справа № 2-103/2007рік
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007
року

Черняхівський
районний суд Житомирської області в в складі:

головуючого-судді
Сергійка В.В.,

при секретарі
Лозовик О.М.,

з участю
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Черняхівської
селищної ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною
давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
звернулась до суду із позовом до Черняхівської селищної ради, де вказувала, що
її мати ОСОБА_3. 27 вересня 1957 року купила частину житлового будинку
№АДРЕСА_1 в смт Черняхові у ОСОБА_4.
В 1982 ОСОБА_3. купила ще 2 кімнати вказаного будинку у ОСОБА_5. Між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений тимчасовий договір купівлі-продажу,
посвідчений Черняхівською селищною радою, однак нотаріального посвідчення
договору не було. Договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5. також
нотаріально не посвідчувався, оскільки останній виїхав за кордон на постійне
проживання, як тільки отримав кошти за будинок. В 1983 році ОСОБА_3. за
дозволом селищної ради прибудувала до будинку дві веранди. 20 серпня 1986 року
БТІ виготовило техпаспорт
на житловий будинок на ім'я ОСОБА_3., після чого їй було видано будинкову
книгу, де прописані всі члени сім'ї позивачки. Після смерті матері, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги
за законом, інших спадкоємців немає. Оформити право власності на будинок немає
можливості, оскільки з'ясувалось, що відсутні документи, які підтверджували
право її матері на будинок. В зв'язку з цим, просила встановити, що її мати
ОСОБА_3. являлась власником будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в смт Черняхові,
а також визнати за нею право власності на вказаний будинок після смерті матері
як за спадкоємицею за законом першої черги.

13
лютого 2007 року ОСОБА_2. змінила свої позовні вимоги і їх підстави та просила
визнати за нею право власності на спірний будинок за набувальною давністю, із
тих підстав, що її мати заволоділа вказаним будинком добросовісно і
продовжувала відкрито і безперервно володіти ним більше 10 років, а після її
смерті і по даний час вона, як спадкоємиця першої черги за законом, відкрито і
безперервно ним володіє.

В
судовому засіданні ОСОБА_2. позов підтримала з підстав, вказаних в позовній
заяві, та пояснила, що мати не змогла оформити належним чином договори
купівлі-продажу, оскільки продавці будинку відразу після отримання коштів
виїхали, не дочекавшись оформлення необхідних документів, вони із сім'єю
постійно проживали в будинку, селищна рада дала дозвіл на прибудування веранд,
були оформлені будинкова книга та техпаспорт
на ім'я матері. Просила визнати за нею право власності на будинок за
набувальною давністю. Крім того, просила витрати по справі, які вона понесла
віднести за її рахунок.

Представник
позивачки ОСОБА_1. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що,
оскільки мати позивачки добросовісно заволоділа будинком та продовжувала їм
відкрито та безперервно володіти більше 10 років, а позивачка після її смерті
також відкрито і безперервно володіла ним також 12 років, то у відповідності із
чинним

2

законодавством
слід визнати право власності а позивачкою за набувальною давністю.

Представник
відповідача Євпак В.О. в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд позов задовольняє із
слідуючих підстав:   .

У
відповідності із ч.1 ст. 344 ЦК
України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває
право власності на це майно. Крім того, частиною 2 вказаної статті встановлено,
що особа яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого
володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем
вона є.

Факт того,
що ОСОБА_3. добросовісно заволоділа будинком №АДРЕСА_1, в смт Черняхові, та
відкрито і безперервно володіла ним 13 років стверджується тимчасовою угодою
від 27 вересня 1957 року про купівлю частини будинку ОСОБА_3 у ОСОБА_4(а.с.
10), рішенням виконкому Черняхівської селищної ради від 23 серпня 1985 року,
згідно якого ОСОБА_3 надано дозвіл на оформлення правових документів та
прибудування 2-х веранд до будинку(а.с.19), будинковою книгою, в якій
зазначено, що ОСОБА_3. із сім'єю проживала у вказаному будинку(а.с. 24-31),
техпаспортом на житловий будинок, згідно якого власником будинку записана
ОСОБА_3.( а.с.12-18), інвентаризаційною справою № 1082 на житловий будинок
№АДРЕСА_1 в смт Черняхові. Позивачка ОСОБА_2. фактично прийняла спадщину після
смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємиця першої черги за
законом, що стверджується будинковою книгою(а.с. 26-31) та записом про
реєстрацію місця проживання в паспорті (а.с. 32). Тому суд приєднує до часу
володіння будинком ОСОБА_2. час володіння будинком ОСОБА_3. та визнає за
позивачкою право власності за набувальною давністю на спірний будинок. Витрати
по справі, які понесла позивачка суд відносить за її рахунок.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК
України, ст. ст.534, 548, 549 ЦК
України(ред. 1960 р.),
ст. 344 ЦК України,
суд

РІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
право власності на будинок № АДРЕСА_1 в смт Черняхові Житомирської області,
вартістю 11713 (одинадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень, за ОСОБА_2.

До суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з
дня його проголошення.

На
рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської
області через Черняхівський районний суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або. у строк, встановлений для подачі такої
заяви без попереднього її подання.