У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок,

в
с т а н о в и л а:

У жовтні 2002 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що на підставі договору застави від 29 травня 2001 року, укладеного між ПП
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, останньому було передано
в якості застави Ѕ частина будинку та прибудови до нього, що знаходяться
за адресою:АДРЕСА_1. Договір застави було укладено з метою забезпечення
виконання ПП ОСОБА_2 зобов'язань по розрахункам з ОСОБА_1, які могли виникнути
у майбутньому із умов договору поруки від 29 травня 2001 року та кредитного
договору № 200 від 29 травня 2001 року. За кредитним договором від 29 травня
2001 року КБ “Приватбанк” надав ПП ОСОБА_2 кредит в розмірі 115 000 доларів
США. Відповідно до умов цих договорів, укладених між КБ “Приватбанк”, ПП
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, останній виступив у якості поручителя ПП ОСОБА_2 перед КБ
“Приватбанк” за виконання умов кредитного договору. У вересні 2002 року позивач
отримав повідомлення від КБ “Приватбанк” про те, що ПП ОСОБА_2 відмовився від
виконання умов укладеного договору, а тому ОСОБА_1 пропонувалось виконати умови
договору за ПП ОСОБА_2 10 вересня 2002 року позивач ОСОБА_1 в погасив повністю
остаток по кредиту. На підставі викладеного просив визнати за ним право
власності на Ѕ частину будинку та прибудови до нього, що знаходяться за
адресою:АДРЕСА_1 та зобов'язати УЖКГ Одеської міської ради видати йому
свідоцтво про право власності на вказане вище майно.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2002 року
позов задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_1 право власності на майно,
передане йому ОСОБА_2 на підставі договору застави від 29 травня 2002 року, а
саме: Ѕ частину будинку та прибудови до нього, що знаходяться за
адресою:АДРЕСА_1. Зобов'язано УЖКГ Одеської міської ради видати ОСОБА_1
свідоцтво про право власності на  Ѕ
частину будинку та прибудови до нього, що знаходяться за адресою:АДРЕСА_1.

14 лютого 2007 року ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2002 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2007 року
відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_3.

8 листопада 2006 року ЗАТ “Фоззі-Юг” подало апеляційну на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2002 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2007 року
касаційну скаргу ЗАТ “Фоззі-Юг” задоволено частково. Рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 20 листопада 2002 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвали суду апеляційної
інстанції від 19 лютого 2007 року та від 20 лютого 2007 року і направити справу
на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 324
ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи і
обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку постановлені рішення і ухвали
суду.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_3 при розгляді апеляційним судом апеляційної скарги ЗАТ “Фоззі-Юг” в
якості третьої особи не залучалась.

Ураховуючи наведене, провадження по
касаційній скарзі в частині оскарження ухвали апеляційного суду Одеської
області від 20 лютого 2007 року необхідно закрити.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали апеляційного суду Одеської
області від 19 лютого 2007 року відхилити.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Провадження по касаційній скарзі ОСОБА_3 в частині
оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2007 року
закрити, як порушеного усупереч статті 324 ЦПк України.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали
апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2007 року відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 лютого
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова