Справа № 22-ц-369 2007 р.                                   Головуючий
- 34                                                        Суддя-доповідач
УХВАЛА
іменем    України

20 березня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів              -    Хвостика
С.Г, Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового
засідання - Кияненко
Н.М.

та осіб, які беруть участь у справі
- представника
позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому
судовому   засіданні   в приміщенні   апеляційного суду цивільну

справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 12 лютого 2007 року

у справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_3, третя

особа -
ОСОБА_4, про зміну розміру аліментів,

встановила:

Рішенням
Зарічного районного суду м.Суми від 12
лютого 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального і
матеріального права, просить дане рішення скасувати та постановити нове про
задоволення його позовних вимог. При цьому вказує, що судом не враховано
погіршення його матеріального становища та стану здоров'я.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, яка
підтримала апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено
судом першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі і
13 вересня 1995 року у них
народився син ОСОБА_5.

Рішенням
Зарічного районного суду м.Суми від 21
вересня 1998 року зі
ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку на утримання їх сина ОСОБА_5.

В подальшому
ОСОБА_2 також перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_4, але рішенням
Зарічного районного суду м.Суми від 19
липня 2006 року їх
шлюб був розірваний і зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі
1/4 частини
всіх видів заробітку на утримання їх дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконанні ДВС
у Ковпаківському районі м.Суми знаходиться провадження щодо примусового
стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 (а.с. 9).

ОСОБА_2 є
директором приватного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2, з 11 січня 2006 року по 29 вересня 2006 року він
працював за сумісництвом на посаді виконроба виробничого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3,
а на даний час, як пояснила в суді апеляційної інстанції представник позивача,
він працює на будівельних роботах в Київській області, тобто має можливість
виконувати зобов'язання щодо утримання сина, хоча за станом свого здоров'я
повинен постійно лікуватися.

За вказаних
обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав
для зменшення розміру аліментів, стягнених з позивача на користь ОСОБА_3, на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таке
рішення відповідає вимогам ст.ст. 180,
181, 182, 183, 192 СК України.

Доводи апелянта
про те, що він не має можливості сплачувати 1/4 частину заробітку на утримання
сина у зв'язку з погіршенням матеріального становища та стану здоров'я, були
предметом судового розгляду і обгрунтовано спростовані.

Позивач не надав суду належних
доказів на підтвердження таких тверджень. Зокрема, як вбачається з матеріалів
справи, як на момент стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, так і
на даний час він потребує лікування в зв'язку з отриманою травмою, він не є
безробітним, отже, обставини про погіршення матеріального становища позивача та
стану його здоров'я, що б слугувало підставою для зменшення розміру аліментів,
судом першої інстанції не встановлені.

Інші
посилання на обставини зменшення аліментів є також безпідставними.

Висновок суду
про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 належним чином мотивований і
підтверджується дослідженими доказами, яким дано належну оцінку.

Доводи
апелянта про протилежне є безпідставними.

Отже, як законне
і обгрунтоване рішення суду необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись
ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п1, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м.Суми від 12
лютого 2007 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.