Справа №
інстанції Мороз Л.І.
Доповідач Звягінцева О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2007 року       Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого Стельмах Н.С., суддів Звягінцевої О.М., Денисенко Л.Л. при секретарі
Андрусь B.C. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
виробнича    експериментальна   фірма
(далі-    ТОВ    ВЕФ)
,Аква   Віта"    про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди

встановив:

в апеляційній
скарзі представник ТОВ ВЕФ „Аква Віта" за довіреністю ОСОБА_2 оспорює
обгрунтованість рішення суду, яким частково задоволено позов, і ставить питання
про його скасування в частині відшкодування моральної шкоди за неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,
невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм
матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Вважає, що
позивач не надав суду доказів заподіяння йому моральних страждань внаслідок ДТП, а суд дійшов
помилкового висновку щодо спричинення їх позивачеві.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

27.03.2006 р. ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначав, що 9.02.2006 р. близько 11 год. 30 хвил. він,
керуючи належним йому на праві приватної власності автомобілі ВАЗ - 21099, № 12000 ЕК,
рухався по вул. Донецькій в с
Ямпіль, Краснолиманського району у напрямку до автошляху „Красний
Лиман-Сіверськ".

На закругленні
дороги зустрічний автомобіль ДАФ 95ХФ 430
„ НОМЕР_1" з напівпричепом-цистерною під керуванням ОСОБА_3
виїхав на смугу його

РУХУ-

Він спробував
запобігти зіткнення, повернув праворуч по ходу свого руху в кучугуру снігу,
однак зустрічний автомобіль, продовжуючи рух, вдарив в ліву задню частину його
автомобіля, спричинивши останньому механічні ушкодження.

2

Відносно водія ОСОБА_3, що порушив п. 13.4
ПДР України, був складений

адміністративний протокол, постановою судді Петровського районного суду він
був

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у

вигляді штрафу

Внаслідок
вказаної ДТП та
пошкодження його автомобіля йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі
2000грн.

Неправомірними
діями відповідача йому спричинено моральну шкоду у розмірі 2000грн., оскільки
він душевно переживав, відчував моральні страждання, був змушений додавати
додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому просив
ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь у відшкодування
матеріальної шкоди- 2000
грн. та моральної шкоди- 2000
грн.

В суді позивач
збільшив свої позовні вимоги, просив стягнути на його користь з відповідача у
"відшкодування матеріальної шкоди 2690,60
грн., моральної шкоди-2000
грн. та 135 грн. - витрат за
проведення експертизи (а.с. 37).
'

Ухвалою
Краснолиманського міського суду від 13.12.2006р. залучено до участі у справі у
якості 3-ї особи, що
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача водія ТОВ
ВЕФ „Аква Віта" ОСОБА_3 (а.с. 74).

Рішенням
Краснолиманського міського суду від 12
січня 2007 року
позов задоволено частково, стягнуто із ТОВ ВЕФ „Аква Віта" на користь
ОСОБА_1 2290,60 грн. -у
відшкодування матеріальної шкоди, 1000
грн. -у відшкодування моральної шкоди, 135 грн. -
витрат за проведення автотоварознавчої експертизи, судовий збір на користь
держави в сумі 51 грн., 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із
роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови „Про
судове рішення" №
11 від 29 грудня 1976 року, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності -
на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Всупереч доводів
скарги, суд першої інстанції повно, всебічно, об'єктивно дослідив обставини
справи, встановленим фактам і доказам надав належну правову оцінку,
застосувавши матеріальний закон, правильно вирішив спір. Висновки суду
відповідають обставинам справи.

Відповідно до
вимог ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав.

3

Моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її cімi'
чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку із знищенням, чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в
інший спосіб.

Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та дутцевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи,
яка завдала моральної шкоди, якщо вина" є підставою для відшкодування, а
також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до
вимог ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями w бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Відповідно до
вимог ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом
встановлено, що 9.02.2006р. приблизно вії год.
30 хвил. на вул. Донецькій в с
Ямпіль Кранолиманського району відбулось зіткнення двох джерел підвищеної
небезпеки: автомобіля ВАЗ-21099, державний номерний знак 120-00 ЕК, що належить
на праві власності позивачеві, і під його керуванням, та автомобіля ДАФ-95 ХФ 430, державний
номерний знак НОМЕР_1, з
напівпричепом-цистерною, що належить ТОВ ВЕФ „Аква-Віта", під керуванням
водія ОСОБА_3, який знаходиться в трудових відносинах з вказаним підприємством.

Внаслідок цієї ДТП
автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Згідно з
постановою судді Петровського районного суду м. Донецька від 14.03.2006р.
ОСОБА_3 за порушення п. 13.4
ПДР України притягнуто до адміністративної відповідальності, і на нього за
ст. 124 КпАП
України накладено штраф в сумі 34
грн.(а.с. 5).

Апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції, враховуючи те, що водій ОСОБА_3 на момент
вказаної ДТП перебував
у трудових відносинах з ТОВ ВЕФ „Аква-Віта", дійшов обгрунтованого
висновку щодо необхідності відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої позивачеві, саме цим підприємством.

Цей висновок суду грунтується на вимогах ст. 1172 ЦК України.

Апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку

про те,
що внаслідок пошкодження автомобіля позивача йому було завдано душевні

страждання,
враховуючи при цьому те, що він є пенсіонером, людиною похилого

віку (1937 року
народження), мешкає зі своєю родиною в с
Ямпіль, що знаходиться

на
значній відстані від м. Красний Лиман, автомобіль потрібен для обслуговування

його
родини; через пошкодження вказаного майна ОСОБА_1 був позбавлений

можливості
користування ним, у зв'язку з чим змушений додавати додаткових

зусиль
для організації свого та своєї родини життя.

При визначенні
розміру заподіяної позивачеві моральної шкоди суд обгрунтовано виходив  з
положень  ст.   23   ЦК  України,   враховуючи
вимоги  розумності  та

4

справедливості,  характер,
глибину,   тривалість  заподіяних
йому  у   зв'язку
із пошкодженням його майна моральних страждань,

За таких обставин суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, дійшов правильного висновку щодо обгрунтованості
позовних вимог і в частині відшкодування спричиненої позивачеві моральної
шкоди.

Доводи скарги не
спростовують правових висновків суду, тому апеляційний суд вважає їх
безпідставними.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314. ст. 315 ЦПК України,

апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу представника ТОВ ВЕФ „Аква Віта" за довіреністю ОСОБА_2 відхилити,
рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 січня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.