У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши                               12 листопада
2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 18 липня
2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного комунального
підприємства «Луцьктепло», третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до державного комунального підприємства «Луцьктепло» (далі - ДКП
«Луцьктепло») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з
2001 року він працював на посаді майстра дільниці з експлуатації та ремонту
технологічного устаткування теплового району №2 ДКП «Луцьктепло». За період
роботи пройшов дві атестації. Наказом №124 від 23 червня 2006 року його було
звільнено з посади у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді
внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню роботи, і
відмовою від переведення на іншу роботу за п.2 ст. 40 КЗпП України на підставі
протоколу засідання комісії з перевірки знань охорони праці №16 від 19 липня
2006 року. ОСОБА_1 вважає, що його звільнення є незаконним, оскільки воно
викликане упередженим ставленням відповідача до нього у зв'язку з конфліктом
між позивачем і головним інженером підприємства. Позивач просив суд поновити
його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та
відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 1500 грн., заподіяну незаконним
звільненням.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду Волинської області від
12 квітня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Волинської області від 18 липня 2007 року,
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати ухвалені судові рішення,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і
порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3
статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій
частині без наведення конкретних порушень судом норм процесуального права, які
були допущені при встановленні зазначених в рішенні фактів, також не можуть
бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами справи.

Із оскаржуваних судових рішень,
доданих до них матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до державного комунального підприємства
«Луцьктепло», третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Волинської області від 18 липня                 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема