.В., розглянувши
у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу
ОСОБА_1, яка діє від імені Акціонерного банку «Факторіал-Банк», на рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2006р.

по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Акціонерного банку «Факторіал-Банк»в особі філії № 1 Акціонерного
банку «Факторіал-Банк», третя особа -ТОВ
«Галактика-плюс» про зобов'язання вчинити певні дії,

за
зустрічним позовом Акціонерного банку «Факторіал-Банк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на грошові коштти у сумі 50
505 грн. 97 коп., та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Акціонерного банку «Факторіал-Банк» особі філії № 1 Акціонерного
банку «Факторіал-Банк», ТОВ «Галактика-плюс» про визнання договору застави
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі представник АБ «Факторіал-Банк» просить скасувати рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2006р. в повному обсязі та
ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовів ОСОБА_3. та ОСОБА_2 та
задовольнити позов АБ «Факторіал-Банк» до ОСОБА_2, ястягнувши з ОСОБА_2 50 620, 08 грн.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2006р. позовні вимоги ОСОБА_3.
задоволені. Судом ухвалено визнати недійсним договір застави майнових прав за№
З-МП/05 від 26.01.2005 року,
укладений між ОСОБА_2 та АБ «Факторіал-Банк» в особі філії № 1 АБ
«Факторіал-Банк» і ТОВ «Галактика-плюс», в задоволенні позову АБ
«Факторіал-Банк» до ОСОБА_2. про звернення стягнення на грошові кошти в сумі 50 505, 97 грн. - відмовити,   позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити,
зобов'язати АБ «Факторіал-Банк» повернути ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 50 505, 97 грн., що
знаходяться на вкладному рахунку №
1791.

Обґрунтовуючи
вимоги апеляційної скарги, представник АБ «Факторіал-Банк» посилається
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує,
що судом не були з'ясовані джерела коштів ,
за рахунок яких зроблений вклад, а тому вважає, що висновок суду про те, що
вклад є спільною сумісною власністю подружжя було зроблено безпідставно.

Звертає увагу,
що постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.12.1992 року №13 роз'яснено, що
вирішуючи позов про визнання недійсним угоди суду необхідно врахувати
доцільність визнання недійсною такої угоди у повному обсязі чи частині частки
того з подружжя, який оспорює правомірність угоди. Зауважує, що оскільки
об'єкт, що підлягає відчуженню, а саме, грошові кошти, є ділимим, той з
подружжя, чиє право порушене, може просити визнати договір недійсним лише в тій
частині, яка
стосується його частки. На думку апелянта, питання про визнання недійсним
договору застави майнових прав від 26.01.2005
року може бути розглянуто лише у частині, що належить ОСОБА_3.

Не
погоджуючись з покладенням судом на АБ «Факторіал-Банк» зобов'язання повернути
ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 50
505, 97 грн. ,
зазначає, що сума, яка була внесена ОСОБА_2 відповідно до договору від 20.01.2005 року
банківського вкладу(строкового) з щомісячною сплатою процентів «+» , дорівнює лише 49 000 грн.

2

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав
і пояснив, що дійсно, без згоди дружини, погодившись з проханням свого
знайомого, працівника ТОВ «Галактика плюс», уклав договір застави майнових
прав, який був необхідним товариству для отримання кредиту.

Представник ТОВ «Галактика плюс» в
судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, в письмовому зверненні
директор товариства зазначив, що апеляційну скаргу не визнає, вважаючи рішення
Жовтневого районного суду правильним. Також зазначив, що згоден з рішенням
господарського суду Харківської області від 17.10.2006 p., яким був
задоволений позов філії №1
АБ «Факторіал-банк» до ТОВ «Галактика плюс» про стягнення 59500, 96 грн.
заборгованості за умовами кредиту.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляції, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи доводи сторін, суд
першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх
дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Судом встановлено та не
заперечується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3. знаходяться у зареєстрованому
шлюбі.

Підстави набуття права спільної
сумісної власності подружжя визначені в ст. 60 СК України. Так, майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно договору банківського вкладу
з щомісячною сплатою процентів «
+ » від 20.01.2005 року
ОСОБА_2 передав акціонерному банку «Факторіал-Банк» грошові кошти у сумі 49 000 грн. на строк з 21.01.2005 року по 25.01.2006 року на умовах
повернення вкладу по закінченню встановленого строку. Банк прийняв вклад без
права його поповнення, зобов'язався нараховувати на суму проценти і повернути
вклад на умовах та в порядку, який встановлений договором.

За додатковою угодою № 1 до договору від 20.01.2005
року договір не підлягає достроковому розірванню на вимогу вкладника і діє
виключно до 25.01.2006 року.

26.01.2005
року між  АБ «Факторіал-Банк» , ТОВ
«Галактика-плюс» та ОСОБА_2 укладений договір застави майнових прав на грошові
кошти за договором від 20.01.2005
р.

За поясненнями ОСОБА_3., що не
заперечувалися ОСОБА_2, вищевказана
грошова сума у розмірі 49
000 грн. належала подружжю на праві спільної сумісної власності.

Статтею 63 СК України
передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування
і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою (ст. 65
СК України).

Відповідно до ст. 578 ЦК України майно,
що є у спільній власності,
може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Статтею 65
Сімейного Кодексу України передбачено, що для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя
має бути письмовою. Дружина має право на звернення до суду з позовом про
визнання договору недійсним як такого, що укладено другим із подружжя без її
згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Судом вірно встановлено та не заперечувалося АБ «Факторіал-Банк»,
що при укладенні ОСОБА_2
договору застави майнових прав ОСОБА_3 своєї згоди на це не давала, а отже,
висновок суду про утиснення інтересів ОСОБА_3., як співвласника переданих
ОСОБА_2 банку грошових коштів у сумі 49
000 грн., укладенням 26.01.2005
року договору застави, є обгрунтованим та правильним.

Укладаючи
з ОСОБА_2 договір застави майнових прав без письмової згоди на це ОСОБА_3., уповноважена на
це особа АБ «Факторіал- Банк» могла і повинна була

3

усвідомлювати, що договір на суму 49000 грн. виходить
далеко за межі дрібного побутового.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 203
ЦК України, за якими зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, судова
колегія погоджується з тим, що договір застави майнових прав від 26.01.2005 року не
відповідає цим вимогам закону, що є підставою для визнання такого правочину
недійсним.

Правовими наслідками недійсності
правочину є те, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину.

З урахуванням вірно встановлених
фактичних даних та відповідних ним правовідносин, судова колегія вважає рішення
суду від 22.08.2006 року
правильним по суті та ухваленим з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначені в апеляційній скарзі
доводи висновку суду не спростовують і не є підставою для скасування чи зміни
рішення.

З копії рішення господарського суду Харківської області
від 17.10.2006 р. вбачається,
що предметом розгляду справи господарським судом були порушення товариством
«Галактика плюс» зобов'язань, зазначених в договорі кредиту №3-К/05 від 26.01.2005 p., тобто
саме того договору, на забезпечення виконання якого банк уклав 26.01.2005 р. з ОСОБА_2
договір застави майнових прав №3-МП/05, не маючи згоди на це ОСОБА_3.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314,
,317,319 ЦПК України, судова колегія ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє від імені Акціонерного
банку «Факторіал-Банк», відхилити, а рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 22.08.2006р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий :