Справа № 2-54/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 березня 2007
року                                                                                             м.
Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судці                                         Струтинського
P.P.,

секретаря                                                         Бардюк
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в  приміщенні Тисменицького районного суду
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ДВС Тисменицького районного
управління юстиції про звільнення майна з-під арешту ,-

встановив:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, суду
пояснив, що позивачка 19.10.2004 року придбала у ФГ „Стара Гута" фризу
черешневу в кількості 18, 3 куб.м. на суму 5490 грн. 14.02.2005 року вона знову
купила у вищевказаного господарства фризу черешневу в кількості 1, 926 куб.м.
на загальну суму 481 грн. 50 коп. Після придбання цих пиломатеріалів між нею та
ФГ „Стара Гута" був укладений договір НОМЕР_2 року від 07.02.2005 року на
їх зберігання згідно сертифікації від 09.02.2005 року, яка є додатком до цього
договору, які і зберігаються там по сьогоднішній день. Згідно акту опису і
арешту майна серії НОМЕР_1 від 09.02.2005 року на належне позивачці майно
(пиломатеріали) було накладено арешт як на майно боржника - ОСОБА_2 Вважає,
такі дії ДВС Тисменицького РУЮ неправомірними, оскільки фриза черешнева в
кількості 20, 226 куб.м. належить на праві власності позивачці. Даний арешт
порушує її" права, як власника майна. Просила позов задоволити та
звільнити її майно з під арешту.

Представник відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції в
судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що 24.09.2003 року ДВС
Тисменицького РУЮ накладено арешт на майно боржника, відповідача по справі
ОСОБА_2 та винесена постанова про примусове виконання ухвали Тисменицького райсуду від 02.06.2003
року. Даною постановою останньому заборонено відчужувати будь - яке майно, яке
належить ФГ „Стара Гута". Тому просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнала та суду пояснила, що 02.06.2003 року вона звернулася до Тисменицького
районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу із договору позики в
сумі 44185 грн. Одночасно для забезпечення позову просила накласти арешт на
майно відповідача. Ухвалою Тисменицького районного суду від 02.06.2003 року
було накладено арешт на майно фермерського господарства „Стара Гута", що
розташоване в с.Майдан Тисменицького району та житловий будинок, який
розташований в АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_2 На підставі
вищезазначеної ухвали суду державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ
24.09.2003 року було винесено постанову про накладення арешту на все майно, що
належить ФГ „Стара Гута" та заборонено здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке йому належить.

З вказаною
постановою відповідача-власника ФГ „Стара Гута"
ОСОБА_2 особисто було ознайомлено під розписку 29.09.2003 року.
Рішенням  Тисменицького районного суду
від 01.12.2003 року її позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 44185 грн.
заборгованої позики. Апеляційний суд Івано-Франківської області від 16.02.2004
року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вищезазначене рішення було відхилено та
залишено його без змін. Верховний Суд України 24.05.2006 року касаційні скарги
ОСОБА_2 на вищевказані судові рішення було відхилено та залишено їх без змін.
Незважаючи на те, що на все майно відповідача було накладено арешт та
заборонено проводити його відчуження, ФГ „Стара Гута" 19.10.2004 року
продало СПД ОСОБА_1 черешневу паркетну заготовку на суму 5490 грн. в кількості
18,3 куб.м., а 04.02.2005 року згідно накладної № 3 реалізовано СПД ОСОБА_1
черешневу паркетну заготовку на суму 577,80 грн. в кількості 1,926 куб.м., що
містить в діяннях ОСОБА_2 ознаки кримінально-карного діяння. Просила в
задоволенні позову відмовити та притягнути до кримінальної відповідальності
відповідача ОСОБА_2

Заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази,
суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Долученими до матеріалів справи письмовими доказами, оглянутими в судовому
засіданні матеріалами цивільної справи за № 2-873/2003 p., судом
встановлено, що 02.06.2003 р. ОСОБА_3 звернулася до Тисменицького районного
суду із позовом закладеним до ОСОБА_2 про стягнення боргу із договору позики в
сумі 44185 грн. Одночасно для забезпечення позову позивачка просила накласти
арешт на майно відповідача. Ухвалою Тисменицького районного суду від 02.06.2003
року було накладено арешт на майно фермерського господарства „Стара Гута",
що розташоване в с.Майдан Тисменицького району та житловий будинок, який
розташований в АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_2 На підставі
вищезазначеної ухвали суду державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ
24.09.2003 року було винесено постанову про накладення арешту на все майно, що
належить ФГ „Стара Гута" та заборонено здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке йому належить. Рішенням Тисменицького районного суду від 01.12.2003
р. позов ОСОБА_3 було задоволено та стягнуто в її користь з ОСОБА_2 44185 грн.
заборгованої позики. На підставі виконавчого листа виданого Тисменицьким
районним судом згідно вищевказаного рішення, 09.02.2005 р. державним виконавцем
ВДВС Тисменицького РУЮ було описана та накладено арешт на чорнову черешневу
паркетну заготовку в кількості 20,226 куб.м., що знаходилась в приміщенні
складу ФГ „Стара Гута".

Наявними в матеріалах справи копіями накладних, звітом проведеної
аудиторської перевірки стверджується, що ФГ „Стара Гута" 19.10.2004 р.
згідно накладної № 25 було продало СПД ОСОБА_1 черешневу паркетну заготовку на
суму 5490 грн. в кількості 18,3 куб.м., а 04.02.2005 р. згідно накладної № 3
реалізовано СПД ОСОБА_1 черешневу паркетну заготовку на суму 577,80 грн. в
кількості 1,926 куб.м.

Згідно договору зберігання від 07.02.2005 р. за НОМЕР_2року укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12), позивачка передала відповідачу на зберігання
придбану вищезазначену фризу паркетну черешневу в кількості 20,226 куб.м., а
відповідач-зберігач в свою чергу зобов'язався оплатно зберігати її та повернути
поклажодавцеві у схоронності в строк до 31.12.2005 р.

Відповідно до ст.59 Закону України " Про виконавче провадження",
особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і
звільнення майна з-під арешту.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивачка
являється добросовісним набувачем чорнової черешневої паркетної заготовки в
кількості 20,226 куб.м. та арешт на належне їй на праві власності майно був
накладений безпідставно, то суд вважає позовні вимоги позивачки підставними,
обгрунтованими і доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведенного,
ст.ст. 48, 50 Закону України „ Про власність ", ст. 59 Закону України
«Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК У каїни, суд,-

вирішив   :

Позов
задоволити.

Звільнити з під арешту належне на праві власності ОСОБА_1
майно -заготовку чорнову паркетну черешневу в кількості 19 палет, 33109 штук,
20,226 куб.м., виключивши його з акту опису й арешту майна від 09 лютого 2005
року, серія НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області
може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подається через Тисменицький районний суд.