У х в а л а

30
жовтня 2007 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом
виділу в натурі ½ частини квартири, що знаходиться у спільній сумісній
власності; за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління житлового комунального господарства
Одеської міської ради, Комунального підприємства “Міське агентство з
приватизації житла” Одеської міської ради, Приморського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області, третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської
міської ради, про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Жовтневої
районної ради народних депутатів м. Одеси, про визнання недійсним розпорядження
голови виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Одеси у частині
закриття особового рахунку на ім'я ОСОБА_3 і відкриття особового рахунку на спірну жилу площу на
ім'я ОСОБА_1; про
визнання недійсним розпорядження органу приватизації і свідоцтва про право
власності на житло; про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування спірним жилим
приміщенням; про зобов'язання зняти з реєстраційного обліку відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Одеської області від 25 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 1 червня 2006 року у
позові ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виділу в натурі ½ частки квартири, що знаходиться у спільній власності
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задоволено частково.
Визнано недійсними розпорядження органу приватизації від 26 липня 1993 року за
№ 15700 про безоплатну передачу у спільну сумісну власність спірної квартири і
свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 2006 року за № 13-530,
видане управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської
ради. Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_7.

Рішенням  апеляційного суду Одеської області від 25
грудня 2006 року рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 1 червня 2006 року скасовано та ухвалено нове
рішення. У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виділення в натурі ½ частини квартири, що знаходиться у
спільній сумісній власності, відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, управління житлового
комунального господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства
“Міське агентство з приватизації житла” Одеської міської ради, Приморського РВ
ОМУ УМВС України в Одеській області, третя особа - Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради задоволено частково. Визнано недійсними розпорядження органу приватизації від 26 липня 1993 року
за № 15700 про безоплатну передачу у спільну сумісну власність квартири
АДРЕСА_7 В решті позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначене рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подали заяву про приєднання повністю до касаційної
скарги ОСОБА_4

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеним обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
судове рішення постановлено з додержанням судом норм матеріального та
процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не
спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване судове рішення -
залишенню без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 25 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка