Справа № 22ц - 956/07                         Головуючий у 1
інстанції - Костюкевич О.К.
Доповідач - Шевчук Л.Я.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

2007 р.
листопада 20
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.

суддів Свистун О.В., Подолюка В.А.

при секретарі Матюхіній О.Г.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - ОСОБА_3

особи, яка не брала участь у справі -
ОСОБА_4

представника ОСОБА_4 -  ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду від 2 листопада 2006 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду
від 2 листопада 2006 року, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення, задоволено.

Встановлено факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала однією сім'єю з
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_1 з 1997 року та перебувала
на його утриманні.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_4, яка не брала участь у
справі, посилається на незаконність рішення суду в частині встановлення факту
постійного проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_6 із-за порушення судом
норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування
рішення суду в цій частині з ухваленням нового рішення та зазначає, що суд
дійшов неправильного висновку, що ОСОБА_1 постійно проживала однією сім'єю з
ОСОБА_6 в його квартирі, оскільки останній на час приватизації жилого
приміщення проживав однією сім'єю з іншою особою.

В судовому засіданні ОСОБА_4 і її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу
підтримали і просили її задоволити, ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 апеляційну
скаргу заперечили, представник заінтересованої особи ОСОБА_3 апеляційну скаргу
визнав.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1  перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6
з 13 червня 2006 року, проживала разом з ним з 1997 року до дня його смерті та
перебувала на його утриманні.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід задоволити частково, а рішення суду першої
інстанції в частині встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки скасувати із залишенням в  цій
частині заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про
встановлення факту постійного проживання в жилому приміщенні та перебування на
утриманні.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне
значення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 13 червня 2006 року, проживала з ним до дня
його смерті та перебувала на його утриманні.

На підставі наведеного суд встановив факт, що ОСОБА_1 постійно проживала
однією сім'єю з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 з 1997 року.

Проте, такі висновки судом зроблені з порушенням вимог закону.

Так, у частині 1 статті 256 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають
юридичне значення та перелік справ про встановлення фактів, що розглядаються
судом у порядку окремого провадження, зокрема, суд розглядає справи про
становлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

При встановленні фактів суд не вирішує питання про матеріальні права
заявника.

Всупереч зазначеним вимогам закону суд встановив факт постійного проживання
ОСОБА_1 із ОСОБА_6 в одному жилому приміщенні, тобто вирішив питання про права
заявника ОСОБА_1 на житлове приміщення.

Згідно із п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу судом можливе у випадку, коли потрібно
вирішити питання про розподіл спільно набутого майна, при вирішенні питання про
спадкування за законом у четвертій черзі.

Отже, суд, встановивши факт постійного проживання заявника однією сім'єю із
спадкодавцем ОСОБА_6 в жилому приміщенні, вирішив питання про матеріальні права
заявника, а саме про права заявника на жиле приміщення, тобто, суд вирішив спір
про право, який розглядається в порядку позовного, а не окремого провадження.

Стаття 235 ЦПК України передбачає, що, якщо під час розгляду справи у
порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Таким чином, у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права, а саме
ст.235 ЦПК України, рішення місцевого суду в частині встановлення факту
постійного проживання в жилому приміщенні підлягає скасуванню із залишенням
заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.235, 307, 310, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 2 листопада 2006 року в частині
встановлення факту постійного проживання в жилому приміщенні скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання в жилому
приміщенні залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
/-/ Шевчук Л.Я.

Судді
/-/ /-/        Свистун О.В., Подолюк В.А.

Оригіналу
відповідає:

Суддя
апеляційного суду
Л.Я.Шевчук

Друк.бсф.