У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України у складі:

Романюка
Я.М.,    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Комунальне підприємство
“Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору
дарування будинку недійсним, визнання договору купівлі-продажу будинку
недійсним, визнання права власності на будинок; за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4, восьма Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, комунальне підприємство “Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації”, про визнання купівлі-продажу будинку правомірним,
визнання права власності на будинок, усунення перешкод у користуванні будинком
шляхом виселення особи, за касаційною скаргою касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2007 року,

в с т а
н о в и л а :

в липні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до  ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання договору дарування будинку недійсним, визнання договору
купівлі-продажу будинку недійсним, визнання права власності на будинок, посилаючись
на те, що зазначені договори було укладено із порушенням норм чинного
законодавства.

в жовтні 2006 року  ОСОБА_3
звернувся із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання купівлі-продажу будинку
правомірним, визнання права власності на будинок, усунення перешкод у
користуванні будинком шляхом виселення особи, посилаючись на те, що у липні
2006 року уклав договір купівлі-продажу спірного будинку. Під час реєстрації
договору він дізнався про те, що  на
будинок накладено арешт. Крім того, йому стало відомо, що ОСОБА_2 оспорюється
дійсність договорів дарування, на підставі якого вона набула права власності на
будинок.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня
2007 року ОСОБА_1 у позові відмовлено, позов  ОСОБА_3 задоволено
частково.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 червня 2007 року це
рішення скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено, ОСОБА_3 у позові відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення апеляційного суду,
посилаючись на його необґрунтованість та порушення норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній
скарзі доводи містять ознаки неправильного застосування судом норм
матеріального та процесуального права, що тягне скасування ухваленого судового
рішення, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового
розгляду.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Справу
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 червня 2007 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

М.П.
Пшонка