У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12  грудня  2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,
Прокопчука Ю.В., Костенка А.В.,                              Пшонки
М.П.,  -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання такою, що
втратила право користування жилим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про визнання права власності на 1/6 частину квартири та позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1про визнання права власності на 1/3
частину квартири,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 1 листопада 2006 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від
7 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом
до ОСОБА_2. про визнання такою, що втратила право користуванням квартирою № АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що ОСОБА_2. разом з сином позивачки проживали в спірній квартирі, у 2004 році
відповідачка залишила квартиру. Оскільки ОСОБА_2.
тривалий час у квартирі не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає,
вона змушена звернутися до суду з указаним позовом.

ОСОБА_2. звернулася із зустрічним
позовом, в якому зазначала, що її колишній чоловік, ОСОБА_4., вживає наркотики, тому вона разом із
сином змушена була залишити
квартиру, тому що проживати поряд із ОСОБА_4. стало неможливо. 21 квітня 2005 року вона
розірвала шлюб з останнім, ключі від спірної квартири в неї залишилися, у квартирі зберігалися її речі, вона
мала вільний доступ до квартири. Знятися з реєстрації у спірній квартирі не
бажає, оскільки квартира купувалася за кошти її сім'ї, колишній чоловік,
ОСОБА_4., брав кредит, тому вважає що їй належить 16 квартири; крім того, її мати, ОСОБА_3, давала 13 частину коштів
на придбання квартири. Спірна квартира була оформлена в нотаріуса
лише на ОСОБА_1, тому що її колишній чоловік, ОСОБА_4., стояв на квартирному
обліку за місцем роботи.

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1. про визнання права власності на 1/3  частину квартири. Свої
позовні вимоги обґрунтовувала тим, що коли
виникло питання придбання житла подружжя ОСОБА_2, то вона разом із
ОСОБА_1. придбали квартиру, про це свідчить
розписка ОСОБА_1. Просила суд визнати за нею право власності на 13 спірної квартири.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від                 1 листопада 2006 року,
залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області від 7 лютого 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про визнання такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_2. про визнання права власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1відмовлено.

Позов ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частину квартири
задоволено. Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу квартири №
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири, за
ОСОБА_1. - право власності на 2/3 частини квартири.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судовими інстанціями
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не
підлягає  задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324
ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_1. та зустрічного позову ОСОБА_2., суд першої
інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із
того, що згідно з договором
купівлі - продажу квартира АДРЕСА_1належить ОСОБА_1. У
цій квартирі проживало подружжя ОСОБА_2. 21 квітня 2005 року ОСОБА_2. розірвала шлюб із ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу в спірній
квартирі продовжує проживати син ОСОБА_1.

Судом також установлено, що ОСОБА_1. зі своїм сином ОСОБА_4.,                 27 серпня 2001 року уклала договір
найму спірної квартири. ОСОБА_2. була членом сім¢ї наймача, у цю квартиру ОСОБА_2. і ОСОБА_4. разом вселилися й зареєструвалися зі згоди ОСОБА_1. У
квартирі знаходилося спільне майно
подружжя ОСОБА_2. У зв'язку з напруженням стосунків ОСОБА_1., ОСОБА_4. та  ОСОБА_2. остання залишила квартиру, але мала
вільний доступ, періодично приходила у
квартиру, брала свої речі, оскільки вони залишалися у квартирі.

Відповідно до ст.160 ЖК України
члени сім'ї наймача мають рівні з ним права і обов'язки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суди
виходили із того, що згідно з розпискою ОСОБА_1. отримала від ОСОБА_3 вартість
13 квартири. ОСОБА_1.
не надала доказів того, що вона повернула ОСОБА_3 кошти Наведене свідчить, що ОСОБА_3, ОСОБА_1. мали намір
створити спільну сумісну власність.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції  в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущені порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від                          1 листопада 2006 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 7 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В.
Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка