Справа № 33ц-569                                                                                                                Головуючий
в 1 інстанції  Хома М.В.
Категорія - 33                                                                                                       Доповідач
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________
е м    У к р а ї н и
21 листопада 2007 року.                                                                                           м.
Колегія суддів з розгляду цивільних
справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в складі:
Русинчука М.М., Расевича С.І., Стрільчука В.А.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до Тернопільської міської ради,
Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації (далі - Тернопільське
БТІ), ОСОБА_3про визнання незаконним та скасування рішення сесії Тернопільської
міської ради від 9 вересня 2004 року, визнання недійсним реєстраційного
посвідчення та визнання права власності на земельну ділянку і за зустрічним
позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1, ОСОБА_2про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою за касаційною скаргою позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2. на
рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 липня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005 року, -

встановила:

В
травні 2005 року ОСОБА_1., ОСОБА_2. звернулися в суд з позовом до Тернопільської
міської ради, Тернопільського міського БТІ, ОСОБА_3  про визнання незаконними та скасування
рішення Тернопільської міської ради від
9 вересня 2004 року в частині передачі у власність Костецькій  земельної ділянки площею 322 м2 по
АДРЕСА_1, визнання недійсним реєстраційного посвідчення, зареєстрованого
Тернопільським міським БТІ 11 лютого 1969 року за № 44, та визнання за ними
права власності на вказану земельну ділянку.

При
цьому посилались на те, що у 1978 року ОСОБА_4 та  ОСОБА_3в порядку покращення житлових умов
отримали квартиру поАДРЕСА_2оскільки будинок по АДРЕСА_1 був непридатним для
проживання. З часу отримання вказаної квартири ОСОБА_3на спірній земельній
ділянці не впорядкувала її, а позивачі з 1978 року користуються даною ділянкою.
Тому просили визнати незаконним та скасувати вказане рішення сесії, визнати
недійсним реєстраційне посвідчення від 11 лютого 1969 року, та визнати за ними
право власності в рівних долях на земельну ділянку площею 322 м2 по
АДРЕСА_1 у м. Тернополі.

6
червня 2005 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом  про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у м. Тернополі, посилаючись на те, що рішенням
сесії Тернопільської міської ради від 9 вересня 2004 року, їй передано у
власність вищевказану земельну ділянку, однак ОСОБА_1. та ОСОБА_2. самовільно
встановили огорожу на частині спірної ділянки, завезли на ділянку пісок і
камінь маючи намір проводити будівельні роботи. Просила усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою шляхом зняття встановленої огорожі та вивезення
піску та каменю.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 6 липня 2005 року в задоволенні
первинного позову відмовлено, а зустрічний - задоволено.

Постановлено
усунути перешкоди у користуванні земельною АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. зняти встановлену ними огорожу із вказаної ділянки та вивезти пісок і
камінь. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2. в користь ОСОБА_3  8,5 грн. сплаченого державного мита.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005 року апеляційну
скаргу позивачів відхилено.

У
касаційній скарзі позивачі ОСОБА_1. і ОСОБА_2. просять скасувати  рішення Тернопільського міськрайонного суду
та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права.

В
запереченні на касаційну скаргу відповідач ОСОБА_3. вказує, що  судові рішення законні та обґрунтовані і є
такі, що відповідають вимогам закону. Просила касаційну скаргу відхилити.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судового рішення відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи в позові ОСОБА_1та ОСОБА_2 і
задовольняючи вимоги відповідача ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що права позивачів не порушені, оскільки відповідачка ОСОБА_3.
у встановленому законом порядку набула права власності на спірну земельну
ділянку, що підтверджується рішенням сесії Тернопільської міської ради від 9
вересня 2004 року.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду і залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею
335 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це стверджується матеріалами справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права Відсутні передбачені ч. 1 ст. 338
ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування.

Доводи
касаційної скарги не спростовують висновки судів.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія -

ухвалила:

Касаційну
скаргу позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 6 липня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді: