У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19  вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого       Пшонки М.П.,

суддів:                   Берднік І.С.,                       Костенка
А.В.,

Данчука В.Г.,                     Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства „Більшовик” про поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою
ОСОБА_1  на  рішення
Солом´янського  районного
суду  м. Києва від 25 жовтня 2006
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відкритого
акціонерного товариства „Більшовик” (далі - ВАТ „Більшовик”) про поновлення на
роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Указував, що з 1994 року він працював у відповідача столярем, а з 2005 року
- на посаді юрисконсульта юридичного відділу. Наказом № 116/к від 4 липня 2006
року був звільнений з роботи за прогул 26 червня 2006 року, незважаючи на
поважність причин відсутності його на роботі - хворобу матері, яка проживає
разом із ним, та  урочисте вручення
диплому про закінчення університету.

Рішенням Солом´янського районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 19 січня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами норм матеріального й процесуального права, просить  скасувати постановлені у справі судові  рішення та ухвалити нове.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з´ясованих обставин, на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України,
власник має право розірвати трудовий договір у разі скоєння працівником прогулу
без поважних причин.

Оскільки законодавством не визначено переліку обставин , за наявності яких
прогул вважається вчиненим  із поважних
причин, у справах про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України суд повинен
вирішувати питання про поважність причин відсутності працівника  на роботі, виходячи з конкретних
обставин  і враховуючи надані сторонами
докази.

Обгрунтовуючи свій позов, ОСОБА_1 посилався на те, що 26
червня 2006 року він не вийшов на роботу тому,
що в цей день зранку погіршився стан здоров´я його матері, яка є хворою на епілепсію, а о 16 год. 00
хв. відбувалось урочисте вручення диплома про закінчення університету, про що
він телефоном повідомив начальника відділу.

На підтвердження таких пояснень ОСОБА_1
надав медичні документи та довідку Київського Міжнародного Університету.

Проте, в порушення вимог ст. ст. 10,
212, 213 ЦПК України, суд всебічно та повно не з´ясував обставини справи,
обмежився лише поясненнями сторін, не перевіривши їх, незважаючи на те,
що вони мають правове значення для правильного вирішення справи.

Крім того, постановлене у справі рішення  не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України,
оскільки не містить висновків щодо мотивів, з яких суд не взяв до уваги
пояснення позивача про відсутність його на роботі у зв´язку з хворобою матері.

Зазначені порушення норм матеріального
та процесуального права залишились поза увагою апеляційного суду.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених  ст.
338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 338,
345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом´янського районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня
2007 року скасувати.

Справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       М.П.
Пшонка

Судді:                                                                 І.С.
Берднік

В.Г.
Данчук

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук