Справа № 2-54/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді                                                                                         ЧЕБОТАРЕНКО
О.Л.

При секретарі                                                                                                ЯНУШКЕВИЧ О.О.

За участю позивача                                      ОСОБА_1.

Відповідача                                                    ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
с.м.т. Красні Окни цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про захист честі ,гідності та
стягненню моральної шкоди

ВСТАН  ОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те,
що 31 травня 2006 року останній
безпідставно звинуватив його у крадіжки запасних частин до автомобіля
"МАЗ", що належить ОСОБА_2При цьому він забрав у нього сумку, в яку
він рвав траву для птиці неподалік від господарства відповідача, викинув траву
із сумки, перевіряючи, чи у сумці немає запчастин, кричав на нього, погрожував
розправою. Він , не
бажаючи продовжувати сварку, пішов додому. Через деякий час ОСОБА_2 на
автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_3
приїхав до нього додому і знову став його звинувачувати у крадіжці,
вимагав, щоб він допустив його провести обшук у нього у будинку і дворі з
метою- виявлення вкрадених ним запчастин. Він, з метою доведення своєї
невинуватості, дозволів провести цей обшук, в результаті чого ОСОБА_2 не було
виявлено ніяких запчастин. Пізніше, коли він прийшов до своєї матері ОСОБА_4,
яка проживає поряд з ОСОБА_2., він дізнався від неї, що перед візитом з обшуком
до нього додому , ОСОБА_2
приходив до ОСОБА_4,у грубій формі повідомив їй про те, що він злодій, ображав її.

Цими діями
відповідач образив його, розповсюдив про нього неправдиві відомості,заплямував
його честь та гідність та завдав йому моральну шкоду, так як звинуватив його у
скоєнні злочину, розповів про це своєї дружині ОСОБА_5, його матері ОСОБА_4
,про це почула його сусідка ОСОБА_6та
інші люди.

ОСОБА_2
незаконно провів у нього обшук, образив його мати, погрожував йому розправою.
Він змушений був звертатися до прокуратури райвідділу міліції ,суд, доводячи
свою невинуватість у злочині. Все це порушило звичний порядок його життя,
примусило його хвилюватися. Завдану йому незаконними діями ОСОБА_2 моральну
шкоду він оцінює у 1700 грн.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні
позовних вимог. Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що 31 травня 2006 року його
дружина повідомила, що ОСОБА_1 ходив по території його господарського двору Знаючи, що
він не дозволяв останньому там ходити, а також те, що останній може що-нибудь
вкрасти із запчастин, він вийшов із будинку і пішов подивитися, що робить ОСОБА_1
біля його господарського двору. Коли він підійшов до ОСОБА_1а, той зробив
вигляд, ніби рве траву ,але руки у нього були не у траві, а в мазуті. Тоді він
запропонував ОСОБА_1у показати, що у нього в сумці . ОСОБА_1 сам
передав йому сумку і він побачив, що у сумці дійсно немає запчастин, після чого
ОСОБА_1 пішов додому.

2

Він обдивився
належний йому автомобіль і виявив, що деяких запчастин немає і по слідам було
видно, що вкрали їх зовсім недавно. Він вирішив, що це зробив ОСОБА_1, який і
раніше підозрювався у скоєнні у нього крадіжок запчастин. Він вирішив ще раз
поговорити з ОСОБА_1им, щоб той добровільно віддав йому викрадене. З цією метою
він попросив ОСОБА_3відвезти його до ОСОБА_1 додому ,на що той погодився . Приїхавши до
ОСОБА_1а, він ще раз запропонував останньому повернути викрадене, але при цьому
ніякого обшуку він не проводив ОСОБА_1а не обзивав і не погрожував йому. Але
ОСОБА_1 запчастин йому не повернув і він поїхав додому. Мати ОСОБА_1- ОСОБА_4 - він не обзивав,
ніякого обшуку в неї не робив, лише повідомив їй, що незважаючи на добрі
стосунки між ним та ОСОБА_4 ,її син ОСОБА_1 скоїв у
нього крадіжку запчастин. Враховуючи, що він не погрожував ОСОБА_1, не обзивав
його, не проводив ніяких обшуків, а лише вказав останньому на факт скоєння ним
крадіжки його майна, він вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 незаконні
і не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

З досліджених в
судовому засіданні матеріалів Красноокнянського РВ ГУМВС України № 472 про відмову в
порушенні кримінальної справи по факту хуліганських дій відносно ОСОБА_1, останній
05 червня 2006 року у письмовій
заяві повідомив про скоєння відносно нього ОСОБА_2.. хуліганських дій.
/повідомлення № 582 в
ЖРЗПЗ// а.с.2 матеріалів №
472 /

Як пояснив позивач, і не
заперечував відповідач, сварка між ними відбулася через те, що останній
звинуватив позивача у скоєнні крадіжки.

Будь- яких заяв при притягнення
ОСОБА_1 до відповідальності відповідач не писав, посилаючись на
недовіру до правоохоронних органів.

Як видно із
спецперевірки, проведеної органами внутрішніх справ відносно ОСОБА_1, останній
відповідно до ст.89 КК України судимостей не має./ а.с. 28 /

Таким чином" відповідачем не наведені докази того,
що ОСОБА_1 скоїв злочин. Про те, що відповідач вважав, що ОСОБА_1
скоїв крадіжку запчастин, він повідомив свою дружину ОСОБА_5 та мати    позивача ОСОБА_4. На цьому ж відповідач
наполягав і у судовому засіданні.

Зазначені обставини підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Відповідно до ст.62 Конституції України особа
вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено у законному
порядку і встановлено обвинувальним висновком суду.

Згідно із п.3
постанови №7 Пленуму
Верховного Суду України "
Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі ,гідності і
ділової репутації громадян та організацій" від 28.09.1990 року / із змінами,
внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 04.06.93 року, №4 від 31.03.95 року, № 14 від 25 .12.96 року, №12 від 03.12.97 року/ під
поширенням відомостей слід розуміти повідомлення їх невизначеному числу осіб
або хоча б однієї людині. До відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті
з них, що принижують честь, гідність громадянина в громадській думці чи думці
окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил
співжиття та принципів людської моралі.

Таким чином , суд вважає, що
позивачем доведені обставини завдання йому відповідачем моральної шкоди.

Відповідачем ж
не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували наведені позивачем
обставини.

Відповідно до ст. 23
ЦК України, особа ,якій завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із протиправною
поведінкою щодо неї самої та у приниження честі та гідності ,у результаті
порушення її цивільного права ,а у даному випадку порушено право позивача на
повагу до нього як до законослухняної особи ,має право

з

на її відшкодування.

Відповідно до
ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується в
повному обсягу особою, яка її завдала.

При встановленні
розміру відшкодування моральної шкоди суд відповідно до положень п.9 постанови №4 Пленуму
Верховного Суду України! "
Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової
шкоди/ " від 31.03.1995 року / із змінами,
внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року/ враховує
характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, коло осіб, яким
відповідач повідомив відомості, які порочать позивача ; при цьому суд
виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Разом з тим,
позивачем суду не надані докази того, що відповідач проводив у нього вдома та у
будинку його матері обшук, а також те ,що останній висловлювався в його адресу
нецензурною лайкою.

Посилання
позивача не те, що свідок ОСОБА_6
бачила, як відповідач проводив у його будинку і дворі обшук та чула ,як
останній погрожував йому та обзивав його, не знайшли свого підтвердження у
судовому засідання. Так ,свідок ОСОБА_6
суду пояснила, що бачила, як ОСОБА_2 приїжджав до ОСОБА_1а, чула якусь розмову
на підвищених тонах, зрозуміла ,що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сваряться, але у
зв"язку з чим, вона не знає. Про проведення обшуку у будинку ОСОБА_1а їй
відомо зі слів самого ОСОБА_1а ,але вона особисто цього не бачила. Свідок
ОСОБА_4 ,на яку посилався позивач, не повідомляла суд про те, що відповідач
якимось чином її особисто принизив .

Крім того,
ОСОБА_4 є особою з цивільною дієздатністю і у разі порушення її прав має
можливість звернутися до суда
за захистом порушених прав. Довіреності ж на захист свої прав ОСОБА_1 остання
не надавала.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню

Відповідно до
ст.ст.84,88 ЦПК
України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову
допомогу у розмірі 100 грн / а.с. 8 /, витрати по оплаті
судового збору / державного
мита/ у розмірі 17 грн та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 15 грн / а.с.1,2 /.

Керуючись ст.62
Конституції України ,ст.ст. 23,1167
ЦК України ,постановою №4
Пленуму Верховного Суду України "
Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової шкоди/
" від 31.03.1995 року / із змінами,
внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року/ постановою
№7 Пленуму
Верховного Суду України "
Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі , гідності і
ділової репутації громадян та організацій" від 28.09.1990 року / із змінами,
внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 04.06.93 року, №4 від 31.03.95 року, № 14 від 25 .12.96 року, №12 від 03.12.97 року/, ст.ст. 10, 62,212 - 215 ЦПК
України ,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок
відшкодування завданої моральної шкоди 1000
/ одну тисячу / грн
,судові витрати по оплаті судового збору 17
/сімнадцять / грн,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 15 / п'ятнадцять /грн
та по оплаті правової допомоги 100
/сто / грн, а всього 1132 /одну тисячу сто
тридцять дві/ грн.

4

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення ,а апеляційна скарга -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляцію, які подаються в
апеляційний суд Одеської області через Красноокняняський районний суд.