Справа  № 2 - 3942
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
року                                                            Ялтинський
міський суд Криму
складі судді:                                                            ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г.С.
секретарі   :                                                          КОНОНОВОЇ
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду цивільну
справу за позовом
Комунального підприємства Ялтинської міської Ради «Ялтакурорттеплоенерго»
до    ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа -  Комунальне підприємство «РЕО №
1» про стягнення заборгованості ,
В С Т А Н О В И В  :
Представник позивача просить
стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за надання послуг із
забезпечення централізованим опаленням та гарячим водопостачанням в сумі
2365,73 гривень та  судові витрати по
справі.
Вимоги мотивує тим, що між позивачем
і відповідачами склалися зобов'язання, згідно яких КП «Ялтакурорттеплоенерго»
надає відповідачам послуги із забезпечення централізованим опаленням та гарячим
водопостачанням, за яку останні, в свою чергу, зобов'язані вносити платню згідно
діючих тарифів. Разом з тим, відповідачі не оплачують послуги, що надаються їм,
у зв'язку з чим за станом на 01 липня 2007 року в них утворилася заборгованість
в сумі 2365,73  гривень. Рішенням
виконкому Ялтинської міської Ради від 28 грудня 2006 року КП
«Ялтакурорттеплоенерго» був переведений на прямі розрахунки зі споживачами, 03
травня 2007 року ними був укладений договір з КП РЕО № 1 про уступку права
вимоги у розрахунках з відповідачами, після чого вони звернулися до суду із
Відповідачі ОСОБА_1та ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали та просили у позові відмовити, посилаючись на те, що у звязку з
незадовільним постачанням позивачем гарячої води у квартиру відповідачів та її
поганим опаленням вони у 2004 році встановили в квартирі індивідуальні
опалювальні котли. З цієї нагоди опалювальні труби та труби з  гарячою водою у квартирі були відрізані, про
що позивач був письмово повідомлений у вересні 2004 року. Однак звернення відповідачів
до адміністрації позивача були проігноровані, та борг по оплаті за
теплоенергію, яка не отримувалася, продовжував нараховуватися.   Що стосується вимог про стягнення боргу з
2000 по 2004 рік, то в цій частині просять відмовити у звязку з пропуском
позивачем строку позовної давності без поважних причин.
Відповідач ОСОБА_3., а також представник третьої особи у судове засідання
не зявилися, були повідомлені про день та час розгляду справи належним чином,
причин неявки суду не надали.
Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити.
Судом встановлено, що відповідачі
проживають в квартирі № АДРЕСА_1(а.с. 7). Згідно відносинам, що фактично
склалися між сторонами, позивач представляє відповідачам послуги із
забезпечення централізованим опаленням та гарячим водопостачанням по даній
квартирі, на підставі відкритого на ім'я ОСОБА_1особового рахунку № 4880.
Витрата за надані послуги визначається згідно установлених Ялтинським
міськвиконкомом тарифів. Рішенням виконкому Ялтинської міської Ради від 28
грудня 2006 року КП ЯМР «Ялтакурорттеплоенерго» був переведений на прямі
розрахунки із споживачами (а.с. 4). 03 травня 2007 року між КП ЯМР
«Ялтакурорттеплоенерго» і КП РЕО № 1 був укладений договір уступки права вимоги
від відповідачів заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення
та гарячого водопостачання  (а.с. 6).
Згідно ст. 67 ЖК України, платня за комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія й інші послуги), стягуються крім квартирної платні за
затвердженими у встановленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України зобов'язує наймача своєчасно вносити квартирну
платню і платню за комунальні послуги.
Між тим, в судовому засіданні
встановлено, що у 2004 року споживання відповідачами теплоенергії         не відбувалося, оскільки в їх квартирі
був встановлений індивідуальний опалювальний котел та трубопровід з гарячою
водою був відрізаний. Це підтверджується наданою до матеріалів справи копією
робочого проекту встановлення ДКГВ в квартирі № АДРЕСА_1Відкритого Акціонерного
Товариства «Кримгаз» (а.с. 28-31).
У вересні 2004 року  мешканцями зазначеної квартири на адресу
адміністрації позивача та начальника КП «РЕО № 1» були надіслані відповідні
письмові повідомлення про те, що опалювальних труб в їх квартирі вже не має
(а.с. 25-26), однак, нарахування боргу за користування теплоенергією на
особовий рахунок відповідачів продовжується до наступного часу.
Таким чином, достовірно встановлено,
що відповідачі належним чином повідомили адміністрації позивача та третьої
особи про припинення користування послугами по постачанню гарячої води та
опалення. Між тим, звернення відповідачів залишилися без реагування, та сума
грошового боргу продовжувала накопичуватися до моменту звернення позивачем до
суду з позовною заявою, хоча фактично правовідносини між сторонами припинилися
Що стосується боргу, який був
нарахований відповідачам з 2000 по 2004 рік, то в цій частині позову також слід
відмовити з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється
тривалістю в три роки. Позивач просить стягнути з відповідачів
заборгованість  з 2000 року, проте
поважних причин пропуску строку не вказує та не просить його поновити, а  відповідачі наполягають на його застосуванні.
Згідно ст.. 262 ЦК України, заміна
сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної
давності, а тому посилання представника позивача на те, що вони змогли
звернутися до суду з позовом лише після укладання 03 травня 2007 року договору
уступки права вимоги з КП РЕО № 1 не є обґрунтуванням поважності пропуску ними
строку для звернення до суду.
Враховуючи викладене, доводи
позовної заяви не знайшли свого підтвердження та були спростовані доводами
відповідачів, викладених у судовому засіданні, а тому  в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
позовна заява залишена без задоволення, з позивача слід стягнути судовий збір
на користь держави у розмірі 51 гривня.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.67, 68 ЖК України, ст. ст. 257, 262 ЦК України, ст. ст. 10, 60,
212, 213, 215, 217, 218 ЦПК України, суд
позові Комунальному підприємству Ялтинської міської Ради
«Ялтакурорттеплоенерго» до    ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -  Комунальне
підприємство «РЕО № 1» про стягнення заборгованості - відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства
Ялтинської міської Ради «Ялтакурорттеплоенерго» судовий збір на користь держави
в сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня.
Рішення може бути оскаржено в Апеляційний
суд АРК через Ялтинський міський суд у порядку та строки згідно ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Суддя
: