УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року березня місяця 13 дня колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді

Новікова Р.В.

Суддів

Берещанської І.І., Сокола B.C.

При секретарі

Урденко Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання за
апеляційною скаргою відповідача на рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 25.10.2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання, укладеного сторонами 15.10.2004
p., згідно з
яким позивачка передала відповідачу 63/100
частки домоволодіння з надвірними спорудами за адресою:АДРЕСА_1, а
відповідач, в свою чергу, зобов'язався забезпечувати позивачку їжею, одягом,
постійно доглядати і забезпечувати іншою необхідною допомогою, а так само
надавати їй гроші в сумі 200 грн. на місяць. Позивачка посилалася на те, що
ОСОБА_2 не виконує свої обов'язки за договором.

Рішенням
Київського районного суду м. Сімферополя від 25.10.2006 року позов задоволено.

В апеляційній
скарзі відповідачем ставиться питання про скасування рішення суду, з тих
підстав, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам
закону.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Ухвалюючи
рішення, суд виходив з того, що між сторонами 15.10.2004 р. був укладений нотаріально посвідчений договір
довічного утримання, відповідно до якого позивачка передала відповідачу 63/100 частки
домоволодіння з надвірними спорудами за адресою:АДРЕСА_1, а відповідач, в свою
чергу, зобов'язався забезпечувати позивачку продуктами харчування, одягом,
постійно доглядати і забезпечувати іншою необхідною допомогою, а так само
надавати їй гроші в сумі 200 грн. на місяць.

Справа № 22-896/2007                                         Головуючий
по першій інстанції

Кукта М.В.

Доповідач Берещанська І.І.

Судом було
встановлено, що відповідач свої обов'язки відповідно до зазначеного договору не
виконував. Тому, посилаючись на письмові докази, показання свідків, яким була
дана належна оцінка, ст. ст. 755,
756 ЦК України, суд дійшов правильного висновку про необхідність задоволення
позову ОСОБА_1, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до
вимог статей 755, 756 ЦК
України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням
суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору
довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності
на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому
разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не
підлягають поверненню.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у
справі й щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає
спір.

Представлені
відповідачем в ході судового розгляду справи квитанції (а.с. 45 -50), які на
його думку підтверджують факт матеріальної допомоги ОСОБА_1 у відповідності до
умов вказаного договору, не свідчать про належне виконання цього договору, так
як грошові перекази були зроблені відповідачем лише після звернення позивачки
до суду з цим позовом.

Крім того,
обґрунтовано судом першої інстанції не були взяті до уваги представлені ОСОБА_2
документи, які начебто підтверджують факт купівлі для позивачки продуктів
харчування та медикаментів, так як не містять даних про те, що відповідач саме
для позивачки придбав зазначене.

За таких обставин і враховуючі безпідставність доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що відповідачем не було надано достатньо
доказів належного виконання договору довічного утримання і тому рішення суду є
законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування.

На підставі
вказаного і керуючись статтями 303,
307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Сімферополя від 25.10.2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців.

Справа № 22-896/2007

Головуючий по першій інстанції

Кукта М.В.

Доповідач Берещанська І.І.