Справа № 2-450/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

03 травня 2007 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді:               Католікяна М.О.,

при
секретарі:                        Шаметі
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

22 січня 2007 року позивач звернулася до суду із цим
позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що
вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі із серпня 1986 року. Від
шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Стосунки з відповідачем теперішнього
часу розладилися. Позивач з відповідачем проживають окремо одне від одного, не
ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю
позивач не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд
шлюб розірвати.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала.

Відповідач не заперечував проти позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Вказані
вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

В
силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за
позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110
цього Кодексу.

Відповідно
до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з
них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з
02.08.1986 р. Шлюб зареєстровано у відділі ЗАГС Самарського району м.
Дніпропетровська (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, який мешкає з позивачем (а.с. 6).

Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в
родині з різноманітних причин, відсутність бажання створити міцну та дружню
сім'ю сторони з 19.03.2006 р. мешкають окремо одне від одного, шлюбні стосунки
не підтримують, не ведуть спільне господарство.

Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно,
збереження сім'ї неможливе.

За
вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають
задоволенню.

Суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах
РАЦС необхідно покласти на відповідача.

Керуючись
ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 -
60, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, зареєстрований 02 серпня 1986 року у відділі
запису актів громадянського стану Самарського району міста Дніпропетровська,
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 17,00 грн за
оформлення розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий
суддя: