Справа
№ 2 - 1165/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
серпня  2007 р.
Індустріальний   районний   суд

м.
Дніпропетровська

у складі:              головуючого судді -  Слюсар Л.П.

при секретарі
-  Олексенко М.В.

за участю
адвоката:  ОСОБА_4.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську  цивільну

справу  за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи
приватний нотаріус ОСОБА_3,

Відкрите
акціонерне товариство комерційний банк « Надра»
про визнання

недійсним
договору купівлі продажу квартири, -

ВСТАНОВИВ
:

Позивачка
звернулася  до суду з позовом до
ОСОБА_2,  третя

особа
приватний нотаріус ОСОБА_3  про
визнання

недійсним
договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровськ.
В обґрунтування позовних вимог позивачка
в позовній заяві і

в
судовому засіданні  посилалася на те,
що  між
нею  і  відповідачем ОСОБА_2  19.02.2007 року був укладений договір
купівлі-продажу

належної
їй на праві власності квартири №41, яка розташована в будинку АДРЕСА_1.  Договір був посвідчений  приватним нотаріусом

ОСОБА_3  Відповідно з умовами договору  продаж квартири було здійснено

за
257171 грн. ,  яких 25881 грн. - особисті
кошти  ОСОБА_2, а 231290 грн.

за
рахунок кредитних коштів отриманих від ВАТ КБ «Надра».  Відповідач перед

підписання
договору пояснив, що оскільки особистих накопичень  на купівлю

квартири
в нього не достатньо то він бажає взяти кредит в банку « Надра», для

чого
йому необхідно  надати банку  договір купівлі-продажу квартири і
отримати

під
заставу  квартири гроші.  Обманним шляхом  відповідач умовив  її підписати

договір
купівлі-продажу квартири і обіцяв віддати гроші за придбану ним

квартиру
в той же день, але на даний час гроші за квартиру не передав і уникає

зустрічей.  Дізнавшись від приватного нотаріуса, що
відповідач отримав гроші в

КБ
« Надра» за договором купівлі - продажу квартири  і під заставу грошовий

кредит,
позивачка звернулася до суду.  Вважає, що  відповідач, ввів її в оману

відносно
обставин, які мають суттєве значення, а саме відносно передачі

грошових
коштів за придбану  квартиру,  при цьому вмовив її почекати, до того

часу
коли він отримає кредит в банку.
Просила   визнати недійсним договір

купівлі-продажу  квартири АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську,

укладеним
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2

19
лютого 2007 року , посвідченим  приватним
нотаріусом ОСОБА_3 та

стягнути
із відповідача  моральну шкоду в сумі
30000 грн. та судові витрати по

справі.

Ухвалою
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська  суду від 22 травня

2007
року в якості третьої особи  було
залучено ВАТ КБ « Надра».

Відповідач
та його представник   в судовому  засіданні
позов не  визнали,

посилаючись  на те, що позов є безпідставний, оскільки всі
умови договору

купівлі-продажу  виконані і гроші  були передані до  укладання договору.

ОСОБА_1
попросила час, щоб знайти житло тому оригінал договору купівлі-

продажу
залишився в продавця, як гарантія, крім того відповідач  повинен була

оплатити
комунальні послуги.   Після укладання
договору купівлі-продажу син

позивачки
ОСОБА_5 прохав допомогти побудувати будинок.
В нотаріуса

обговорювався
варіант  повернення коштів, а не
розірвання угоди. В даний час

ОСОБА_1  надійшла пропозиція, щодо купівлі квартири
за  більшу суму,

тому
вона і просить  визнати недійсним
договір.

Третя
особа, приватний нотаріус  розповіла про
те, що   підписання договору

було
призначено  на 11-00 годин, однак був
підписаний лише   близько 18-00

годин,  оскільки
довідка з місця проживання
продавця була прострочена і

син  позивачки їздив за новою.  Ніяких запитань при укладанні договору
купівлі-

продажу
квартири не виникало.  Питання виникли
через дві неділі після укладання

договору.  Так до неї в офіс прийшов син позивачки і
сказав, що гроші його

матір'ю
не отримані.  Вказала, що документи
залишилися у позивачки, оскільки

вирішувалося
питання щодо оплати відповідачем
комунальних платежів.  ОСОБА_1
розповіла їй про те, що  відповідно до
домовленості  ОСОБА_2 і не

повинен
був віддавати гроші, оскільки він повинен був побудувати будинок  і

передати
його у її власність,  а  ОСОБА_1 тільки після цього повинна

була
передати квартиру.   В березні 2007 року
до неї прийшла продавець

ОСОБА_6,
її син ОСОБА_5., покупець ОСОБА_2 і
свідок ОСОБА_7 і йшла розмова про
те, що  квартира буде продана під
кредит, а ОСОБА_2

побудує
будинок і тільки після цього позивачка із сином звільнять квартиру

переселившись
в будинок. Вона навіть  зробила  схему майбутнього договору.

Представник
ВАТ « Надра», діючий на підставі доручення
просила в позові

відмовити.
Суду розповіла про те,  між Банком  та
ОСОБА_2 19.02.2007 року

був
укладений кредитний договір, згідно до якого Банк надав відповідачу

кредитні
кошти в сумі 45800 доларів США строком до 20 лютого 2037 року.  В

забезпечення  виконання відповідачем зобов'язань щодо
погашення кредитку,

сплати
відсотків, передбачених умовами кредитного
договору, відповідач уклав з

банком
договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку банку була передана

квартира
№41, що розташована за адресою АДРЕСА_1,

договір
19.02.2007 року був посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3

Суд, вислухавши сторони, адвоката,
представника позивача,  представника

третьої
особи, нотаріуса,  свідків,  вивчивши матеріали справи, відмовний

матеріал
1062,  оцінивши в сукупності доводи
сторін, вважає, що позов не

підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює  юридичних

наслідків,
крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У
разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій

стороні
у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Якщо
у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій

особі
завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодування винною

стороною.

Згідно
зі ст. 230 Цивільного Кодексу України
якщо одна із сторін навмисно

ввела
другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий

правочин
визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть

перешкоджати
вчиненню правочину,  або якщо вона
замовчує їх існування.

Сторона,
яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки

у
подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього

правочину.

Судом
встановлено, що  ОСОБА_1
відповідно   до Свідоцтва про право

власності
на житло, виданого управлінням житлового господарства

Дніпропетровської
міської ради 13 грудня 2006 року, згідно з розпорядженням

від
13 грудня 2006 року за № 3/845-06
належала  квартира АДРЕСА_1,  право власності було зареєстровано КП «

Дніпропетровське
міжміське бюро технічної інвентаризації»
в Реєстрі права

власності
на нерухоме майно 20 грудня 2006 року за
реєстровим НОМЕР_1 ( а.с.7).

19 лютого 2007 року дійсно між  ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську, який був посвідчений
приватним

нотаріусом  Дніпропетровського нотаріального округу
ОСОБА_3,

зареєстрований
в реєстрі за № 167 ( а.с.6) .

Відповідно
до  п.2.1 Договору  продаж зазначеної  квартири
за домовленістю

сторін
вчинявся за 257171 грн. , які покупець сплатив продавцю до підписання

цього
договору, з яких:  суму в розмірі 25881
грн. за рахунок власних коштів, а

суму
в розмірі 231290 грн., що в еквіваленті становить 45800 доларів США - за

рахунок
кредитних коштів одержаних в ВАТ КБ « Надра».

Відповідно
до п.5.2 Договору сторони домовились, що: продавець зобов'язується

звільнити
відчужувану квартиру для безперешкодного користування нею покупцем,

вилучити
ключі від квартири в осіб, які їх мали і передати квартиру покупцеві в

строк  до 19.08.2007 року.

19.02.2007 року  між
ВАТ КБ « Надра» і ОСОБА_2  був
укладений кредитний

договір,
згідно до якого Банк надав відповідачу
кредитні кошти в сумі 45800

доларів
США строком до 20 лютого 2037 року ( а.с. 30-31) .  В забезпечення

виконання
відповідачем зобов'язань, щодо погашення кредитку, сплати відсотків,

передбачених
умовами кредитного  договору, відповідач
уклав з банком договір

іпотеки,
відповідно до якого в іпотеку банку була передана квартира №41, що

розташована
за адресою АДРЕСА_1, договір 19.02.2007 року

був
посвідчений  приватним нотаріусом ОСОБА_3
( а.с.32-33).

Як
показав представник  банку ОСОБА_2
19.02.2007 року отримав готівкою 45800

доларів
США.

В
судовому засіданні  пояснення
позивачки  ОСОБА_1 носили суперечливий

характер.
Так позивачка вказувала на те, що вона не хотіла продати квартиру, а

пояснювальну  Начальнику Індустріального РВ  писала під диктовку сина.

Відповідач   не повинен був віддавати гроші за квартиру,
а повинен був

придбати  їм будинок на
житловому масиві Лівобережному - 3. Оскільки будинок

не
знайшли, то ОСОБА_2  повинен був
побудувати їм будинок.

Відповідно
до Постанови від 25.03.2007 року  в
порушені кримінальної справи

ОСОБА_1
відмовлено.

Суд
не може  прийняти до уваги
твердження  адвоката  про те, що відповідач не

надав
суду доказів щодо передачі грошей в день підписання договору, оскільки,

як
встановлено в судовому засіданні, під час укладання договору купівлі-продажу

спірної
квартири у сторін  не виникало питання,
щодо оплати по договору, це

підтвердили
як  приватний нотаріус так  і
представник банку.

Свідок  ОСОБА_8
начальник відділу КБ « Надра», розповіла про те, що

19.02.2007
року вона приїхала до нотаріуса, там уже були всі сторони. Всі

сказали,
що умови договору всіх влаштовують і
ОСОБА_2 поїхав з нею в офіс

банку
за грошима, в цей же день  ОСОБА_2
отримав готівку, а позивачка

відмовилася
їхати. Вказала, що  сторони говорили, що
в них своя домовленість.

Свідок ОСОБА_7    розповів, про що   свідком укладання договору купівлі-

продажу
не був. ОСОБА_5 говорив йому, що хоче продати квартиру і придбати

будинок.
13.03.2007 року був присутній при розмові у нотаріуса, мова йшла про

будівництво
будинку.

Свідок
ОСОБА_5. , розповів про те, що він працював разом з ОСОБА_2 і

розповів
йому, що  хоче продати квартиру і купити
приватний будинок . Вказав,

що
гроші відповідач за квартиру не віддав.

Свідок
ОСОБА_7, невістка,  розповісти по суті
справи не могла, оскільки

її
не розповідали про умови договору. Однак вказала, що  чоловік та її свекруха

приїхали
додому без грошей.

Відповідно
до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня

1978
року №3 ( зі змінами) , під обманом  слід
розуміти умисне введення в оману

учасника
угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності,

або
замовчування обставин, які мають істотне значення для угоди, що

укладається.

Як
встановлено в ході судового засідання ОСОБА_2
укладаючи договір купівлі-

продажу     повідомив продавця про те, що він бере
кредит в банку, не вводив

покупця
в оману і не замовчував обставин справи.

Таким
чином оцінюючи всі докази по справі суд
не вбачає підстав для

задоволення
позовної заяви  ОСОБА_1 , щодо визнання
недійсним договору

купівлі-продажу
квартири внаслідок  обману.

Оскільки  в судовому засіданні не встановлено обману зі
сторони відповідача при

укладанні
договору купівлі-продажу  квартири, то
позовні вимоги позивачки в

частині
стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Оскільки
позивачем при подачі позовної заяви
судовий збір було оплачено  не в

повному
розмірі, то необхідно стягнути на користь держави недоплачений судовий

збір  в розмірі
1657 грн. 00 коп.

Керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду України “ Про судову практику в

справах
про визнання угод недійсними” від 28 квітня 1978 року №3 ( зі

змінами),  ст.ст. 216, 229, 230  ЦК
України  ст.ст. 11, 15 , 31,
60,88,

212-215
ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

В
задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Стягнути
із ОСОБА_1   в прибуток держави судовий
збір в

розмірі
1657 грн. 50 коп.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя

Л.П. Слюсар