Справа № 22ц -
505/2007                                       Головуючий
у 1 інс. - Філатова Л.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007
року   Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого -
судді СкрипкиА.А. Суддів - Заболотного В.М., Ішутко В.М.

при секретарі -
Куксі М.В.

з
участю: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали апеляційної скарги
ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 15 січня 2007 року в частині відмови в прийнятті зустрічного позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2про виділення в натурі частки
житлового будинку та виділення у користування земельної ділянки ,-

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить
ухвалу Новозаводського районного суду від 15.01.2007 року в частині відмови у
прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 скасувати, як незаконну та постановити
нове рішення щодо прийняття зазначеного зустрічного позову до спільного
розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 з направленням справи для розгляду по суті
до суду першої інстанції. Також апелянт просить постановити окрему ухвалу щодо
помилок, допущених судом першої інстанції при винесенні ухвали від 15.01. 2007
року.

Апелянт стверджує, що доцільність об'єднання первісного
позову з зустрічним є очевидною, оскільки обидва позови взаємопов'язані, вимоги
по ним можуть зараховуватися та задоволення зустрічного позову може повністю

виключити
задоволення первісного позову, що, відповідно до вимог статті   123 ЦПК України, є підставами об'єднання обох
позовів в одне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ,- у грудні 2006 року ОСОБА_3 звернувся з
зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що на даний час він являється
власником 1/5 частини АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21
липня 1983 року, зареєстрованому в Чернігівському міжміському бюро технічної
інвентаризації за №4021, та власником 1/10 вказаного будинку на підставі
договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2006 року, зареєстрованому в
Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 21 листопада 2006 року
за №1269, право власності на яку раніше належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом після смерті її батька від 21 червня 1993
року, зареєстрованим в МБТІ 15 липня 19993 року. Таким чином йому належить , як
стверджує позивач , 3/10 частини будинку з відповідною частиною надвірних
споруд, які, разом з будинком розміщені на земельній ділянці, площею 1135 кв.м.
Придбана ним 1/10 частина будинку є половиною площі, позначеної у експлікації
до поетажного плану як квартира №3. Інша половина зазначеної квартири (1/10
частина будинку) належить ОСОБА_2,
який, на думку позивача, не маючи на те законних підстав , фактично займає
1/5 частину будинку і в добровільному порядку не хоче звільняти придбану
позивачем 1/10 частину будинку, чим перешкоджає ОСОБА_3 в користуванні житловою
площею, власником якої він - ОСОБА_3 є. У зв'язку з вище зазначеним між
позивачем та відповідачем не досягнуто згоди і щодо порядку землекористування.
Позивач просив суд виділити в натурі належну йому на праві приватної власності
частку житлового будинку, а саме 3/10 частини житлового АДРЕСА_1 з надвірними
спорудами та належну йому частку земельної ділянки, яка відповідає його частці
у спільній власності на вказане домоволодіння, а також призначити
будівельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів виділу в
натурі його частки у спірному домоволодінні та можливих варіантів виділу йому у
користування частки земельної ділянки ( а. с. 3-4).

15.01.2007 року, під час попереднього судового засідання
, представник відповідача пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.10.2006
року за №1269, відшкодування витрат на покращення стану та утримання спільного
майна, припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого
співвласника ( а. с. 46- 48). ОСОБА_2 вказував, що вимоги ОСОБА_3 до нього
обґрунтовані на підставі здійсненого між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 договору
купівлі-продажу 1/10 частини житлового АДРЕСА_1. Вказаний договір було
посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8, але даний договір, на думку ОСОБА_2 ,
було укладено з порушенням вимог діючого законодавства. ОСОБА_7 стала власником
1/10 частини вказаного будинку лише в частині,

яка була
в експлуатації на момент прийняття нею спадщини. Вона ніколи за вказаною
адресою не проживала, принаймі, після прийняття спадщини, не сплачувала
податків, не приймала участі в утриманні своєї частки, не приймала участі в
добудовах, які були здійснені після прийняття нею спадщини, та введені в
експлуатацію, згідно рішення Новозаводського РВК м. Чернігова від 27.07.1998
року, права власності на які вона не набувала. Якщо ОСОБА_7 успадкувала
половину однокімнатної квартири, то після добудов дане приміщення, фактично,
стало двокімнатною квартирою, що і є предметом оспорюваного договору. ОСОБА_2
просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.10.2006 року за №1269,
стягнути з ОСОБА_7 на його користь 9000 грн., витрачених ним на покращення
стану та утримання належної їй частки у спільному майні, а також припинити її
право на частку у спільному майні за вимогою ОСОБА_2, як співвласника.

Оскаржуваною частиною ухвали Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 15 січня 2007 року в прийнятті зустрічного позову і
відповідних заяв до нього відмовлено ( а. с. 33).

Дослідивши матеріали права , вислухавши суддю -
доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку , що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній
частині щодо відмови в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 , - скасуванню,
оскільки апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції
відносно того, що зустрічний позов заявлений до іншої , ніж позивач у даній
справі , особи , і спільний розгляд зустрічного позову з первісним позовом
призведе до ускладнення у вирішенні даного спору , а отже, є недоцільним .

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно
того, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає
положенням статті 123 ЦПК України , яка регламентує пред'явлення зустрічного
позову і зазначає , що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з
первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним , зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли вимоги
за позовами можуть зараховуватися , або коли задоволення зустрічного позову
може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Враховуючи, що відповідно до положень чинного цивільного
процесуального законодавства ,- зустрічний позов є одним із основних
процесуальних засобів відповідача як у захисті від первісного позову , так і в
одночасному задоволенні особистих вимог відповідача до позивача, а також те, що
обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним , апеляційний
суд вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції в

оскаржуваній
частині. Матеріали зазначеної цивільної справи підлягають направленню до суду
першої інстанції для належного вирішення питання щодо прийняття зустрічного
позову до спільного розгляду з первісним позовом , в порядку , передбаченому
статтями : 123,124 ЦПК України.

Керуючись
статтями : 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від
15 січня 2007 року скасувати в оскаржуваній частині; зокрема, в частині відмови
в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2до ОСОБА_7, ОСОБА_3про визнання недійсним
договору купівлі - продажу житлового будинку , відшкодування витрат на
покращення стану та утримання спільного майна та припинення права на частку у
спільному майні за вимогою іншого співвласника
.

Матеріали цивільної справи направити до Новозаводського
районного суду міста Чернігова для належного вирішення питання щодо прийняття
зазначеного зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом , в
порядку, передбаченому статтями :  123,
124 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання   нею
законної сили .