Справа № 2-872 а/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2007 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Петешенковій М.Ю.

при секретарі Яговкіні С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської Ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори про виділення частки із спільного сумісного майна та визнання права власності на 1/4 частки квартири у порядку спадкування за законом, суд -

в с т а н о в и в:

12 квітня 2007 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовною заявою до Дніпропетровської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори про виділення частки із спільного сумісного майна та визнання права власності на 1/4 частки квартири у порядку спадкування за законом, посилаючись на слідуючи обставини.

В 2000 році вони разом із своїми батьками ОСОБА_4, ОСОБА_3 приватизували квартиру АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 5 грудня 2000 року квартира належала їм на підставі спільної сумісної власності (умовно по 1/4 частки).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько ОСОБА_4Вони фактично прийняли спадщину, так як на момент його смерті постійно з ним проживали. На момент відкриття спадщини, між їх матрю ОСОБА_3 та їх батьком шлюб було розірвано. Таким чином більш немає спадкоємців крім них. Вони зазначають, що після смерті батька вони звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їм було відмовлено, оскільки частка померлого не була виділена із спільного сумісного майна. Тому позивачі просять визнати за ними право власності на 1/4 частку квартири.

2 липня 2007 року позивачі доповнили позовні вимоги та просили визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 на ј частки квартирі АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради - Підберезний О.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги вважала обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Представник третьої особи КП МБТІ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист з клопотанням розглянути справу без представника КП ДМБТІ (а.с. 36).

Представник третьої особи Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться пояснення третьої особи щодо погодження із вимогами позивача та з проханням розглянути справу без їхнього представника (а.с.42).

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом УРСР, Цивільним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Власники квартири набули право власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 грудня 2000 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом РАГС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 10 лютого 2003 року, актовий запис № 158 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_4, позивачі звернулися до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса їм було відмовлено через те, що на день смерті ОСОБА_4 його частина у спільній власності не була визначена (а.с. 15).

В силу ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Ураховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні обставинами, суд доходить висновку про те, що після смерті ОСОБА_4 залишилося два спадкоємці його майна: доньки ОСОБА_1, ОСОБА_2 (позивачі).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_4 фактично вступили в управління (володіння) спадковим майном, фактично мешкаючи у спірній квартирі, а тому спадщину прийняли, у розумінні ст. 549 ЦК УРСР, прийняли спадщину.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу, яке міститься у матеріалах справи, вбачається, що 16 серпня 1994 року шлюб між батьками позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний, тому суд вважає, що мати позивачів - ОСОБА_3, яка є третьої особою по справі, не можна віднести до кола спадкоємців (а.с. 9).

В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність сторін та померлої на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними (по ј).

Таким чином, вимога позивачів про визнання права власності на 1/4 частки квартири у порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 355, 357 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської Ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/4 частку квартири у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя: М.Ю. Петешенкова