У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

30 листопада 2007 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу Львівської міської ради на
рішення апеляційного суду Львівської області від 30 липня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, виконавчого
комітету Львівської міської ради, ОСОБА_4, Львівського міського управління
земельних ресурсів про визнання недійсним державного акту про право приватної
власності на землю та за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради,
виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особа - управління
природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради,
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, спонукання до
виконання зобов'язання про перенесення дитячого майданчику,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У травні 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, звернулися в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що біля
будинків ІНФОРМАЦІЯ_1 розташована земельна ділянка, яка належить до комунальної
власності міста й на якій розташований дитячо-спортивний майданчик. Даний
майданчик був облаштований у 1971 році та закріплений для благоустрою та
утримання за ЛКП

№ 507.
У грудні 2004 року їм стало відомо, що спірну ділянку виділено для будівництва
житлового будинку ОСОБА_4, їй надано дозвіл на проектування та будівництво
житлового будинку, затверджено проект будівництва та видано державний акт про
право приватної власності на землю. Оскільки державний акт видано незаконно й
ним порушуються права мешканців мікрорайону на користування дитячим майданчиком
та прибудинковою територією, просили визнати недійсним державний акт про право
приватної власності на землю, усунути перешкоди в користуванні ділянкою та
зобов'язати перенести дитячий майданчик.

ОСОБА_4 звернулася в суд із зустрічним позовом в якому просила усунути
перешкоди в користуванні земельною ділянкою, зобов'язати позивачів створити
умови для організації перенесення дитячого майданчика.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28
грудня 2005 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено, а в задоволенні
позовуОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 30
липня 2007 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3залишено без розгляду, а
позовОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано Львівську міську раду усунути перешкоди в
реалізації права власностіОСОБА_4 на земельну ділянку площею 500 кв.м.,  що знаходиться АДРЕСА_1 та вжити заходів до
вирішення питання перенесення дитячого майданчика, що АДРЕСА_1, а ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 зобов'язано усунути перешкоди в реалізації права власності ОСОБА_4 на
земельну ділянку, що АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі Львівської міської ради ставиться
питання про скасування рішення апеляційного суду з підстав порушеннями норм
матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до нього
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного
судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, виконавчого комітету
Львівської міської ради, ОСОБА_4, Львівського міського управління земельних
ресурсів про визнання недійсним державного акту про право приватної власності
на землю та за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, виконавчого комітету
Львівської міської ради, треті особа - управління природних ресурсів та
регулювання земельних відносин Львівської міської ради, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, спонукання до виконання зобов'язання про
перенесення дитячого майданчику відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
Львівській міській раді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                              М.В. Патрюк