У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя
Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши                        15 листопада 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6  червня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Київської області від 25 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Гореницької сільської
ради, приватного сільськогосподарського підприємства "Шевченківське"
про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

У лютому 2007 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з лютого
1959 року до березня 1972 року його батько - ОСОБА_2, працював в радгоспі ім.
Шевченка с. Горениці Києво-Святошинського району, який в подальшому був
реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка.

У 1972 році його батько
був звільнений з роботи у зв'язку з виходом на пенсію, проте він не був
включений до списків на отримання земельної частки (паю). ІНФОРМАЦІЯ_1 він
помер.

25 грудня 1995 року
колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка був виданий
державний акт на право  колективної
власності на землю.

Вважаючи, що він як спадкоємець має
право на отримання земельної частки (паю), просив суд визнати за ним право
власності на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній
власності колективного сільськогосподарського
підприємства ім. Шевченка.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6  червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2007 року, в задоволенні
позову            ОСОБА_1  відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_2  посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального
права і порушення норм процесуального права
та ставить питання про скасування судових рішень й передачу справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Гореницької
сільської ради, приватного сільськогосподарського підприємства
"Шевченківське" про визнання права на земельну частку (пай) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від
6  червня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2007 року
відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного
Суду України                                                      А.Г. Ярема