Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 квітня 2007р. Ялтинський міський
суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого
судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі -
Воробйової О.І.,

за участю
адвокатів -ОСОБА_1., ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3
- ті особи - Гурзуфська селищна рада, Комунальне підприємство «Бюро технічної
інвентаризації» у м. Ялта, про усунення перешкод у володінні,  користуванні, розпорядженні земельної ділянки
та зносу будівель, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3. звернулася до суду з позовом, у якому просить усунути їй перешкоди
в користуванні, володінні та розпорядженні земельною ділянкою за адресою: м.
Ялта,АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_4 входити на цю земельну ділянку, та знести
сарай літер «В» та убиральню літер «Г», що розташовані на цій земельній
ділянці.

Вимоги
мотивовані тим, що вона є власником вказаної земельної ділянки, на якої
знаходяться сарай та убиральня, але відповідачка перешкоджає користуватися їй
цією ділянкою, так як сама користується цими будівлями та не дає можливості їх
знести.

У судовому засіданні позивачка пояснила, що спірні будівлі вона готова
знести сама за свій рахунок.

Відповідачка
та її представники проти позову заперечували, так як сарай та убиральня
знаходиться у власності ОСОБА_4.

Представник
Гурзуфської селищної ради підтримав позов у повному обсязі.

Представник
КП «Бюро технічної інвентаризації» просив вирішити справу на розсуд суду.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши сторони, допитавши свідків, суд  вважає, що позовна заява являється законною
та обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст.13, 41 Конституції України, держава
забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності. Право приватної
власності є непорушним. Аналогічна правова норма щодо права власності
встановлена ст. 321 ЦК України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності також захищається Законом України «Про
властість», ст. 48 якого встановлено, що власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права
власності здійснюється судом

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що власником земельної ділянки площею
0,035 га за адресою: м. Ялта, АДРЕСА_1, є ОСОБА_3., що підтверджується
Державним актом, виданим 06 червня 2006р.

На земельній ділянці знаходяться сарай літер «В» та
убиральня літр «Г», що підтверджується планом меж земельної ділянки та планом
присадибної ділянки, що був складений КП «Бюро технічної
інвентаризації».

Як углядається з представлених фототаблиць та підтверджується показаннями
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7., на земельній ділянці ОСОБА_3. розташовані
сарай літер «В» та убиральня літер «Г», якими користується відповідачка. Крім
того, між цими будівлями та кв. №АДРЕСА_1 у смт. Гурзуф власником якої є
ОСОБА_4. на підставі свідоцтва по право власності на житло від 30 червня
2000р., знаходиться дорога загального користування.

У технічному паспорті цій квартири є дописка, що убиральня літ. «Г», яка
розташована на земельній ділянці, має відношення до квартири. При цьому її
фактичне розташування взагалі не визначено. Але убиральня знаходиться на
земельній ділянці позивачки.

Жодного доказу про законність
будівництва сараю літер «В», убиральні літер «Г», та що підтверджуює право
власності на ці будівлі, відповідачкою та її представниками не надано.

У судовому засіданні представники відповідачки відмовилися
від проведення експертизи щодо розташування спірних будівль.

Ч.2 ст. 152 Земельного Кодексу України встановлено, що
власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою.

У ч. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Представники відповідачки не надали суду доказів про
правомірність користування будівлями на земельній ділянці ОСОБА_3.

Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 41 Конституції України ст.
8, 321, 376 ЦК України, ст. 152 Земельного Кодексу України, ст. 48 Закону
України «Про власність», ст.ст. 60, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3 - ті особи - Гурзуфська селищна рада,
Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» у м. Ялта, про усунення
перешкод у володінні,  користуванні,
розпорядженні земельної ділянки та зносу будівель - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні
земельною ділянкою за адресою: м. Ялта,АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_4 входити
на цю земельну ділянку, та знести сарай літер «В» та убиральню літер «Г», що
розташовані на цій земельній ділянці.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у
розмірі 8 (Вісім) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
за розгляд справи Ялтинським міським судом у розмірі 7 (Сім) грн. 50 коп., а
всього - 16 (Шістнадцять) грн..

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя