Справа
№ 22-ц-1504/2007р.                                                      Головуючий
1 -ої інст. Нестерцова Н.В.
захист честі, гідності                                                                Доповідач:
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2007 року                                                                                              м.
Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Макарова Г.О.

Суддів - Кокоші В.В.

Хорошевського О.М. при секретарі - Уманській М.П. розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 січня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до редакції газети „Зміївський кур'єр",
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:
1 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до редакції газети
„Зміївський кур'єр", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., обґрунтовуючи
свої вимоги наступним.

З січня 2006 року він, ОСОБА_1, займає посаду начальника
державної виконавчої служби у Зміївському районі Харківської області.

В вересні 2006 року державний службовець ДВС у
Зміївському районі Харківської області був затриманий при отриманні хабара і з
цього питання проводиться слідство. Жодних підозр, чи тим більше обвинувачень з
боку органів слідства в причетності до вказаних подій йому, як начальнику ДВС у
Зміївському районі Харківської області, пред'явлено не було. Дій чи
бездіяльності, які б могли скомпрометувати його, як громадянина, державного
службовця та начальника ДВС у Зміївському районі Харківської області ним
вчинено не було. Однак, в газеті „Зміївський кур'єр" №НОМЕР_1 була
надрукована стаття ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій спеціальним кореспондентом ОСОБА_2 зі
слів директора ВАТ „Держплемзавод" Червоний велетень" - ОСОБА_3,
викладені обставини відносно нього, які не відповідають дійсності, порочать
його честь,

гідність
як громадянина та ділову репутацію, як начальника державної виконавчої служби у
Зміївському районі Харківської області.

Директором ВАТ „Держплемзавод" Червоний велетень" ОСОБА_3 було
встановлено своє бачення вказаних подій, які ОСОБА_2. виклала на сторінках
газети „Зміївський кур'єр" як встановлені слідством факти, взявши на себе
повноваження слідчого та суду, та звинуватила його в організації злочину,
передбаченого Кримінальним Кодексом України.

Зокрема нею в затверджувальній формі, як організатор вказаних подій був
вказаний начальник державна виконавча служба в Зміївському районі Харківської
області, а саме: „Зовсім нещодавно склалась неприємна ситуація, коли за
накопичені раніше борги господарством, що склали 278 000 грн., Державна
виконавча служба в Зміївському районі наклала арешт на весь рахунок і два
комбайни господарства. Арешт з рахунку, як і необхідні для погашення кошти, не
знімались протягом двох з половиною тижнів. Час йшов. Здивуванню ОСОБА_3 не
було меж, коли він почув у своєму кабінеті від працівників державної виконавчої
служби пропозицію надати їм кругленьку суму у розмірі ІбООу.о. ..."

„Саме в процесі передачі цих грошей зловмисників і було затримано з
вилученням речових доказів. Гроші були помічені. їх руки, відповідно, теж.
Сміливість хлопців кудись негайно поділась, і у всьому вони звинуватили свого
начальника, який подав ідею миттєвого збагачення, і з яким молоді люди
планували розділити здобуту кругленьку суму", - розповідає ОСОБА_3."

Відповідач ОСОБА_3 безперечно має право на свою власну думку вказаних
подій, вказував позивач. Тим не менше, він не має права голослівно
звинувачувати його, як начальника виконавчої служби у Зміївському районі
Харківської області в причетності до вчинення злочину.

Відповідачка, ОСОБА_2, виклавши на сторінках газети „Сюжет голлівудського
детективу", взяла на себе повноваження суду та визнала його, позивача,
організатором злочину та нав'язала свою думку тисячам читачів, серед яких є
члени його сім'ї, родичі, друзі, знайомі, а також громадяни, які його знають
особисто і не знають взагалі. Він опинився в такій ситуації, що не вчинивши
протиправних дій, вимушений був виправдовуватися.

Більш того, він не один рік займав посаду начальника
відділу по боротьбі з корупцією Управління по боротьбі з організованою
злочинністю Харківської області та інші керівні посади, має звання полковника
міліції. Тому зазначена стаття це не тільки неповага до його честі, гідності, а
й образливі відомості, які шкодять його діловій репутації, як начальника ДВС у
Зміївському районі Харківської області.

Таким чином діями відповідачів йому спричинено моральну
шкоду.

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнала, посилаючись на те,
що в статті була дослівно передана пряма мова ОСОБА_3 щодо обставин отримання
державними службовцями хабара, і що в статті вона жодного разу не назвала
прізвище позивача та його посаду і не розповсюджувала відносно нього будь-якої
інформації взагалі. Вона вважає, що позов базується на припущені, коли читачі
можуть гадати про те, за якого саме начальника йдеться в статі. Під час статті
та її публікації вона не мала на меті принизити честь, гідність і ділову
репутацію позивача.

Представник редакції газети „Зміївський кур'єр" - Колпаков К.М. позов не визнав
та надав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_2 Він стверджував, що з етичних
міркувань в статті не було названо прізвище та повна назва посади керівника
державної виконавчої служби, працівники якої були затримані за отримання
хабара.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив,
заперечень не надав.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області
від 22 січня 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане вище рішення
скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та
наданим по справі доказам. Він надав відповідні докази, що мало місце поширення
відомостей викладених неправдиво, які ганьблять його честь, гідність, ділову
репутацію і які завдали йому моральної шкоди, а відповідачі не довели, що
поширена інформація є достовірною. Висновок суду, що поширення відомостей не
стосується його, позивача, суперечить змісту цієї статті, а в статті вказано на
скоєння злочину саме начальником державної виконавчої служби у Зміївському
районі Харківської області. Крім того державна виконавча служба у Зміївському
районі лише одна і єдиним та безпосереднім її начальником є він, позивач.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 275, 276, 2830, 297, 299 ЦК України та п.п.
2, З, 6, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 28.09.1990 р. „Про
застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової
репутації громадян та організацій" (з наступними змінами) кожен має право
на повагу до його гідності та честі, та на недоторканність своєї ділової
репутації. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації.

Фізична
особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних
посягань інших осіб. Якщо дії необхідні для негайного поновлення порушеного
особистого немайнового права фізичної особи не вчиняються, суд може постановити
рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної
шкоди, завданої його порушенням.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення
про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною.
Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила
інформацію.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих засобах
масової інформації має право на спростування недостовірної інформації
здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права
завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Моральна шкода
відшкодовується грішми або в іншій спосіб.

До відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті з них, що принижують
честь, гідність і ділову репутацію громадянина в громадській думці чи думці
окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття
та принципів людської моралі.

Відомості, що порочать особу повинні спростовуватись у спосіб найбільш
близький до способу їх поширення.

Відмовляючи позивачеві в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що в статті спеціальний кореспондент газети „Зміївський
кур'єр" зазначила власне бачення негативних явищ суспільства та
процитувала висловлення голови правління ВАТ „Держплемзавод" Червоний
велетень" ОСОБА_3 щодо обставин в яких він безпосередньо приймав участь, і
останнім не викладались обставини відносно ОСОБА_1., як начальника ДВС у
Зміївському районі Харківської області. ОСОБА_2. і ОСОБА_3 не вказували на
позивача, як на організатора злочину, та не звинувачували саме ОСОБА_1, як
начальника ДВС У Зміївському районі Харківської області в причетності до
вчинення злочину, оскільки в статті не вказане прізвище та назва посади їх
начальника. Крім того, суд першої інстанції вважав недоведеним, що поширення
інформації про отримання хабара в статті ОСОБА_2 написаної зі слів ОСОБА_3 стосується
позивача та порочать його честь, гідність і ділову репутацію, спричиняє
моральну шкоду.

Але з цими висновками погодитися не можна, оскільки вони не відповідають
обставинам справи та наявним в ній доказам.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та
невідповідність висновків

суду   обставинам
справи,   порушення   або
неправильне   застосування   норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 займає
посаду начальника державної виконавчої служби у Зміївському районі Харківської
області.

В газеті „Зміївський кур'єр" , що є юридичною особою, за №НОМЕР_1 було
опубліковано статтю спеціального кореспондента ОСОБА_2 під назвою ІНФОРМАЦІЯ_1.

У розділі вищевказаної "статті „Справа про зелені врожаї" у жанрі
місцевого детективу" спеціальний кореспондент газети „Зміївський
кур'єр" - районної газети, яка входить в кількості 4500 грн., з висловлень
голови правління ВАТ „Держплемзавод" Червоний велетень" ОСОБА_3
поширила відомості про те, що начальник ДВС у Зміївському районі, яким є
позивач - ОСОБА_1, був організатором злочину в отриманні хабара працівниками виконавчої
служби. Ці відомості порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача та
не відповідають дійсності.

Внаслідок порушення особистого немайнового права,
позивача, йому завдано моральну шкоду.

Ці обставини стверджуються: - фактичними даними які містяться
в статті районної газети „Зміївський кур'єр", що є юридичною особою, за
№НОМЕР_1 спеціального кореспондента ОСОБА_2 під назвою ІНФОРМАЦІЯ_1 у розділі
„Справа про зелені врожаї"" про те, що начальник ДВС у Зміївському
районі ОСОБА_1 був організатором злочину в отриманні хабара працівниками
виконавчої служби, а саме: „Зовсім нещодавно склалась неприємна ситуація, коли
за накопичені раніше борги господарством, що склали 278 000 грн., Державна
виконавча служба у Зміївському районі наклала арешт на весь рахунок і два
комбайни господарства... Здивуванню ОСОБА_3 не було меж, коли він почув у
своєму кабінеті від працівників державної виконавчої служби пропозицію надати
їм кругленьку суму у розмірі 1600 у.о. ... Саме в процесі передачі цих грошей
зловмисників і було затримано з вилученням речових доказів... Сміливість
хлопців кудись негайно поділась, і в усьому вони звинуватили свого начальника,
який подав ідею миттєвого збагачення, і з яким молоді

люди
планували розділити здобуту кругленьку суму" , - розповідає ОСОБА_3.

Тобто, ця публікація була спрямована на висвітлення персональних даних
позивача, його вчинків з професійної діяльності, та додержання законів і
моральних принципів, а тому предметом поширених ЗМІ відомостей буде особа
позивача та факти з його життя, а не такий факт, як існування певним чином
сформованої громадської думки і не така подія, як її оприлюднення, та не такі
суспільні явища, про які свідчать поширення цих думок і переконань.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов помилкового
висновку, що предметом поширених ЗМІ відомостей не є особа позивача.

·
поясненнями відповідачки ОСОБА_2, представника редакції
газети „Зміївський кур'єр", з яких вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду
начальника державної виконавчої служби у Зміївському районі Харківської
області. Даних про те, що він скоїв злочин вони не мають. В статті не було
вказано, що саме ОСОБА_1 скоїв злочин;

·
даними протоколу судових засідань, та повідомлень про
розгляд справи, з яких вбачається, що ОСОБА_3 належним чином повідомленого про
час, дату і місце розгляду справи, до суду не з'явився, заперечень на позов не
надав, як не надав і відповідних доказів про те, що поширення відомостей у
вказаній статті відносно позивача відповідають дійсності;

·
даними протоколу судового засідання в частині пояснень
відповідачів, та подання заперечень відповідачів про спільність намірів і дій
щодо позивача.

Таким чином, з огляду на викладене судова колегія вважає, що розповсюджена
в ЗМІ інформація відносно позивача була поширена і чітко вказувала на скоєння
ним конкретного злочину, а доводи суду першої інстанції про те, що позивачем не
доведено про розповсюдження цієї інформації стосовно нього - такими, що не
відповідають дійсності.

Матеріали справи не містять даних про те, що відповідачі
ОСОБА_2. та редакція газети „Зміївський кур'єр" діяли сумлінно, робили
перевірку вказаних даних з найбільш достовірних джерел, що також свідчить про
спільність намірів відповідачів щодо позивача, та наявність умислу до поширення
інформації згідно ч.ч. 4, 5, 6 ст. 17 Закону України „Про державну підтримку
засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Оскільки при розгляді справ про захист честі, гідності та
ділової репутації громадян застосовуються принципи вини відповідачів, виходячи
з того, що вина входить до предмету доказування по справі, а відповідачі не
довели, що оспорювана інформація відповідає дійсності, вони повинні нести
відповідальність за розповсюдження недостовірної інформації і зобов'язанні
спростувати її у тому ж ЗМІ, а також відшкодувати моральну шкоду.

Розмір відшкодування моральної шкоди судова колегія визначає в межах
заявлених вимог, а також того, що розповсюджена інформація була конкретною,
чітко вказувала на позивача та стверджувала про скоєння ним конкретного злочину
- організації злочину в отриманні хабара; що недостовірна інформація була
розповсюджена в цілому районі, де позивач проживав довгий час та працював в
міліції на різних керівних посадах; що газета „Зміївський кур'єр"
друкується тиражем 4500 екземплярів; відношення відповідачів до поширеної .
інформації, які вважали, що ця публікація не порушує прав відповідача. При
цьому судова колегія враховує вимоги розумності і справедливості та роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.п. 2, 3, 9, 10, 11 постанови
№ 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) та
вважає, що стягненню підлягає моральна шкода в розмірі 3000 грн. в солідарному
порядку, оскільки шкода заподіяна внаслідок спільних намірів і дій
відповідачів.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню
на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору та витрат з інформаційно.- технічного забезпечення в сумі 180
грн. 50 коп. (а.с. 1, 2, 18, 68, 69, 70).

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п.2 ч.І ст. 307, п.п. . З, 4 ч.І,
ч.ч. 2 , 3 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 321, 322, 324, 325
ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 січня 2007
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до редакції газети „Зміївський кур'єр" ,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково.

Інформацію викладену в статті „ІНФОРМАЦІЯ_1"
Червоний велетень" працюють прекрасні люди, які збирають високі врожаї,
закладають фундамент  під  наступний,
розвивають  високорентабельне  тваринництво
і

ведуть
боротьбу з корупцією, зокрема з хабарниками" у розділі „Справа про зелені
врожаї"" у жанрі місцевого детективу" газети „Зміївський
кур'єр" №НОМЕР_1 на 3-ій сторінці „і в усьому вони звинуватили свого
начальника, який подав ідею миттєвого збагачення, і з яким молоді люди
планували розділити здобуту кругленьку суму" визнати недостовірною та
такою, що не відповідає дійсності та порочить честь, гідність та ділову
репутацію начальника державної виконавчої служби у Зміївському районі
Харківської області, ОСОБА_1.

Зобов'язати редакцію газети „Зміївський кур'єр" спростувати в газеті
„Зміївський кур'єр", не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної
сили на третій сторінці, на тому ж місці шпальти, де містилася інформація, яка
спростовується, тим же шрифтом під заголовком „СПРОСТУВАННЯ": Інформацію
викладену в статті ІНФОРМАЦІЯ_1 у розділі „Справа про зелені врожаї""
у жанрі місцевого детективу" газети „Зміївський кур'єр" №НОМЕР_1 на
3-ій сторінці „і в усьому вони звинуватили свого начальника, який подав ідею
миттєвого збагачення, і з яким молоді люди планували розділити здобуту
кругленьку суму" вважати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності
та порочить честь, гідність та ділову репутацію начальника державної виконавчої
служби у Зміївському районі Харківської області , ОСОБА_1" без будь-яких
скорочень чи інших змін у тексті.

Стягнути з редакції газети „Зміївський кур'єр" , ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_1 3000 грн. в відшкодування моральної
шкоди.

В іншій частині
в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України,
з редакції газети „Зміївський кур'єр", ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 430 грн. 50 коп. по 143 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили
з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ним законної сили.