Справа № 2-2048/07.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року
Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді         Зосименко С.Г.

при секретарі                 Карпенко В.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
у місті Дніпропетровську

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього

ОСОБА_4
до виконавчого комітету Індустріальної районної у

місті
Дніпропетровську  ради, третя особа: КП
«Дніпропетровське міжміське бюро

технічної
інвентаризації» про визнання права власності на самочинно збудовані

споруди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року позивачі звернулися до
Індустріального районного суду м.

Дніпропетровська
з позовом  до відповідача про визнання
права власності на

самочинно
збудовані споруди. В позовній заяві позивач і в ході судового

засідання
представник позивачів посилався на те, що
31.05.1956р., згідно з

рішенням
№2440 від 26.12.1955р виконкому АНД районної ради м. Дніпропетровська,

між
виконкомом АНД районної ради м. Дніпропетровська та ОСОБА_5 був

укладений
договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки

площею
576 кв. м. для будівництва особистого житлового будинку на правах

особистої
власності с кількістю кімнат от однієї до п'яти. В 1959 році  на

вказаній
ділянці були збудовані слідуючи споруди: А-1 - житловий будинок,

житловою
площею 26,8 кв. м., загальною площею 41,8 кв. м.; Д - убиральня дощ.,

Е
- літня кухня, И - навіс, Л - навіс, Ж - сарай,
№1-5, І - інші споруди.

Зазначене
домоволодіння, що знаходиться АДРЕСА_1, належало ОСОБА_5 на підставі договору
про

право
забудови, посвідченого 05.06.1956 року Четвертою дніпропетровською

державною
нотаріальною конторою за №2-593, зареєстрованого 29.08.1960 р. КП

«Дніпропетровське
міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі

№110
за реєстровим № 47, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме

майно
за №17122879. В 1980-х роках ОСОБА_5 за свої кошти на території

вказаного
домоволодіння збудувала прибудову до житлового будинку та інші

господарчі
споруди. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.18.01.2007 р. на

вищевказане
майно було оформлено право власності на підставі спадщини за

законом
на її сина ОСОБА_1 в розмірі ? частки, та онуків ОСОБА_4, ОСОБА_2 в розмірі ?
частки кожному (спадкова справа 504/99). При

оформлені
спадщини, в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної

інвентаризації»
було встановлено, що ОСОБА_5 не оформила права

власності
на споруди збудовані нею у 1980 роках. Ії син ОСОБА_1, разом

зі
своїм померлим братом ОСОБА_6, проживали в указаний період в даному

будинку,
допомагали будувати його, та утримувати в належному стані. Крім того

ОСОБА_1
до теперішнього часу проживає у вказаному будинку, в якому він

зареєстрований
з 1979р., постійно витрачає кошти на утримання будинку, що

підтверджує
безперечність факту отримання у спадщину майна ОСОБА_5, їм

та
синами його померлого брата. Просили суд,
визнати право власності на

самовільно
збудовані споруди до житлового будинку А-1 тамбур площею 5,1 кв. м,

коридор
площею 7,8 кв. м, кухню площею 10,9 кв. м, прибудову до житлового

будинку
А1-1 житловою площею 75,8 кв. м, загальною площею 75,8 кв. м, загальною

площею
107,4 кв. м, яка складається з 5-ти житлових кімнат, 3-х коридорів,

ванної
кімнати та кухні, а -1-тераса площею 3,4 кв. м., а1 - 1 - тераса площею

3,8
кв. м., 3 - сарай площею 1,8 кв. м., Г - сарай площею 2,3 кв. м,

розташованих
АДРЕСА_1 за   ОСОБА_1 в розмірі ? частки,
за ОСОБА_2 в

розмірі
? частки, за   ОСОБА_4 в розмірі ? частки
та

визнати
можливим зареєструвати в КП ДМБТІ.

Представник
відповідача у судове засіданні не з'явилася. Надала суду заяву від

25.09.2007
року, в якій зазначено, що відповідач просить розглянути справу за

їх
відсутністю і винести рішення згідно законодавства.

Представник
третьої особи КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної

інвентаризації»
у судове засідання  з'явився. Проти
визнання права власності не

заперечувала.
В іншій частині позовних вимог просила відмовити.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_7 показала, що вона є сусідкою позивачів

ОСОБА_1.
Усі споруди, що знаходяться АДРЕСА_1 будували самі ОСОБА_1.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою

позивачів
ОСОБА_1. Усі споруди будували ОСОБА_1 за свої кошти.

Суд
вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи,

показання
свідків, ознайомившись з заявою відповідача,
дослідивши докази по

справі,
вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що 31 травня 1956 року між

виконкомом
Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська та

ОСОБА_5
був укладений договір про надання у безстрокове користування

земельною
ділянкою для будівництва власного житлового будинку на право

приватної
власності  з кількістю кімнат від одної
до п'яти включно, площею 576

кв.
м., згідно з рішенням №2440 від 26.12.1955р виконкому АНД районної ради м.

Дніпропетровська.
Договір посвідчений  05 червня 1956 року
нотаріусом Четвертої

дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Стрельцовою З.Д.  Згідно

довідки
про землекористування, виданої Управлінням головного архітектора м.

Дніпропетровська,
ділянка, яка розташована в кварталі АДРЕСА_2, знаходиться у користуванні у ОСОБА_5
згідно рішення

№2440
від 26.12.1955 р. виконкому АНД районної ради м. Дніпропетровська. У

1980-х
роках ОСОБА_5 було збудовано самовільно до житлового будинку А-

1
тамбур площею 5,1 кв. м, коридор площею 7,8 кв. м, кухню площею 10,9 кв. м,

прибудову
до житлового будинку А1-1 житловою площею 75,8 кв. м, загальною

площею
75,8 кв. м, загальною площею 107,4 кв. м, яка складається з 5-ти

житлових
кімнат, 3-х коридорів, ванної кімнати та кухні, а -1-тераса площею 3,4

кв.
м., а1 - 1 - тераса площею 3,8 кв. м., 3 - сарай площею 1,8 кв. м., Г -

сарай
площею 2,3 кв. м. у домоволодінні АДРЕСА_1.

Відповідно
до ч. 1 ст.  376 ЦК України  житловий будинок, будівля, споруда,

інше
нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом. Якщо вони збудовані або

будуються
на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без

належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням

будівельних
норм і правил.

ОСОБА_5
було без належного дозволу та затвердженого проекту збудовано

на
земельній ділянці, яка була їй відведена для цієї мети, самочинні будівлі та

споруди.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Згідно
свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2007 року,

спадкоємцем
? частки майна ОСОБА_5,  є її син
ОСОБА_1. Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме

майно,
виданого ДМБТІ 31.03.2007 року, у ОСОБА_1 в приватній власності

знаходиться
? частка домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно
свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2007 року,

спадкоємцем
?  частки майна ОСОБА_5, є її онук
ОСОБА_4. Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

виданого
ДМБТІ 31.03.2007 року, у ОСОБА_4 в приватній власності

знаходиться
?  частка домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно
свідоцтва про право на спадщину за законом від 18

січня
2007 року, спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_5,
є її онук

ОСОБА_2.
Відповідно витягу про реєстрацію права власності на

нерухоме
майно, виданого ДМБТІ 31.03.2007 року, у ОСОБА_2 в приватній

власності
знаходиться ?  частка домоволодіння
АДРЕСА_1.

Відповідно
до технічного висновку державного науково-дослідницького та проектно-

вишуканого
інституту НІІ „Проект реконструкція” Дніпропетровської філії від

27.08.2007
року, самовільно збудовані споруди, розташовані АДРЕСА_1 відповідають
будівельним нормам та придатні

до
вводу в експлуатацію.

Позивачі
є єдиними родичами померлої ОСОБА_5, фактично прийняли

спадщину
після її смерті.

Відповідно
до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'

язки,
що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися

внаслідок
його смерті.

Враховуючи
вище викладене суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права

власності
на самочинно збудовані споруди за спадкоємцями померлої ОСОБА_5 підлягають
задоволенню.

У відповідності з пунктом 10
“Переліку правовстановлюючих

документів,
на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти

нерухомого
майна” - додаток № 1 до “Тимчасового положення про порядок

реєстрації
прав власності на нерухоме майно”, затвердженим наказом Міністерства юстиції
України №7/5 від

07.02.2002р.,
рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого

майна,
є правовстановлюючим документом і підставою для видачі свідоцтва про

право
власності та реєстрації органом виконавчої влади права власності на

зазначені
об'єкти.

Тому
в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають..

Керуючись
ст.ст. 331, 376, 1218, 1225 Цивільного Кодексу України, пунктом 10

“Переліку
правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться

реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого майна” - додаток № 1 до

“Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме

майно”,
затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від

07.02.2002р.,
ст.ст.11,15, 60,61, 88,  212,-215  ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього

ОСОБА_4
задовольнити частково.

Визнати право власності на
самовільно збудовані споруди: до

житлового
будинку А-1 тамбур площею 5,1 кв. м, коридор площею 7,8 кв. м, кухню

площею
10,9 кв. м, прибудову до житлового будинку А1-1 житловою площею 75,8 кв.

м,
загальною площею 75,8 кв. м, загальною площею 107,4 кв. м, яка складається з

5-ти
житлових кімнат, 3-х коридорів, ванної кімнати та кухні, а-1 - тераса

площею
3,4 кв. м., а1-1 - тераса площею 3,8 кв. м., 3-сарай площею 1,8 кв. м.,

Г
- сарай площею 2,3 кв. м, розташованих АДРЕСА_1 за   ОСОБА_1 в розмірі ? частки, за

ОСОБА_2
в розмірі ? частки, за   ОСОБА_4 в
розмірі ? частки.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської

області
через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у

10-ти
денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження

і
подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання

заяви
про апеляційне оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі

10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя

С.Г. Зосименко