Справа
№4.32-1826
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26
лютого   2007 року                                                                            с Покотилівка

Харківський районний суд
Харківської області у складі головуючого судді Назаренка О. В., при секретарі
Шевчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мереф'янської
міської ради Харківського району Харківської області, третя особа ОСОБА_3 про
встановлення факту спільного проживання, визнання права власності на будинок як
за забудовником та визнання права власності на будинок в порядку спадкоємства
за законом, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі
- продажу житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2007
року позивачем до суду подано позов до відповідачів про встановлення факту
спільного проживання, визнання права власності на будинок як за забудовником та
визнання права власності на будинок в порядку спадкоємства за законом. 19
лютого 2007 року ОСОБА_3 подано позов до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору
купівлі - продажу житлового будинку та визнання права власності на житловий
будинок.

В судовому
засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що
житловий будинок що розташований за АДРЕСА_1 побудований ОСОБА_4 в шістдесяті
роки на самовільно зайнятій земельній ділянці, що належала Мереф'янській
міській раді. Вся родина мешкала у зазначеному будинку, але право власності за
забудовником визнане не було про що свідчить довідка КП «ХРБТІ». Рішенням
Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області № 35 від 16
травня 2006 року спірний житловий будинок дозволено зберегти та прийняти в
експлуатацію, але право власності оформлено не було. Після вводу будинку в
експлуатацію право власності також оформлено не . -було, ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_4 номер.
Спадкоємцями-після-смерті ОСОБА_4 залишилися позивач та відповідач по справі,
які у встановлений законом термін до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті батька не звернулися. Спадщину фактично прийняла
позивач по справі бо постійно мешкала разом із спадкодавцем, отримала його
речі. Відповідач по справі від прийняття спадщини відмовився на користь
позивача. Таким чином позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов визнав повністю, та просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник
відповідача Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області
в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1
визнав та просив цивільну справу слухати за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримала свої позовні вимоги, та пояснила що вона та ОСОБА_1, 15 серпня 2006
року уклали договір купівлі - продажу житлового будинку, що розташований за
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 продала
зазначений будинок та отримала від ОСОБА_3 гроші у сумі 31 тисяча 815 гривень,
про що видала розписку. В теперішній час позивач ухиляється від нотаріального
оформлення договору купівлі - продажу житлового будинку за АДРЕСА_1, що змусило
її звернутися до суду з позовом.

Суд, вислухавши
пояснення позивача по справі, яка позов ОСОБА_3 повністю визнала та просила
його задовольнити, третю особу, допитавши свідків по справі, дослідивши зібрані
в справі докази, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що за АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок, який ні за ким не
зареєстрований, про що свідчить довідка КТ «ХРБТІ» № 1134 від 06 лютого 2007
року.

Відповідно до
записів у будинковій книзі будинку, що розташований за АДРЕСА_1, у зазначеному
будинку з 1960 року був зареєстрований ОСОБА_4.

Допитаний у
судовому засіданні свідок ОСОБА_5, підтвердила, що житловий будинок за АДРЕСА_1
збудував ОСОБА_4.

Рішенням
Мереф'янської міської ради Харісівського району Харківської області № 35 від 16
травня 2006 року / протокол № 5/ самовільно збудований житловий будинок літ
«А-1», гаража літ. «Б», сарая літ. «Г», льоха літ. «В», вбиральні літ. «Д», що
розташовані за АДРЕСА_1, дозволено зберегти та прийняти в експлуатацію.

Актом державної
приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в
експлуатацію, житловий будинок, що розташований за АДРЕСА_1 - прийнятий в
експлуатацію.

Відповідно до
ст. 376 ч. З ЦК України,
право власності на самовільно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнано за особою, що здійснила самовільне будівництво на земельній
ділянці, яка не була йому відведена для цієї цілі, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під вже побудоване нерухоме майно.

Відповідно до
ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі,
споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або
законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Таким чином, ОСОБА_4 набув права
власності на будинок як забудовник.

Як вбачається з
довідки № 2916 від 29 січня 2007 року виданою Мереф'янською міською радою
Харківського району Харківської області ОСОБА_1 мешкала разом із ОСОБА_4, за
АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, суд
вважає доведеним факт спільного проживання позивача та ОСОБА_4, та відповідно
до ст. ст. 256 - 259 ЦПК України, визнає за необхідне встановити факт що має
юридичне значення - спільне проживання.

ОСОБА_4, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про смерть, що видане Відділом
реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управляння юстиції
Харківської області 12 травня 2005 року, актовий запис № 462, від 16 листопада
2004 року, виконаний Мереф'янською міською радою Харківського району
Харківської області.

Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_4 залишилися позивач ОСОБА_1, свідоцтво про народження, що
видане 24 листопада 2004 року Мереф'янською міською радою Харківського району
Харківської області, запис № 290, від 06 вересня 1958 року та відповідач по
справі ОСОБА_2, свідоцтво про народження видане 04 травня 1964 року
Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Спадщину після
смерті ОСОБА_4, фактично прийняла позивач по справі бо постійно мешкала разом
із спадкодавцем, отримала його речі, але у встановлений законом термін до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька не
звернулася, про що свідчить довідка Першої державної нотаріальної контори
Харківського району № 660/11 11, від 26.01.2007 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до
ст. 1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до
ст. 1268 ч. З ЦК України,
спадкоємиць який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК
України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Таким чином
позивач набула права власності на житловий будинок в порядку спадкування за
законом після смерті батька..

Судом також
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 15 серпня 2^006
року уклали договір купівлі - продажу житлового будинку, що розташований за
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 продала
зазначений будинок та отримала від ОСОБА_3 гроші у сумі 31 тисяча 815 гривень,
про що свідчить розписка, що знаходиться в матеріалах цивільної справи.

На підставі ст.
61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, що приймають
участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до
ст. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст.
334 ЦК України
право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено договором або за законом. Право власності на
майно за договором, якій підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача
з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до
ст. 220 ч. 2 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним.

Таким чином суд
вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку
та визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 61,212-215, 256-296 ЦПК України, ст. ст. 220 ч. 2, 328, 331,
334, 376 ч. З, 1217, 1261, 1268 ч.3,1270 ЦК
України,   суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги
ОСОБА_1 - повністю   задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_4право власності на житловий будинок, що розташований за АДРЕСА_1 - як за
забудовником.

Встановити факт
що має юридичне значення - факт спільного проживання ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, право власності
на житловий будинок розташований, за АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом
після смерті батька ВОСОБА_4, що
помер   ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати дійсним
договір купівлі - продажу від 15 серпня 2006 року, житлового будинку що
розташований за АДРЕСА_1,  укладений між
ОСОБА_3   та ОСОБА_1.

Визнати за
ОСОБА_3   право власності на
житловий будинок що      розташований за
АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі - продажу укладеного 15 серпня 2006 року
між ОСОБА_3   та ОСОБА_1.

На рішення суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду а також, апеляційну скаргу на протязі двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Харківської
області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не буде подано.

Якщо було подано
таку заяву, але апеляційна скарга не була надана в строк, встановлений ст.. 294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.