УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Києві 26 вересня             2007 року справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_4, комунальне підприємство "Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації", комунальне підприємство
"Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" - про визнання
недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: приватний нотаріус Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, комунальне підприємство "Рівненське обласне
бюро технічної інвентаризації" - про визнання недійсним договору дарування
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Рівненської області
від 22 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що на підставі договору дарування, укладеного 27 травня 1999
року між ОСОБА_2  і нею, вона є власницею
будинку  АДРЕСА_1.

Проте у жовтні 2003 року ОСОБА_2  без
її відома уклав з  ОСОБА_3 договір
купівлі-продажу вказаного будинку.

Просила позов задовольнити, визнати зазначений договір недійсним.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, зазначаючи, що  укладений 27 травня 1999 року договір
дарування спірного будинку є незаконним, таким, що укладений без його волевиявлення
та у стані, коли він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними.

Просив визнати договір дарування спірного будинку недійсним.

Рішенням  Рівненського міського
суду  від 3 листопада 2006 року  позов ОСОБА_1. задоволено, визнано недійсним
договір купівлі-продажу будинку, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2007
року  зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано й ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1.
відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним договір
дарування спірного будинку.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1.  посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить питання про
скасування рішення суду апеляційної інстанції і залишення в силі рішення суду
першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави
для  скасування  судового рішення  відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2007 року відхилити і залишити вказане судове
рішення  без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук