Справа № 22ц-483/2007                                       Головуючий у
Категорія - цивільна     Доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем України

04
квітня 2007 року                                                                                      м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі.

головуючого
- судді Євстафіїва O.K.

суддів:                                Лакізи Г.П.,
Редьки А.Г.

при
секретарі:                    Вареник О.М

з участю: прокурора відділу прокуратури Чернігівської
області Козакової І.М., відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Варвинського районного суду від 05 січня 2007 року по
справі за позовом прокурора Талалаївського району в інтересах Талалаївської
районної державної адміністрації до Харківської сільської ради Талалаївського
району, ОСОБА_1про визнання незаконним і недійсним Державного акту на право
приватної власності на землю та ін.,-

встановив:

У вересні 2006 року прокурор Талалаївського району
звернувся до суду з позовом в інтересах Талалаївської районної державної
адміністрації до Харківської сільської ради і ОСОБА_1. про визнання незаконним
та недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, виданий
17.04.2002 р. Харківською сільською радою на ім'я ОСОБА_1., а земельну ділянку
просив повернути до земель запасу Харківської сільської ради. В обґрунтування
позову зазначав, що ОСОБА_1. не має права на земельну частку (пай), оскільки на
момент розпаювання землі в КСП ім.. Шевченка Талалаївського району він не
працював і не був його членом.

У грудні 2006 року прокурор Талалаївського району
доповнив позовні вимоги, і просив передати земельну ділянку Талалаївській
районній державній

адміністрації,
зобов'язати ОСОБА_1. повернути Державний акт до Харківської сільської ради, та
зобов'язати Харківську сільську раду здійснити запис про припинення права
власності ОСОБА_1. на земельну ділянку

(а.с.124-125).

Оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги задоволено
повністю. Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ЧН
№035998, виданий 17 квітня 2002 року на ім'я ОСОБА_1. визнано незаконним та
недійсним; земельну ділянку передано до земель запасу Талалаївської районної
державної адміністрації; ОСОБА_1. зобов'язано повернути Державний акт на право
приватної власності на землю до Харківської сільської ради Талалаївського
району, а Харківську сільську раду зобов'язано зробити запис про припинення
права власності ОСОБА_1. на земельну ділянку.

У лютому 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Варвйнського районного
суду від 05 січня 2007 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що справа призначена до
-розгляду Варвинським районним судом незаконно, в порушення положень ст. 109
ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи пред'являються в суд за
місцем її проживання. Суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1., чим порушив
його права. Крім того, ухвалою Талалаївського районного суду від 25 серпня 2005
року провадження по справі за аналогічним позовом прокурора району про визнання
недійсним цього ж державного акту на право приватної власності на землю закрите
у зв'язку з відмовою позивача від позову, що в порядку ст. 122 ч.2 ЦПК України
унеможливлює подальший розгляд та провадження у справі. Суд виніс рішення поза
межами позовних вимог, заявленими в позовній заяві прокурора від 20.09.2006р.,
ніяких доповнень ОСОБА_1. не отримував. В основу свого рішення суд безпідставно
покладає неправдиві, непослідовні і необгрунтовані покази свідків ОСОБА_3. та
ОСОБА_4., які суперечать обставинам справи та письмовим доказам у справі. Також
апелянт посилався на те, що висновок суду про відсутність у нього права на
земельну частку (пай) не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам
законодавства. Зазначає, що він працював у радгоспі їм.. Шевченка
Талалаївського району, і 01.12.1996 року був звільнений в зв'язку з призовом на
дійсну військову службу. Під час проходження ним дійсної військової служби
радгосп ім.. Шевченка був реорганізований в колективне сільськогосподарське
підприємство ім.. Шевченка. При цьому його було зараховано до загальної
чисельності покупців, яке включене до Плану приватизації радгоспу ім..
Шевченка, затвердженого наказом № 92 регіонального відділення Фонду державного
майна України по Чернігівській області від 29 січня 1997 року. Товариство
покупців, яке діяло на підставі свідоцтва про реєстрацію товариства покупців
радгоспу ім.. Шевченка від 23.12.1996 року № 1609, було створене із загальної
чисельності працівників радгоспу станом на 01.10 1996 року, що підтверджується
пунктами 2.1.1.та 9.2. Плану приватизації. Станом на 01.10.1996 року він
працював в радгоспі, і був включений до складу товариства покупців. 24.03.1997
року вищезазначене товариство покупців уклало договір купівлі-продажу державного
майна радгоспу ім.. Шевченка. Апелянт вважає, що відповідно до ч.3 ст.3 Закону

України
„Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі", п.6
Положення про порядок перетворення радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств і організацій у колективні
сільськогосподарські підприємства" його разом з працюючими в радгоспі
працівниками та пенсіонерами повинні були включити та включили до списку
товариства покупців об'єкту приватизації та до списку створеного на базі радгоспу
колективного сільськогосподарського підприємства. Згідно з п. 1У Статуту КСП
ім. Шевченка, зареєстрованого розпорядженням Талалаївської райдержадміністрації
від 18.03.1997 р. № 104, членство в підприємстві зберігається за особами, які
тимчасово вибули з підприємства у випадку проходження дійсної військової
служби. 25.06.1997 року колективному сільськогосподарському підприємству ім.
Шевченка був виданий Державний акт на право колективної власності на землю.
Станом на 25.06.1997 p.,
тобто на момент роздержавлення земель і передачі їх у колективну власність
недержавному сільськогосподарському підприємству, за ним зберігалось членство у
КСП ім.. Шевченка, а тому він має право на земельну частку (пай). Його було
включено в поіменний список членів КСП ім.. Шевченка, які мають право на
земельну частку (пай), що підтверджується довідкою Харківської сільської ради
Талалаївського району від 24.01.2005 року за вих. № 15, але після вилучення цих
списків в Талаївській РДА прокуратурою Талалаївського району ці списки зникли,
а додані до цього позову прокурором списки, в яких відсутнє його прізвище, були
надані директором ТОВ Агрофірма „Обрій ЛТД" Тесаком В.П., який є
заінтересованою особою, оскільки змушений виплачувати йому орендну плату за
судовими рішеннями.

В засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1. та його представник
підтримали апеляційну скаргу; прокурор відділу прокуратури Чернігівської
області Козакова І.М. вважала рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового
розгляду, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції
ухвалене в порушення вимог п.З і 4 ч.І ст.309 ЦПК України, з наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1. працював у радгоспі ім. Шевченка с. Харькове Талалаївського
району з 26.07.1996 року до 01.12.1996 року, а з 01.12.1996 року по 13.03.1998
року він проходив дійсну військову службу. Зазначені обставини не оспорюються
учасниками судового розгляду, та підтверджуються копіями наказів про його
прийняття та звільнення, копією трудової книжки та військового квитка
(а.с.6,7,22-25). Тому відповідно до чинного законодавства ОСОБА_1. мав право
після закінчення служби повернутись на попереднє місце роботи на цьому ж
підприємстві.

В період перебування ОСОБА_1. на дійсній військовій
службі радгосп ім. Шевченка був реорганізований у колективне
сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка с. Харьково Талалаївського
району, відповідно до Закону України „Про особливості приватизації майна в
агропромисловому комплексі" від 10.07.1996 р. із змінами і доповненнями,
внесеними Законами України від 06.10.1998 р. № 165-ХІУ та від 03.03.2005 р. №
2454-ІУ, постанови Кабінету
Міністрів  України  від
19.07.1996  р.  №   755
„Про  прискорення

приватизації
майна в агропромисловому комплексі та спрощення процедури її проведення",
із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від
08.08.1997 р. № 865 та від 16.11.1998 р. № 1812. Саме особливості приватизації
радгоспів не були враховані судом першої інстанції при вирішенні даного спору.
Крім того, місцевим судом не була надана належна правова оцінка виданому
27.06.1997 року Талалаївської райдержадміністрацією на ім'я ОСОБА_1.
сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у
колективній власності КСП ім.. Шевченка с.
Харьково, який по даній справі є неспростовним доказом відповідного права
ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 5 названого вище Закону „Про
особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі", приватизація
майна радгоспів здійснюється шляхом перетворення їх у колективні
сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства.
Державне підприємство радгосп ім. Шевченка було перетворене у колективне
сільськогосподарське підприємство відповідно до наказу регіонального відділення
Фонду державного майна України по Чернігівській області № 92 від 29.01.1997
року (а.с.96-97). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону „Про особливості приватизації
майна в агропромисловому комплексі", до працівників сільськогосподарських
підприємств, що приватизуються, прирівнюються також особи, які мають право
відповідно до законодавства України повернутися на попереднє місце роботи на
цьому підприємстві. Цим же наказом відділення Фонду державного майна був
затверджений План приватизації радгоспу ім. Шевченка (а.с.98-104), відповідно
до якого загальна чисельність працівників радгоспу, що приватизувався,
враховувалась станом на 01.10.1996 року. Таким чином, ОСОБА_1. входив до складу
товариства покупців радгоспу ім. Шевченка на момент його перетворення у КСП ім.
Шевченка, а тому він повинен був включатись до членів утвореного на базі
радгоспу колективного сільськогосподарського товариства. Розпорядженням голови
Талалаївської райдержадміністрації № 104 від 18.03.1997 р. було зареєстроване
колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка Талалаївського району
(а.с.9). Статут КСП ім. Шевченка ск Харьково Талалаївського району був
зареєстрований розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації №
104 від 18 , березня 1997 р. (а.с-93), і відповідно до розділу ІУ цього
Статуту, членство в підприємстві зберігається за особами, які тимчасово вибули
з підприємства у випадках проходження дійсної військової служби. 25.06.1997
року колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Харькове Талалаївського
району був виданий Державний акт на право колективної власності на землю
(а.с.10-11). Згідно довідки Харківського сільського голови від 24.01.2005 р. за
№ 15, ОСОБА_1. був включений в списки громадян власників сертифікатів, які
мають право на земельну частку (пай) у КСП ім. Шевченка, на підставі рішення 15
сесії 23 скликання від 27 квітня 2001 року (а.с.63). На підставі рішення
Талалаївської районної державної адміністрації від 25.06.1997 р. № 244 ОСОБА_1.
був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної
власності КСП ім. Шевченка, як члену КСП ім. Шевченка с Харьково
Талалаївського району; цей сертифікат

зареєстрований
27.06.1997 р. у Книзі
реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 505. Відповідно
до змісту Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 „Про порядок
паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям", сертифікат на право на земельну частку
(пай) є правоустановчим документом, що посвідчує право громадянина на земельну
частку (пай), який після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості)
та видачі державного акту на право приватної власності на цю земельну ділянку,
повертається до районної державної адміністрації. Названий сертифікат, який є
належним доказом права ОСОБА_1. на земельну частку (пай) із земель колективної
власності КСП ім. Шевченка, недійсним не визнавався.

Решта доводів апеляційної скарги не впливають на висновки апеляційного суду
по суті спору.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку
про те, що Золотаренко має право на земельну частку (пай) із земель колективної
власності КСП ім. Шевченка с
Харкове Талалаївського району.

На підставі рішення Харківської сільської ради народних депутатів від 20
липня 2001 року ОСОБА_1. передана у приватну власність земельна ділянка в
межах, визначених планом, тобто земельна ділянка відведена в натурі, і
17.04.2002 року ОСОБА_1. був виданий ос порений Державний акт на право
приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за № 133. При видачі ОСОБА_1.
Державного акту на право приватної власності на землю, згідно вимог чинного
законодавства сертифікат на право на земельну частку (пай) було повернуто
Талалаївській районній державній адміністрації.

З врахуванням наведених обставин та роз'яснень,
викладених у пункті 8 та 4.2 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7
від 16.04.2004 року „Про практику застосування судами земельного законодавства
при розгляді цивільних справ", сама по собі відсутність прізвища ОСОБА_1.
у наданих прокуратурою Талалаївського району Списках членів КСП ім. Шевченка с Новоселівка, не
може позбавити ОСОБА_1. права на земельну частку (пай) із земель колективної
власності КСП ім. Шевченка с Харкове, як де позбавляє ОСОБА_1. права на
земельну частку (пай) скасування за протестом прокурора Талалаївського району
рішенням 21 сесії 4 , скликання Харківської сільської ради Талалаївського
району від 23.11.2005 року рішення 16 сесії 23 скликання Харківської сільської
ради від 20.07.2001 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1.
земельної ділянки площею 5,62 га, посилання на яке міститься у виданому
ОСОБА_1. Державному акті.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає
задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.3 і 4 ч.І ст.309,
ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, Указом Президента України від
10.11.1994 р. № 666 „Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи
у сфері сільськогосподарського виробництва", Указом Президента України від
08.08.1995 № 720 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну

власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям", апеляційний

суд,-

вирішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Варвинського районного суду від 05 січня 2007 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову прокурора Талалаївського
району в інтересах Талалаївської районної державної адміністрації до
Харківської сільської ради Талалаївського району, ОСОБА_1про визнання
незаконним і недійсним Державного акту на право приватної власності на землю,
повернення Державного акту до Харківської сільської ради Талалаївського району
Чернігівської області, повернення земельної ділянки до земель запасу
Талалаївської районної державної адміністрації, вчинення запису про припинення
права власності ОСОБА_1. на земельну ділянку.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.