АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

04
квітня 2007 року                                                                                                             м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Мизи Л.М.

суддів Федорової АС, Процик М.В.

при секретарі  Тімченко
О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи-Одеська міська рада,
державний нотаріус Восьмої Одеської державної нотаріальної контори
ОСОБА_5,    про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним
та визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

25.11.2005 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в
своїх інтересах та в Інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4. до
ОСОБА_1. про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності у
порядку спадкування, визнання свідоцтва про право на спадщину частково
недійсним.

В
обгрунтування своїх вимог вказала, що квартира АДРЕСА_1 належала в рівних
частках її чоловіку ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_7

Позивачка
стверджувала, що разом з своїм чоловіком ОСОБА_6 та дітьми ОСОБА_4 ОСОБА_3
проживали у вказаній квартирі. Також в квартирі проживала ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6. помер. Вона, діти ОСОБА_4. та ОСОБА_3., а також мати померлого -
ОСОБА_7 фактично прийняли спадщину, оскільки після смерті ОСОБА_6. всі
продовжували проживати у вказаній квартирі. Через деякий час вона з молодшим
сином ОСОБА_4. перейшли проживати до її батьків через необхідність догляду за
ними, а в спірній квартирі залишилися проживати її старший син ОСОБА_3.(
проживав до 2004 року) та ОСОБА_7 Періодично в квартирі проживала і вона та
надавала ОСОБА_7 деякі кошти для потреб на утримання квартири. Також після
смерті ОСОБА_6. ними в квартирі проводилися деякі ремонтні роботи. Позивачка
просила визнати факт прийняття нею та дітьми спадщини після ОСОБА_6. та визнати
право кожного з них на 1/8 частину спірної квартири.

Справа 22ц-1187/
2007 р.

2

Оскільки
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і після її смерті нотаріальною конторою ОСОБА_1.
видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини спірної
квартири, позивачка просила визнати вказане свідоцтво частково недійсним та
визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом на 5/8 частин спірної
квартири.

Відповідач
позов визнала частково в частині права неповнолітніх ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
кожного на 1/6 частину спадкової квартири. Проживання ОСОБА_2 в спірній
квартирі з 1997 року заперечувала.

Справа розглянута за відсутності третіх осіб, які
повідомлялися про розгляд справи.

Рішенням
суду позов задоволено частково. Встановлено факт прийняття ОСОБА_2, спадщини
після смерті ОСОБА_6. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 видане 16.02.2006 року
державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 на
ім'я ОСОБА_1. Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. право власності по 1/8
частині спірної квартири за кожним у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6. та визнано за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин спірної
квартири у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7. В іншій
частині позову відмовлено та стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 судові
витрати в загальній сумі 81 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
рішення та ухвалення нового рішення з мотивів невідповідності висновків суду
обставинам справи, неповноти з'ясування обставин, які мають значення для
справи, порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідача-суддю апеляційного
суду, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення в межах апеляційного оскарження, приходить до висновку,
що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а
апеляційна скарга є необгрунтованою і задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Задовольняючи позов в частині визнання факту прийняття
ОСОБА_2  спадщини після смерті ОСОБА_6.,
суд виходив з того, що ОСОБА_2 довела цей факт. Колегія суддів погоджується з
таким висновком і вважає, що оскільки ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6. залишила
проживати у спірній квартирі свого неповнолітнього сина ОСОБА_3.., який на час
смерті ОСОБА_6 був у дванадцятирічному віці, а також періодично проживала у
спірній квартирі та надавала ОСОБА_7 деякі кошти на утримання квартири, то цими
діями вона розпорядилася спадковим майном і відносилася до нього майна як до
свого майна.

До того ж в суді першої інстанції знайшли підтвердження ті обставини, що
ОСОБА_3. виконував ремонтні роботи (ремонт балкону та кранів), а також у
спірній квартирі продовжувало знаходитися належне ОСОБА_2 майно, зокрема палац,
наявність якого в спірній квартирі, навіть на час розгляду справи, підтвердила
відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 01.06.2006 року, (а.с.140 ).

Вказані
обставини та дії ОСОБА_2 свідчать про фактичне прийняття нею спадщини. За таких
обставин, посилання в апеляційній скарзі на неповноту з'ясування обставин щодо
прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_6. та на невідповідність
висновків суду обставинам справи суперечить доказам по справі, обставинам
справи, положенням ч. 1 ст. 549 ЦК
України 1963 р. та є надуманими.

Стосовно
тієї обставини, що ОСОБА_7 з 2001 року до своєї смерті перебувала на обліку в
органах соціального обслуговування не має правового значення для вирішення
даного спору, оскільки характер особистих стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_7
жодним чином не стосується предмету спору, тобто спору про спадкування майна
після смерті ОСОБА_6.

Не заслуговують
на увагу доводи скарги про невиконання судом своєї ухвали щодо витребування
відомостей про час смерті матері ОСОБА_2 та відсутність у справі таких

3

відомостей. Оскільки в матеріалах справи є достатньо
допустимих і належних доказів фактичного прийняття позивачкою спадщини, то
відсутність зазначених відомостей жодним чином не може вплинути  на обгрунтованість судового рішення.

Відповідно
до ч.2 ст. 308 ЦПК України   не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

З огляду
на зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.