Справа № 22ц -
2806 /2007р.                                        Головуючий у 1 інстанції: Слізевич Н.Г.
Категорія: 21                                                                Доповідач: Краснощокова Н.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
р.                                             Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Краснощокової Н.С. суддів:
Маширо О.П., Ігнатової Л.Є. при секретарі: АрутюнянГ.В.

за участю   представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки на рішення Совєтського районного суду м. Макіївки
від 11 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на
професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді
2006р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування
моральної шкоди. Посилався на те, що він тривалий час працював на підприємствах
вугільної промисловості, отримав професійне захворювання, висновком МСЕК від 15
лютого 2006р. йому встановлено 40% втрати професійної працездатності та З групу
інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням хронічною вертеброгенною пояснично -
крестцевою радикулопатією. За станом здоров'я він був переведений на менш оплачувану
роботу на поверхні. Він вимушений часто звертатись за лікуванням, не може
повноцінно виконувати домашню роботу, відчуває сильні переживання, постійні нервові навантаження,
фізичний біль, порушені відносини з близькими людьми,
таким чином йому спричинена моральна шкода, яку просив відшкодувати, стягнувши
з відповідача 40 000 грн.

Рішенням
Совєтського районного суду м. Макіївки від 11 грудня 2006 року позов задоволено
частково, стягнено з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 16 000 грн.

У
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, посилається на

те,
що судом не враховано, що відсутній висновок МСЕК про спричинення позивачеві

моральної
шкоди, довідка
МСЕК про              встановлення відсотку стійкої
втрати

професійної працездатності є підставою для розрахунку і
відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, і не підтверджує факту наявності
моральної шкоди, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди та обґрунтування
розміру відшкодування, що він просив стягнути. Також судом не враховано, що
відділенням Фонду виплачено позивачеві одноразову допомогу, призначені та
виплачуються щомісячні виплати. Моральна
шкода    відповідно до вимог ст.
237-1  КЗпП України    відшкодовується

2

роботодавцем, але суд не залучив його до участі у справі. Позивач пропустив
строк на звернення до суду з даним позовом, встановлений ст. 233 КЗпП України.
Крім того, не враховано, що Законом України
"Про державний бюджет на 2006 рік" було зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 ст.1 (в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), підпункту "є"
пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності". Апелянт просить рішення скасувати і у позові відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримувала
апеляційну скаргу.

Суд першої
інстанції при ухваленні рішення виходив із того, що позивач працював тривалий час на підприємствах вугільної
промисловості, у нього виявлене хронічне
професійне захворювання - хронічна вертеброгенна пояснично - крестцева
радикулопатія. Висновком МСЕК від 15.12.2006р. позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності і він визнаний
інвалідом 3 групи. Позивач вимушений тривалий
час лікуватися з приводу професійного захворювання, змінився звичайний уклад його життя, він переведений на менш
оплачувану роботу, не може виконувати побутову
роботу вдома, вимушений прикладати додаткових зусиль для організації його життя, у зв'язку з чим він відчуває моральні
страждання. З врахуванням характеру та глибини
моральних страждань, ступеня втрати професійної працездатності суд стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування
моральної шкоди 16 000 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а
рішення суду слід скасувати і у задоволенні позову відмовити з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд не прийняв до уваги положення Закону України
"Про державний бюджет України на 2006 рік" п.27 ст.77
якого зупинено на 2006р. дію абзацу 4 ст.1
( в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), підпункту "є" пункту 1 частини
першої статті 21, частини 3 статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності". Позивачеві стійка втрата працездатності встановлена висновком МСЕК від 15.12.2006р., з
цього часу виникло його право на відшкодування моральної шкоди, однак,
на цей час дія норм Закону "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", що передбачають відшкодування моральної шкоди була зупинена. Тому підстав
для відшкодування моральної шкоди на
підставі норм закону, дія яких зупинена,
не було.

Згідно із ст. 209 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального
права є підставою для скасування рішення та ухвалення нового - про відмову у
позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних
захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки   задовольнити.

Рішення Совєтського районного суду м. Макіївки від 11 грудня 2006 року скасувати.

У задоволенні
позову   ОСОБА_1  до відділення

3

виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його проголошення, касаційна скарга може бути подана
протягом 2-х місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.