Справа
№ 2 -1252 (2007 р.) САКСАГАНСЬКИЙ районний суд м. КРИВОГО РОГУ,
Дніпропетровської області
Н   Н Я ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у
судді                                     -                                     Зубакової В.П.
при секретарі                                              -                                     Хімченко О.М.
позивача                                    -                                     ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної Громади в особі
Саксаганської районной у
місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права
власності на х/г частину квартири в порядку спадкування, суд,
звернулась в суд з позовом до Територіальної Громади в особі Саксаганської районной у місті ради м.
Кривого Рогу про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права
власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування і в
обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ті обставини, що 28 серпня
1976 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, прийняла його прізвище. Дошлюбне прізвище
позивача - ОСОБА_3. Шлюб було зареєстровано Альошинською сільською радою
Ряжського району Рязанської області (актовий запис №5), що підтверджується
копією свідоцтва про одруження. Згідно із розпорядженням (наказом) управління
житлово-комунального господарства № С
- 5894 від 11.10.1993 р. позивачем та ОСОБА_2 було приватизовано квартиру,
яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1. 03 березня 1994 року шлюб
між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про
розірвання шлюбу відділу РАГС Саксаганського РВК було виконано запис за № 155.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Незважаючи на те, що з 03.03.1994 року, ми з ОСОБА_2 розірвали шлюб, по день
смерті ОСОБА_2 ми проживали з ним однією сім'єю, вели сумісне господарство,
позивач знаходилась на повному утриманні ОСОБА_2, більш ніж п'ять років
одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для нею єдиним та основним
джерелом засобів до існування. Цей факт підтверджується наступними доказами: -
актом, що підписаний сусідами, які мешкають в будинкуАДРЕСА_1 в м.Кривому Розі;
показами свідків, копіями позивача та ОСОБА_2
трудових книжок. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно - 1/2 частина квартири,
яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1. Друга 1/2 частина квартири
належить позивачу. Спадкоємців після смерті ОСОБА_2, крім позивача - немає.
Раніше вона не зверталась за оформленням права власності на своє ім'я, оскільки
в цьому не було потреби так як вона вважала, що і так прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_2, оскільки проживає в цій
квартирі, користується всіма речами, в тому числі і речами померлого, здійснюю
періодичні платежі за квартиру. В теперішній час вона звернулась до нотаріуса
за оформленням права власності на квартиру, але в цьому позивачу було
відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. У зв'язку з тим, що позивач з
спадкоємцем проживала однією сім'єю не менш як 5 років до його смерті - часу
відкриття спадщини, позивач, за відсутності інших спадкоємців як за законом так
і за заповітом, є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, як спадкоємець четвертої
черги за законом. Тому вона просить суд встановити
проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 більш ніж п'ять років до його смерті, що відбулась ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за нею
право власності на Уг частину квартири, яка розташована за адресою: м.
Кривий Ріг, АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2
відповідача надала письмове клопотання про визнання позову та про розгляд
цивільної справу без їхньої участі.
У судовому
засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та обґрунтування до них в
повному обсязі. Пояснила, що звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу
з ОСОБА_2 для того, щоб налякати його, так як він зловживав спиртними напоями,
незважаючи, що шлюб їхній був розірваний фактично вони жили однією сім»єю, він
утримував її, так як позивач не працювала через хворобу, вони піклувалися один
про одного, вона його доглядала, поховала його. Фактично вона прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_2, так як являється співвласницею 1/2 частини квартири,
користується всіма речами, які знаходяться в квартирі, в тому числі речами
померлого, тобто, незважаючи на розірвання шлюбу, вони з померлим не
переставали жити однією сім»єю до смерті ОСОБА_2, тому позивач просить суд
встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 03 березня 1994 року до його смерті, та визнати
за нею право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: м.
Кривий Ріг, АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 Крім того, в судовому засіданні
позивач свої позовні вимоги доповнила, просила, в зв»язку з тим, що в приватній
спільній сумісній власності, яка належить їй та померлому ОСОБА_2 не визначені
частки кожного, просить визначити спадкову частку, як 1/2 в спільній сумісній власності, так як домовленості між позивачем та
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про інші частки в приватній спільній
сумісній власності не було.
судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона являється рідною
сестрою позивача. їй достовірно відомо, що позивач та ОСОБА_2, незважаючи на
розірвання шлюбу, проживали однією сім»єю, позивач знаходилася на утриманні
ОСОБА_2, так як через хворобу не працювала, заробіток ОСОБА_2 був єдиним
джерелом існування сестри, у них був спільний бюджет. їй це відомо, так як
вона, через відсутність свого житла, з 1981 по 1995 рік, проживала в квартирі з
ОСОБА_2 і сестрою. Після смерті ОСОБА_2 сестра його поховала, проживає в
квартирі, фактично володіє і розпоряджається всією квартирою, користується
всіма речами, в тому числі і речами свого чоловіка. Крім позивача, других
спадкоємців після смерті ОСОБА_2 ні за заповітом ні за законом немає.
судовому засіданні свідок ОСОБА_5,
яка являється сусідкою позивача і померлого ОСОБА_2 показала суду, що їй
відомо, що до самої смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, вони жили однією сім»єю, ОСОБА_2 піклувався про
позивача, він працював, а позивач через хворобу не могла працювати, вона
піклувалася про ОСОБА_2, як він помер, позивач його поховала, проживає і
користується всією квартирою.
судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка являється сусідкою позивача і померлого
ОСОБА_2 дала суду аналогічні пояснення.
Суд, вислухавши
позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, давши їм належну
оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і
підлягають задоволенню в повному обсязі, тим самим законні права й інтереси
позивача будуть захищені, на наступних підставах.
У судовому
засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1 з 28 серпня 1976 року по 03 березня
1994 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується
копіями свідоцтва про реєстрацію шлюбу та про розірвання шлюбу, (а.с.5,31)
Відповідно до свідоцтва про право власності № 5636 від 17.12.1993 року виданого
Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету
Криворізької міської ради згідно із розпорядженням № С - 5894 від
11.10.1993 року власниками квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг,
являються позивач та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, без визначення часток кожного, (а.с.7) Незважаючи на те, що з
03.03.1994 року, шлюб між ОСОБА_2 та позивачем був
розірваний, по день смерті ОСОБА_2 вони проживали з ним однією сім'єю, вели сумісне господарство, позивач знаходилась на
повному утриманні ОСОБА_2, розірвання шлюбу носило формальний характер,
фактично вони проживали однією сім»єю, у них був спільний
бюджет, заробіток ОСОБА_2 більш ніж п'ять років був для позивача єдиним та основним джерелом засобів до існування,
(а.с.8-23,27) Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно -
1/2 частина квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1.
Друга 1/2 частина квартири належить позивачу. Спадкоємців після смерті ОСОБА_2, ні за законом ні за заповітом, крім позивача - немає.
Позивач поховала ОСОБА_2, проживає в
квартирі, користується всіма речами, в тому числі і речами померлого,
здійснюю періодичні платежі за квартиру. Фактично вона володіє, розпоряджається і користується всією квартирою.
Нотаріусом позивачу було відмовлено в видачі
свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_2, так як позивач
не являється спадкоємцем після його смерті за законом, а заповіту ОСОБА_2 не залишив. У зв'язку з тим, що позивач з спадкоємцем проживала однією сім'єю не менш як 5 років до його смерті - часу
відкриття спадщини, позивач, за відсутності інших спадкоємців як за
законом так і за заповітом, є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, як
спадкоємець четвертої черги за законом.
В зв"язку з тим, що суд вважає факт проживання позивача і ОСОБА_2
однією сім»єю з 03.03.1994 року по день смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
доказаним, тому суд вважає за необхідне встановити
позивачу факт проживання позивача і ОСОБА_2 однією сім»єю з 03.03.1994 року по день смерті ОСОБА_2, який помер
Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у
спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. В зв»язку з тим, що в попередньому
судовому засіданні не встановлено домовленості між позивачем та
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про інші частки в приватній спільній сумісній власності, таким чином суд приходить
до висновку, що частки позивача та ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі
- є рівними, а саме кожному із співвласників належить по 1/2 частині в квартирі
АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі.
Згідно Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в
редакції 2003 року, п.5, Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивач - ОСОБА_1, відповідно до ст.1264 ЦК України являється спадкоємцем за
законом після померлого ОСОБА_2 четвертої черги, як така, що
проживала зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини. Згідно Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, п.5, Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із
спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно
до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно
проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття
спадщини. Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як
на день відкриття спадщини не
менше як п»ять років проживала із спадкодавцем однією сім»єю і у
встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК
України не заявила про відмову від неї а.с. 26)
В зв»язку з тим, що в судовому засіданні визначені частки кожного із
співвласників в квартирі АДРЕСА_1 у м. Кривому
Розі, як рівні, а саме кожному із співвласників належить по 1/2
частині в квартирі АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, суд
вважає за необхідне визначити частку у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як 1/2 частку в
приватній спільній сумісній власності - в квартирі АДРЕСА_1 у
м. Кривому Розі, визнавши за позивачем право власності на вказану
1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Таким чином суд вважає, що позовна заява позивача про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без
шлюбу, визначення частини спадкового майна, визнання права власності на спадкове майно повинна бути задоволена в повному обсязі,
тим самим законні права й інтереси позивача будуть захищені.
Керуючись ст. ст. 41,55,124 Конституції України, ст.ст.364, 368,370,
1261,1268,1270 ЦК України (2003 р.), ст. ст.. 3,10,11,57, 60, 61,197, 212-215,218,222,223 ЦПК
України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіально громади в особі Сакса ганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про
встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без
шлюбу, визначення частки спадкового майна у приватній спільній сумісній власності, визнання права власності на спадкове майно -
задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт проживання однією сім»єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 березня 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визначити частку у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як 1/2 частку в приватній
спільній сумісній власності - в квартирі АДРЕСА_1 у
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину в приватній спільній частковій власності - в квартирі АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, розташованої на сьомому поверсі 9
поверхового житлового будинку, що складається з 3 кімнат
житловою площею 39,0 кв.м, та загальною площею - 58,3 кв.м, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судові витрати віднести на користь
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу, та одночасно копія апеляційної скарги
надсилається особою, яка її подає, до апеляційного суду Дніпропетровської
області.