Справа №22ц-507/2007 р.        Суддя по 1-й інстанції: Андрощук В.В.
Категорія 16                                 Доповідач
апеляційного суду:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О., суддів Довжук Т.С., Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за участю представника позивача Штокало О.В. та відповідачки ОСОБА_1, розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою

ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»

на рішення Центрального районного суду від м. Миколаєва 19 грудня 2006 p., ухвалене за
позовом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, спричинених безобліковим
споживанням електроенергії,

встановила:

В квітні 2006 р. ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося з позовом до ОСОБА_2
про стягнення матеріальних збитків, спричинених безобліковим споживанням
електроенергії.

Позивач зазначав, що відповідно до договору відповідачка є споживачем
електричної енергії за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1.

03 березня 2005 р. контролерами філії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» у м.
Миколаєві при проведенні перевірки в квартирі, яка належить відповідачці, було
виявлено безоблікове споживання електроенергії шляхом заземлення нульового
проводу електропроводки в схованому місці. Внаслідок цього ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго» спричинені матеріальні збитки на суму 1959 грн.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Центрального районного суду від 19 грудня 2006 р. позовні вимоги
ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго» з ОСОБА_2. і ОСОБА_1
в солідарному порядку 1000 грн. в відшкодування збитків, завданих без
обліковим споживанням електроенергії.

В апеляційній скарзі ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апелянт
посилається на те, що судом при вирішенні спору допущено порушення вимог
матеріального закону.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення представника ВАТ «Миколаївобленерго», відповідачки,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню із ухваленням нового
рішення із наступних підстав.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», суд виходив з того, що
оскільки доведено факт порушення Правил ОСОБА_2. і ОСОБА_1., які є
споживачами електроенергії, то відповідно до умов договору та Правил на них
слід покласти обовязок по відшкодуванню в солідарному порядку матеріальних
збитків, спричинених позивачу безобліковим споживанням електроенергії.

Проте з таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам
справи і вимогам матеріального закону, що в відповідності до п.п.3, 4 ЦПК є
підставою для скасування рішення і ухвалення нового.

Із матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1. і ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» перебувають у
договірних відносинах, зміст яких визначається Правилами користування
електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1999 р. (далі - Правила).

Пункти 42,48
Правил покладають на споживача обов'язок щодо збереження приладів обліку і
пломб, а також відповідальність за порушення Правил, зокрема, за розкрадання
електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і
споживання електричної енергії без приладів обліку.

Саме порушення
цих вимог є підставою для обчислення розміру відшкодування збитків з
застосуванням Методики обчислення розміру відшкодування збитків
енергопостачальну внаслідок порушення споживачем Правил користування
електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ від 22
листопада 1999 р. №1416 та оплати споживачем додаткового рахунку у встановлений
строк.

Судом
встановлено, що 3 березня 2005 р. при перевірці дотримання діючих Правил за
адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_1, яка фактично проживає в даному жилому приміщенні, було
виявлено без облікове споживання електричної енергії шляхом заземлення
нульового проводу електропроводки в схованому місці, про що було складено акт.
Сума матеріальних збитків за розрахунком позивача становить 1959 грн.

Судом також
встановлено і це не заперечував представник позивача, що безоблікове споживання
електроенергії в квартирі, власником якої є ОСОБА_2., мало місце з вини ОСОБА_1, яка не є
абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго».

Оскільки позивач
не довів, що ОСОБА_2. порушила Правила користування електричною енергією, то у
суду першої інстанції не було підстав для стягнення з останньої збитків,
спричинених позивачу.

Відповідно до
змісту ст. 1190 ЦК солідарну
відповідальність в спричиненні збитків несуть особи, які спільно заподіяли
шкоду.

Покладаючи на
відповідачів солідарну відповідальність, суд не встановив факту спільності дій
відповідачів.

Враховуючи
наведені обставини, колегія суддів вважає, що в відповідності до ст. ст. 1166,
1192 ЦК обов'язок
по відшкодуванню матеріальних збитків, спричинених позивачу, слід покласти на ОСОБА_1.

Однак, враховуючи важке матеріальне становище ОСОБА_1, яка є
пенсіонеркою за віком, не працює, колегія на підставі ст. 1193 ЦК вважає за
можливе зменшити розмір шкоди, яка підлягає стягненню з останньої на користь

В задоволенні позовних вимог ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»  до
ОСОБА_2. відмовити.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» задовольнити частково. Рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2006 р. скасувати і ухвалити нове
рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» 1000 (одну тисячу) грн. в відшкодування
матеріальних збитків, спричинених безобліковим споживанням електроенергії.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави судовий збір в сумі 51 (п'ятдесят одної) грн.

В задоволенні позовних вимог ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»
до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня його проголошення.