Справа 2-“о”- 204/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 листопада  2007 року Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого -                                 судді Губської
Л.В.

при секретарі
Кобяковій О.М.

за участю:

заявника                                                  ОСОБА_1

представника УПСЗН                            Савєл»євої В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ясинуватій справу за заявою  ОСОБА_1, заінтересована особа управління
праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради,  про
встановлення факту  проживання в
зоні радіоактивного забруднення,

в с т а н о в и в:

11.07.2007 року  ОСОБА_1   звернувся до суду із  заявою про встановлення факту свого
проживання в зоні радіоактивного забруднення, а саме в с.Ганнопіль
Ємільчинського району Житомирської області, у період з 01.01.1990 року по
01.10.1994 року. В обгрунтування своїх вимог він зазначив, що  з 1 січня 1990 року у зв»язку з хворобою його
матері він змушений був у 13-річному віці переїхати з міста Ясинуватої  на тимчасове проживання до свого дядька
ОСОБА_2 в с.Ганнопіль Ємільчинського району Житомирської області, де він
фактично  прожив до жовтня 1994 року. З 1
вересня 1991 року навчався  там в  школі.

Село Ганнопіль Ємільчинського району Житомирської області віднесено до
третьої зони радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС,
тому, повернувшись  у 1994 році до
м.Ясинуватої, він  в установленому
законом порядку був визнаний постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до того ж, дійсно, за період проживання в зоні радіоактивного забруднення
отримав ряд захворювань, став інвалідом другої групи, його захворювання визнане
пов»язаним з впливом аварії на ЧАЕС.

У 2001році його, як інваліда, щодо якого встановлений причинний зв»язок з
наслідками аварії на ЧАЕС, було визнано
постраждалим першої категорії і йому було видано відповідне посвідчення.
У 2005 році у встановленому законом порядку це посвідчення було перереєстровано
і видано його дублікат, а в листопаді 2005 року Донецькою обласною державною
адміністрацією у встановленому законом порядку йому видано посвідчення особи,
яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1.

12 лютого 2007 року в зв»язку з тим, що видане йому посвідчення прийшло в
непридатний по зовнішньому вигляду стан він звернувся  до Ясинуватського управління праці та
соціального захисту населення з письмовою заявою про видачу дубліката
посвідчення, де йому у видачі дубліката було відмовлено з посиланням на те,
що  строки його проживання на території
зони відселення не дають йому права вважатися постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, оскільки він мав там прожити на 01.01.1993 року не
менше трьох років, в той час, як в матеріалах його справи є довідка зі школи, в
якій зазначено, що він навчався і жив в с.Ганнопіль з вересня 1991 року.

При таких обставинах він змушений звернутись до суду із зазначеною заявою,
оскільки фактично він проживав у дядька з
січня 1990 року, тобто має право на визначення статусу особи,
постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги в повному обсязі і
пояснив, що наприкінці  грудня 1989
року  мати відвезла його до свого брата в
с.Ганнопіль, оскільки вона хворіла і часто перебувала у лікарні. В 1990 році
він до школи не пішов, бо не мав прописки у дядька, а взяли його до школи лише
в 1991 році, де він і навчався до листопада 1994 року. В зв»язку з тим, що
ніяких документів стосовно його проживання у дядька в зазначений період немає,
він змушений звернутись до суду для встановлення юридичного факту.

Представник заінтересованої особи - управління праці та соціального захисту
населення Ясинуватської міської ради
-  Савєл»єва В.О. проти вимог
заявника не заперечувала.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих
чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Судом установлено, що мати заявника ОСОБА_3
хворіє з грудня 1988 року, в березні 1989 року стан здоров»я в неї
погіршився, в зв»язку з чим вона неодноразово перебувала на стаціонарному
лікуванні (а.с.47-48).  ОСОБА_1, 1977
року народження, з 1 вересня 1991 року по 1 листопада 1994 року навчався в
Новоолександрівській неповній середній школі і проживав в селі Ганнопіль
Ємільчинського району Житомирської області, про що свідчить довідка
(а.с.4).  З 10.09.2004 року ОСОБА_1  визнано інвалідом другої групи внаслідок
захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.12).

З показань свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, допитаних в порядку ст.132
ЦПК України,  з»ясовано, що ОСОБА_1
прибув для проживання до свого дядька ОСОБА_2 в с.Ганнопіль наприкінці грудня
1989 року перед Новим 1990 роком, однак, до школи пішов лише в 1991 році.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт проживання заявника в
с.Ганнопіль з 01.01.1990 року, оскільки підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, у суду немає. Дані
про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їхні
показання об”єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі
доказам.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, бо дозволяє
йому реалізувати своє право на
підтвердження статусу  особи,
постраждалої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з отриманням в подальшому
пільг і компенсацій, передбачених для цих осіб законодавством України.

На підставі        викладеного       і
керуючись ст.ст. 3,10,11,57-60, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт  проживання ОСОБА_1,
1977 року народження, в селі Ганнопіль
Ємільчинського району Житомирської області у період з 01 січня 1990 року
по 01 жовтня 1994 року.

Рішення може  бути  оскаржене до Апеляційного суду Донецької
області через Ясинуватський міськрайонний суд.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя