У Х В А Л А

І м е н е м   У к р
а ї н и

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши у  попередньому судовому
засіданні в м. Києві 1 жовтня    2007
року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційна
контора відкритого акціонерного товариства “Верстатуніверсалмаш”, Житомирської
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування
Житомирської міської ради, про визнання незаконними дій по зміні умов договору
житлового найму, визнання недійсними ордерів, скасування розпорядження про
приватизацію квартири, визнання недійсними свідоцтва про право власності і
договору купівлі-продажу квартири, виселення та зобов'язання вчинити дії за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира
від 27 вересня 2006 р. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 6
березня 2007 р.,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2005 р. ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ДП “ЖЕК Верстатуніверсалмаш” про визнання
незаконними дії відповідача по проведенню зміни умов договору найму жилого
приміщення у кімнатах 87-88 будинку АДРЕСА_1, визнання недійсними ордерів №
27-А від 25 квітня 2002 р., виданого на її ім'я, а також ордеру № 28-А від 25
квітня 2002 р., виданого на ім'я ОСОБА_3.

У листопаді 2005 р. нею ж подано
позов про скасування розпорядження відділу приватизації державного житлового
фонду управління житлово-комунального господарства Житомирської міської ради
від 18 жовтня 2005 р. про приватизацію квартири АДРЕСА_1, про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на зазначену квартиру.

У грудні 2005 р. ОСОБА_1 доповнила
позовні вимоги, звернувшись з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 20 жовтня 2005
р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та просила виселити останню із спірної квартири.

Ухвалою судді Корольовського
районного суду від 6 лютого 2006 р. усі справи об'єднані в одне
провадження.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 27 вересня 2006 р., залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Житомирської області від 6 березня 2007 р., позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково. Їй поновлено строк для звернення до суду з
вимогами про визнання ордерів недійсними. Визнано недійсним ордер № 27-А,
виданий на ім'я ОСОБА_1 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права та
ставить питання про скасування судових рішень в повному обсязі та ухвалення
нового рішення про задоволення всіх її позовних вимог.

Колегія суддів дійшла висновку про
те, що підстави для  скасування   рішень суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час  розгляду  справи
в  касаційному   порядку
суд перевіряє  в  межах
касаційної  скарги  правильність застосування судом першої  або
апеляційної  інстанції  норм
матеріального  чи
процесуального  права  і
не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні   чи відкинуті   ним,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне
застосування норм  процесуального права,
яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27
вересня 2006 р. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 6 березня
2007 р. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.