У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 листопада 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого - Гнатенка А.В.,

суддів:              Барсукової
В.М.,    Гуменюка В.І.,

Данчука
В.Г.,          Косенка В.Й., -

розглянувши в  судовому засіданні
справу за позовом Житомирської митниці до ОСОБА_1 про стягнення митного збору
за зберігання майна на складі,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року Житомирська
митниця звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відносно
відповідача було складено протокол про порушення митних правил, передбачених
ст. 353 МК України, і на підставі ст. 377 МК України у ОСОБА_1 вилучено трактор
МТЗ та передано для зберігання на склад митниці. За час зберігання
транспортного засобу було нараховано митний збір в сумі 2 875 грн. 60 коп.,
який відповідач не сплатив.

Рішенням Народицького районного
суду від 2 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від             16
січня 2007 року, позов задоволено.

У поданій касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом установлено, що відносно
відповідача було складено протокол про порушення митних правил за ст. 353 МК
України та 25 жовтня 2005 року вилучено трактор МТЗ-80, що є предметом
порушення митних правил. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від
23 грудня 2005 року відповідача визнано винним в скоєнні правопорушення,
передбаченого ст. 353 МК України та піддано штрафу в сумі 3 400 грн. З акта
державного виконавця, розрахунку митного збору вбачається, що  трактор МТЗ-80 знаходився на зберіганні  на складі митниці і за період з дня його
вилучення до дня розгляду справи нараховано митний збір за зберігання в сумі 2
875 грн. 60 коп.

Задовольняючи позов, суд виходив
з того, що витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою
щодо якої винесено постанову про накладання стягнення.

При встановленні зазначених
фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального закону, висновки
суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині не можна визнати підставами для скасування судових рішень
в касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги також
не дають підстав для висновку, що судами
про розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст.ст. 338, 341 ЦПК України як підстави
для скасування рішень.

За таких обставин рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права й підлягають
залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. 336  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Народицького районного суду від 2
листопада 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.В. Гнатенко

Судді:                                                                            В.М.
Барсукова

В.І.
Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко