УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20
лютого 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді:      Любобратцевої Н.І..

Суддів:                              Даніла Н. М.

Чистякової Т.І.

При секретарі:  Сафіної Ф.Ф.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселенні,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м.Сімферополя АР Крим від 23 жовтня 2006року,

встановила:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
власністю - домоволодінням
АДРЕСА_1 в
м.Сімферополі та виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору
дарування від 11 квітня
2003року їй належить вказаний будинок. Відповідач по справі - колишній чоловік
її доньки був зареєстрований за вказаною адресою, ще перебуваючи в шлюбі. Після
розірвання шлюбу він залишився мешкати в спірному будинку, на неодноразові вимоги покинути його він відмовляється це
зробити. Відповідач не є членом її сім'ї, єдине господарство з нею не
веде, комунальні послуги не сплачує.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені
вимоги.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що йому
ніде жити.

Рішенням Київського районного суду м.Сімферополя від 23 жовтня 2006року позов задоволений.
ОСОБА_2 зобов'язаний усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні, володінні та
розпорядженні домоволодінням АДРЕСА_1 в м. Сімферополі шляхом зняття його з
реєстрації за вказаною адресою та виселення.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати
зазначене рішення суду, як ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши апелянта, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Так, із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від
11
квітня 2003року позивачка є власником домоволодінням
АДРЕСА_1 в
м.Сімферополі (а.с.5, 7)

Згідно з
будинковою книгою, відповідач прописаний у спірному будинку з 25.11.1999року( а.с. 12-14).

Справа №22-
899 2007р     Головуючий по першій
інстанції:

суддя -
Чумаченко Р.Д. Доповідач: суддя - Чистякова Т.І.

В апеляційній
скарзі апелянт вказує, що проживав у вказаному будинку з 1983року без прописки.
В судовому засіданні Апеляційного суду АР Крим відповідач пояснив, що до 11 квітня 2003року
власником будинку був ОСОБА_3 - родич його
дружини, а ще раніше - мати ОСОБА_3. Крім того,
відповідач пояснив, що він та його колишня дружина, з якою шлюб розірваний в
2005році, ніколи не були членами сім'ї ні колишніх, ні останнього власників.

Судовою колегією
також встановлено, що договору найму з власниками будинку відповідач ніколи не
укладав, отже він є тимчасовим жильцем, який відповідно до ч.З ст. 98 ЖК України на
вимогу власника зобов'язаний негайно звільнити житлове приміщення, а в разі
відмовлення - підлягає
виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За таких
обставин, висновки суду щодо задоволення позову на підставі ст. 48 Закону України
«Про власність» обґрунтовані.

Згідно зі ст.303
ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуючи
висновки суду, апелянт не надав допустимих доказів, які спростовують висновки
суду. Підстави для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з наведеного, та керуючись ст. 303, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Сімферополя АР Крим від 23 жовтня 2006року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.