Справа № 22-Ц-448/07                        Головуючий   суду І інстанції - Димитров B.I.
Категорія 36                                              Доповідач
апеляційного суду -  Шолох З.П.
Рішення

Іменем України

23 березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого   - Паліюка В.П.,

суддів - Шолох
З.Л., Лівійського І.В.,

при
секретарі судового засідання - Негрун І.О., за участю :

·
позивачки ОСОБА_2.,

·
відповідача ОСОБА_1,

розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м. Миколаєві   цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на    рішення
Ленінського  районного  суду м. Миколаєва    від
17 січня 2007 року у справі за

позовом
ОСОБА_2 до   ОСОБА_1   про стягнення аліментів на малолітню   дитину,

встановила:

7  грудня 2006 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до

ОСОБА_1
про   стягнення аліментів   на малолітню   дитину.

Позивачка зазначала, що з 24 вересня 2005 року перебуває у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини припинили, а тому відповідач з
сім'єю не проживає та дитину не утримує.

Посилаючись на викладене, просила стягнути аліменти з відповідача на
утримання дитини у твердій грошовій сумі - по 600 грн. щомісячно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2007 року
вимоги позивачки задоволені частково. Стягнуто аліменти на утримання дитини з
відповідача на користь позивачки по 435 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

8  апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на необґрунтованість

рішення суду, просив його скасувати та постановити нове
про стягнення з

нього аліментів   у
розмірі   1А частини   від усіх видів його заробітку.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_2., суд правомірно виходив з того, що відповідач
зобов'язаний   утримувати свою малолітню
дитину.

Водночас, визначаючи спосіб стягнення аліментів на
утримання

дитини у твердій грошовій сумі, суд послався на ст. 184
СК України та

вважав, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. В
зв'язку з чим,

як   він   вважав,
стягнення   аліментів   у
дольовому      відношенні               буде ускладненим   або неможливим.

Між тим, з таким висновком суду щодо способу стягнення аліментів, колегія
суддів погодитися не може, оскільки він не відповідає фактичним обставинам
справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач
знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року.ІНФОРМАЦІЯ_1 в них
народилася донька ОСОБА_3, яка знаходиться на утриманні тільки у позивачки.
Відповідач не приймає участі в утриманні доньки, оскільки не працює, заробітку
(доходу) не має, на обліку в центрі зайнятості населення, як особа, що шукає
роботу, не знаходиться. Проживає разом зі своїми батьками.

У відповідності до ст. 180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку
визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій
грошовій формі (ч. З ст. 181 СК України).

При визначенні розміру аліментів, згідно ст. 182 СК України, суд враховує
стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини,
що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за
винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як
аліменти на дитину, визначається судом.

З врахуванням викладеного, а також даних про відсутність на час розгляду
справи у відповідача заробітку (доходу), колегії суддів вважає, що визначення
способу стягнення аліментів в розмірі ¼  частини від усіх
видів його заробітку (доходу) найбільш повно відповідатиме охоронюваним
інтересам дитини та позбавить в подальшому позивачку (або відповідача)
необхідності звернення до суду з вимогами про зміну розміру аліментів при зміні
заробітку відповідача.

Таким чином, рішення районного суду підлягає скасуванню на підставі п. З
ч.І ст. 309 ЦПК України з постановлениям
нового судового рішення про стягнення аліментів з відповідача у дольовому
відношенні від його заробітку.

Керуючись ст.
ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2006 року
скасувати та постановити нове судове рішення.

Стягувати аліменти з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Миколаєва, на користь ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1Л частини з усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 7 грудня 2006 року і до повноліття дитини, але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 51 грн.
судового збору на користь держави та 7,50 грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення судового розгляду справи.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.