Справа № 2-4567 2006 Справа
№2-4612007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого
судді                              Крімченко
С А

при
секретарі                                      Костюк
Л.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії
справу за позовом ОСОБА_1до ЗАТ „Енерговугілля" про стягнення матеріальної
і моральної шкоди, а також зустрічною позовною заявою ЗАТ „Енерговугілля"
про стягнення матеріальної шкоди, -

Встановив:

ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до відповідача ЗАТ „Енерговугілля"
про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6807 грн 81 коп і 1500 грн моральної
шкоди. Мотивує тим, що 19.06.2006 року біля 9 години в с Приютівка
Олександрійського району відбулося зіткнення його автомобіля ВАЗ-2108 ДН НОМЕР_1і
автобуса КАВЗ -3270, д.н.НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_2. В результаті ДТП його
автомобіль було пошкоджено і сума збитків згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження складає 6807 грн 81 коп. Крім того йому була завдана
і моральна шкода, яку він оцінює в 1500 гривен, так як він був позбавлений
тривалий час користуватись своїм автомобілем.

Представник
позивача підтримав його вимоги.

Представник відповідача заявлену суму матеріальної шкоди визнав повністю, а
моральну шкоду не визнав пославшись на її недостатню мотивацію.

В судовому засіданні представник ЗАТ „Енерговугілля" подав зустрічну
позовну заяву про стягнення з ОСОБА_111517 грн 56 коп матеріальної шкоди.
Мотивуючи тим, що в результаті даного ДТП і автобус КАВЗ-3270, д.н.НОМЕР_2,
який належить ЗАТ „Енерговугілля" був пошкоджений і сума збитків складає
11 517 грн 56 коп згідно їхніх розрахунків.

ОСОБА_1і його представник даний позов не визнали, вважаючи, що не подано
достатніх доказів для обгрунтування даної суми.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, представника позивача,
третю особу і його представника, свідків, спеціаліста суд вважає, що позовна
заява ОСОБА_1підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічної
позовної заяви необхідно відмовити.

Відповідно до статей 1166, 1187, п.3 ч.І ст. 1188 ЦК України майнова
шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв"язок та є вина зазначеної особи.

Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на

відповідній правовій підставі (право власності, інше
речове право, договір продажу, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

За наявності вини всіх осіб діяльністю яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у відповідній частці залежало від обставин, що мають
істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що 19.06.2006 року в с Приютівка,
Олександрійського району по вул. Олександрійській відбулося зіткнення
автомобіля ВАЗ-2108 ДН, ВА НОМЕР_1під керуванням ОСОБА_1і автобуса КАВЗ-3270,
д.н НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого були пошкоджені дані
транспортні засоби.

Постановами Олександрійського міськрайонного суду від 7 квітня 2006 року
ОСОБА_1. і ОСОБА_2 визнано винними в даній дорожньо-транспортній пригоді і
піддано адміністративному стягненню за ст.. 124 КпАП України в вигляді штрафу
на 17 грн кожного за порушення ОСОБА_1пунктів 236, 14.2, 12.3 Правил дрожнього
руху, а ОСОБА_2пункту 10.1 Правил.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦК
України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

Так, дані постанови набрали законної сили, постанова від 7.08.2006 року
відносно ОСОБА_2 залишена без змін апеляційним судом Кіровоградської області.

Таким чином вина водіїв ОСОБА_1і ОСОБА_2 по даній ДТП встановлена і не
підлягає доказуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_1і його представник заявили, що вина обох водіїв
складає 50x50% , тобто є однаковою вина.

Представник ЗАТ „Енерговугілля", третя особа - ОСОБА_2і його
представник вважають, що вина ОСОБА_1більша ніж ОСОБА_2, враховуючи, що
ОСОБА_1порушено З пункти Правил дорожнього руху, а ОСОБА_2лише 1 пункт.

Допитаний в судовому засіданні інспектор патрульної служби ОСОБА_3,
пояснив, що він разом з ОСОБА_4виїзджали на місце ДТП і ними були
складені протоколи про адміністративні правопорушення. З огляду на порушені
ОСОБА_1і ОСОБА_2пункти Правил дорожнього руху не можна вважати, що чиясь вина
більша. Вина обох водіїв ДТП
однакова.

Суд враховуючи думку сторін, а також пояснення ОСОБА_3 вважає водіїв в
даному ДТП однаковою,
тобто 50x50%.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль ВАЗ-2108 ДН В А
НОМЕР_1належить на праві власності ОСОБА_1, а автобус КАВЗ 32-70 , д.н
НОМЕР_2на відповідній правовій підставі (оренда) належить ЗАТ
„Енерговугілля". Відповідно за заподіяну шкоду несуть відповідальність
ОСОБА_1і ЗАТ „Енерговугілля".

Так як згідно роз"яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 року (з наступними змінами) „Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди" не вважається
володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду
перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі
трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор,
тощо).

Тому водій
ОСОБА_2не несе відповідальності за заподіяну ним шкоду.

Відповідно до ст.. 1192 ЦК
України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент
розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої
речі

Згідно висновку
спеціаліста № 370.3006 експертного авто товарознавчого дослідження від 12.08
2006 року матеріальна шкода завдана автомобілю ОСОБА_1складає 6807

грн  81
коп.  Будь-яких  інших
доказів  про  розмір
завданої     позивачу  шкоди,
які  б спростовували зазначений
висновок суду не надано і про наявність таких доказів не зазначено.

Представник відповідача ЗАТ „Енерговугілля" погодився з даним
висновком, але при визначенні суми збитків просив врахувати ступінь вини
ОСОБА_1.

Тому суд враховуючи, що вина ОСОБА_1в даній дорожньо-транспортній пригоді
складає 50%, вважає за можливе стягнути з ЗАТ „Енерговугілля" на його
користь 50% зазначеної суми (6807,81: 2= 3403,9 грн) - 3403 грн 90 коп.

В судове засідання представник ЗАТ „Енерговугілля" на підтвердження
суми збитків 11517 грн 56 коп, завданих пошкодженням автобусу КАВЗ-3270, д.н
НОМЕР_2надав суду калькуляцію ремонтно-відновлювальних робіт на суму 6479 грн
56 коп, розрахунок вартості недоотриманих доходів при простої автобуса в сумі
718 грн, витрат за перевезення працівників (авізо № 924) на суму 4320 грн.

ОСОБА_1і його представник дані суми збитків не визнали, вважаючи, що вони
значно завищені і не відповідають дійсності.

При
з"ясуванні яким чином була розрахована дана шкода суд встановив наступне.

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт автобуса КАВЗ визначена на підставі
калькуляції складеної працівниками розрізу „Костянтинівський" ЗАТ
„Енерговугілля", затвердженою в листопаді 2006 року без вказівки на число.
Представлено також акт про виявлені пошкодження автобуса КАВЗ і проведений
ремонт по даному акту в комісію ввійшли водій ОСОБА_2, механік, старший механік
і начальник ТУ № 1 розрізу „Костянтинівський". Із складу комісії видно, що
акт складений однобічно. Участь іншої сторони, а саме водія ОСОБА_1була просто
необхідна для визначення ушкодження і вирішення питань про заміну чи ремонт
окремих агрегатів, вузлів. При цьому в акті не зазначена дата складання, тому
неможливо визначити складався даний акт до ремонту чи під час підготовки
зустрічної позовної заяви.

Згідно протоколу огляду автотранспорту -автобуса
КАВЗ-3270 від 19.06.2006 року, складеного працівником патрульної служби ОСОБА_4 на місці ДТП в присутності
водіїв ОСОБА_2і ОСОБА_1, понятих ОСОБА_5і ОСОБА_6 виявлені пошкодження такі як
деформація лівої частини кузова і баку.

Тоді ж
як в акті, складеного на підприємстві і в калькуляції вказано, що були
пошкоджені топливний бак (проведена заміна), деформована рама (проведена
заміна) кронштейни кріплення бака (проведена заміна), заміна скла кузова,
заміна топливопроводів, заміна метала бокової частини кузова автобуса,
проведені рихтовочні, зварювальні роботи, покраска
автобуса.

Не вказано, на підставі чого встановлена в калькуляції вартість запасних
частин і ремонтних робіт. Суду надано акт, що на автобус КАВЗ 19.06.2006 року
була переставлена рама з автомобілю ГАЗ-3307, д.н. НОМЕР_3, яка попередньо була
переобладнана. Згідно довідки № 81 від 21.02.2007 року вказана залишкова
вартість автомобіля ГАЗ -3307, д.н НОМЕР_3, але невідомо на підставі чого
розрахована вартість рами.

Крім того суд враховує, що при підготовці висновку спеціаліста № 370 від
12.08.2006 року пошкодження автомобіля ВАЗ-21081, р.н НОМЕР_1був складений
протокол огляду автомобіля ВАЗ від 10.08.2006 року судовим
експертом-автотоварознавцем ОСОБА_7в присутності водіїв ОСОБА_2і ОСОБА_1.
Заперечень з боку водія ОСОБА_2не надійшло. Останньому було відомо, що даний
висновок готується для звернення до суду.

Тому суд критично відноситься до пояснень представника ЗАТ
„Енерговугілля" про те, що вони не знали про те, що ОСОБА_1буде звертатись
до суду і тому не провели експертне авто товарознавче дослідження автобуса КАВЗ
і не запрошували водія ОСОБА_1для огляду автобуса і визначення пошкоджень і
потреби в відповідних видах ремонтних робіт.

Запрошений в
судове засідання в якості спеціаліста авто товарознавець ОСОБА_7пояснив, що ним
був зроблений висновок експертного дослідження автомобіля ОСОБА_1-

ВАЗ-21081 і з
ушкодженнями, які отримав даний автомобіль в результаті ДТП він добре
знайомий. Тому враховуючи дані ушкодження може стверджувати, що неможливо,
пошкодити раму автобуса КАВЗ і що її необхідно було міняти. Пояснив також, що
якщо автобус самостійно доїхав до автобази, то не було пошкодження
топливопроводів. Крім того не відповідає дійсності, що за 3 дні і зробили
вказаний перелік робіт. Щоб поміняти раму необхідно все знімати, так як на ній
кріпляться всі вузли, тим більше якщо раму перероблювали на що необхідний також
значний час. Пояснив, що так як автобус відремонтований то неможливо уже
провести експертизу для визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2пояснив, що точно не може пояснити,
що саме міняли в пошкодженому автобусі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8пояснив, що він працює водієм автомобіля КРАЗ на ЗАТ
„Енерговугілля". В червні робив ремонт автобуса ОСОБА_2- КАВЗ, який
потрапив в ДТП. Автобус
доїхав своїм ходом. Він замінив раму в автобусі на бувшу в користуванні,
замінив топливний бак, трубопроводи, проводили зварювальні роботи, рихтовку, один з працівників
приніс балончик з краскою і підкрасили автобус. Пояснив, що з ним працював ще
один працівник і іноді допомагав третій працівник. Працювали 3 дні.

При
цьому згідно розрахунків ЗАТ „Енерговугілля" працювало на ремонті 4 особи.
І згідно табелю обліку робочого часу, представленого представником на протязі 3
днів ремонту працювали по 12 годин 4 особи, тоді як в іншій дні по 8 годин. Але
свідок ОСОБА_8не вказував, що вони працювали в особливому режимі.

Крім того в вартість завданих збитків була включена сума 718 гривен, що
складається з недоотриманого доходу від простою автобусу, а також з витрат за
перевезення працівників на час ремонтно-відновлювальних робіт автобуса, що
складає 4320 грн за 3 дні, внаслідок вимушеного укладання договору між ОФ ЗАТ
„Енерговугілля" ТЕЦ-3 та ОФ ЗАТ „Енерговугілля" розрізу
„Костянтинівський".

Згідно розрахунку вартості недоотриманих доходів при простої автобуса КАВЗ
сума складається з заробітної плати водія з розрахунку 72 години. Тобто робота
водія 24 години на добу на протязі 3 днів ремонту. З пояснення водія ОСОБА_2він
звичайно щодня на даному автобусі робить лише 1 рейс вранці і ввечері, тобто відвозить
на роботу і забирає з роботи працівників розрізу „Костянтинівський", а в
інший час автобус стоїть і не робить жодних рейсів.

Крім того на підтвердження витрат за перевезення працівників на час
ремонтно-відновлювальних робіт автобуса в сумі 4320 грн суду було надано авізо
№ 924. Інших доказів на підтвердження угоди між філіями ТЕЦ-3 і розрізу
„Костянтинівський" не надано. В судовому засіданні водій ОСОБА_2пояснив,
що крім його автобуса на розрізі „Костянтинівський" ще 3 автобуса ЛАЗ і
„Ікару". В разі необхідності вони заміняють один одного.

Свідок ОСОБА_9в судовому засіданні пояснила, що була свідком даного ДТП, а також, що
постійно їздить на даному автобусі на роботу на розріз „Костянтинівський".
Працює через 2 дні. Пояснила, що їхала на чергову зміну через 2 дні після ДТП
на автобусі ЛАЗ, що належить розрізу „Костянтинівський".

Тому суд критично відноситься до того факту, що використовувалися автобуси
іншої філії, а саме ТЕЦ-1.

З урахуванням викладеного суд вважає, що представником ЗАТ „Енерговугілля"
не надані достовірні і заслуговуючи уваги докази на підтвердження завданих
матеріальних збитків. Тому суд вважає за можливе відмовити ЗАТ
„Енерговугілля" в задоволенні позовних вимог.

Що стосується
суми моральної шкоди в розмірі 1500 гривен, заявленої ОСОБА_1, то суд вважає за
можливе відмовити в задоволенні даної вимоги, так як він не мотивував належним
чином в чому саме полягає моральна шкода, не надав доказів скільки часу він не
міг

користуватись
своїм автомобілем і коли він був відремонтованим.

Враховуючи
викладене, керуючись ст..ст. 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.хт.
209, 215 ЦПК України,

Рішив:

Стягнути з ЗАТ „Енерговугілля" на користь ОСОБА_13403 грн 90 коп
матеріальної шкоди.

В іншій частині
позову відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ЗАТ „Енерговугілля" про
стягнення з ОСОБА_111517 грн 56 коп матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення,
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.