Справа № 2 - 2288
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
Ялтинський міський суд Криму
складі судді:                                                                                   ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г. С.
секретарі   :                                                                                 КОНОНОВОЇ
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду цивільну
справу за позовом
ОСОБА_1до Закритого акціонерного товариства «Юніор-Стар»
про поновлення на роботі, стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу
Позивачка, уточнивши позовні вимоги,
просить визнати  незаконним та
скасувати  наказ № 212 від 26 березня
2007 року про її звільнення з посади начальника правової служби і  поновити її
на раніше займаній посаді, а також
стягнути неоплачену заборгованість по заробітній платні в сумі 617,74
гривни,  заробітну платню за час
вимушеного прогулу і моральну шкоду в сумі 2000 гривень.
Позов мотивує тим, що  наказом від 26 березня 2007 року вона була
звільнена тією ж датою з посади за прогули без поважних причин, вчинені з 12 по
22 лютого 2007 року. Вважає даний наказ незаконним, оскільки по-перше, вона є
вагітною і не може бути звільнена за ініціативою підприємства, а по- друге -
вона постійно була на роботі з 12 по 22 лютого 2007 року, а пішла з роботи,
попередивши заздалегідь начальство тільки 22 лютого, після обіду, у зв'язку з
поганим самопочуттям і 23 лютого була госпіталізована у відділення Ялтинського
пологового будинку, в якому знаходилася на лікуванні до 23 березня 2007 року.
26 березня 2007 року вона вийшла на роботу, надала лист непрацездатності і
ніяких претензій з приводу її відсутності, або прогулів їй ніхто не пред'явив.
Про своє звільнення вона дізналася тільки 3 квітня 2007 року випадково, від
одного із співробітників ЗАТ «Юніор-Стар». Ніяких пояснень з приводу
поставлених прогулів в неї ніхто не відбирав, наказ про звільнення не вручався,
остаточний розрахунок здійснений не був. Копії документів про звільнення вона
одержала поштою тільки 14 квітня 2007 року. Також вважає, що в результаті
неправомірних дій відповідача, їй були завдані моральні страждання, які
виразилися у тому, що, дізнавшись про звільнення, в неї був сильний стрес,
через який вона знов була госпіталізована із загрозою передчасних пологів,
після чого знаходилася на лікарняному ще 20 днів. Можливість втратити дитину
через перенесений стрес завдала їй моральні страждання і переживання, які вона
оцінює в 2000 гривень.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним
чином, його причина неявки до судового засідання визнана судом неповажною.
На попередньому судовому засіданні
представником відповідача були представлені письмові заперечення, згідно яким
позовні вимоги вони не визнали з тих підстав, що з жовтня 2006 року ОСОБА_1 періодично
була відсутня на роботі без поважних причин, до неї неодноразово
застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, що
ніякого результату не дало. З 12 по 22 лютого 2007 року позивачка знов не
вийшла на роботу, не повідомивши причин, про що був складений акт
співробітниками підприємства, написана доповідна записка. 26 березня 2007 року
позивачка вийшла на роботу, надавши  лист
непрацездатності, згідно якому з 23 лютого вона знаходилася на стаціонарному
лікуванні, проте ніяких виправдувальних документів її неявки на роботу з 12 по
22 лютого нею представлено не було, від дачі пояснень по даному факту позивачка
також відмовилася, про що  був  теж складений акт. 26 березня 2007 року і
повторно 13 квітня 2007 року на адресу ОСОБА_1 була направлена копія наказу про
її звільнення, проте за остаточним розрахунком вона не з'явилася.
Суд, вислухавши позивачку,
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2006
року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в ЗАТ «Юніор-Стар» на посаду начальника
правової служби (а.с. 20).
Згідно наказу № 212 від 26 березня
2007 року, ОСОБА_1 була звільнена з посади тим же числом по п. 4 ст. 40 КзпП
України, за прогул без поважних причин, допущений з 12 по 22 лютого 2007 року
Відомостей про ознайомлення ОСОБА_1
з даним наказом, суду не представлено.
Згідно п. 4 ст. 40 КзпП України,
трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його дії можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у разі прогулу (зокрема відсутність на роботі більше
трьох годин впродовж робочого дня) без поважних причин.
Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 184
КзпП України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох
років, одиноких матерів за наявності дитини віком до чотирнадцяти років або
дитини - інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не
допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.
Як встановлено судом, позивачка є
вагітною, що підтверджується довідкою Ялтинського пологового будинку, виданої
за станом на 17 квітня 2007 року (а.с. 8).
Адміністрації ЗАТ «Юніор-Стар», на
момент звільнення позивачки, дана обставина була відома, чого не заперечує
представник відповідача в своїх письмових запереченнях, а також було видно з
представленого позивачкою відповідачу листу непрацездатності, згідно якому з 26
лютого по 23 березня 2007 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у
зв'язку із загрозою передчасних пологів (а.с. 53), тобто відповідач, достовірно
знаючи про вагітність позивачки, проте допустив її звільнення за своєю
ініціативою, за прогул.
Більш того, згідно ст. 149 КзпП
України, до застосування дисциплінарного стягнення власник зобов'язаний
зажадати від працівника, що порушив трудову дисципліну, письмові пояснення.
Відсутність таких пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо
власник має в своєму розпорядженні докази того, що він пояснення зажадав:
наприклад акт, складений за підписом декількох осіб на підтвердження відмови
працівника дати пояснення по суті порушення трудової дисципліни.
Разом з тим, в матеріалах справи є акт від 26 березня 2007 року, складений
посадовцями ЗАТ «Юніор-Стар», згідно якому ОСОБА_1 був представлений наказ про
її звільнення від 26 березня 2007 року, проте від підпису наказу, а також від
отримання наказу і трудової книжки вона відмовилася (а.с. 48). Ніяких відомостей
про те, що у позивачки зажадалися пояснення з приводу поставленого їй прогулу,
в даному акті не висловлено, з чого можна зробити висновок, що такого пояснення
у ОСОБА_1 не витребувалося.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем була порушена процедура звільнення
по п. 4 ст. 40 КзпП України, а також саме звільнення за прогул здійснене з
порушенням Закону, а саме вимог ст. 184 ч. 3 КЗпП України.
Згідно ст. 235 КзпП України, у разі звільнення без законної підстави,
працівник повинен бути поновлений на колишній роботі органом, що розглядає
трудовий спір.  При винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, що розглядає трудовий спір, одночасно ухвалює
рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середньомісячна заробітна платня позивачки
складає 422,52 гривни (а.с. 51).

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що позивачка була звільнена
незаконно і повинна бути поновлена на раніше займаній нею посаді, з відповідача
на її користь також підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного
прогулу, тобто з 26 березня 2007 по 30 травня
2007 року.  Розмір середнього
заробітку позивачки за  вказаний період складає  1127 гривень.

Крім того, згідно ст. 115 КзпП України, заробітна платня виплачується
працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором,
але не рідше двох разів на місяць. Статтею 116 КзпП України передбачено, що при
звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в день звільнення.

Разом з тим, при звільненні позивачки, відповідачем не був здійснений з нею
остаточний розрахунок, заборгованість по якому складає 617,74 гривни (а.с. 52)
і підлягає стягненню на її користь в примусовому порядку.

Позов про стягнення моральної шкоди суд вважає таким, що підлягає  частковому задоволенню.

Згідно ст. 237-1 КзпП України, відшкодування власником або уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику проводитися у випадку, якщо порушення
його законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що позивачці, в результаті дій відповідача, були завдані
моральні страждання, які виразилися в тому, що через незаконне звільнення, вона,
будучи вагітною,  і дізнавшись про своє
звільнення від сторонніх осіб, перенесла нервовий стрес, через який потрапила
до лікарні із загрозою втрати дитини, що істотно відобразилося на її стані
здоров'я, зажадало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.
Розмір завданих позивачці моральних страждань суд оцінює в 500 гривень.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь
держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 59,50 гривень і витрати по
інформаційно - технічному забезпеченню справи в сумі 30 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК  України, ст. ст. 40, 115, 116, 149,
184, 235, 237-1 КЗпП  України, суд

В
И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1-  задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати
наказ виконавчого директора Закритого акціонерного товариства «Юніор-Стар»
Урусової І.Г. № 212 від 26 березня 2007 року «Про звільнення ОСОБА_1».

Поновити  ОСОБА_1на роботі в Закритого акціонерному
товаристві «Юніор-стар» з 26 березня 2007 на колишній посаді начальника
правової служби ЗАТ «Юніор-Стар».

Стягнути з Закритого акціонерного
товариства «Юніор-Стар» на користь ОСОБА_1середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 1127 гривень, заборгованість за остаточним розрахунком в сумі
617,74 гривні та моральну шкоду в сумі 500 гривні, а всього 2244  (дві тисячі двісті сорок чотири) гривні 74
копійки.

Стягнути з Закритого акціонерного
товариства «Юніор-стар» судовий збір на користь держави в сумі 59 (п'ятдесят
дев'ять) гривень 50 копійок і витрати по інформаційно - технічному забезпеченню
справи в сумі 30 (тридцять) гривень.

В інший частині позову - відмовити.

Рішення в частині поновлення на
роботі і стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць
в сумі 422 (чотири двадцять дві) гривні 52 копійки підлягає негайному
виконанню.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд у строки
та порядку, передбаченому ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: