Справа № 22-ц- 227У07                              Головуючий   суду 1-ої
інстанції Молчанов О.Г.
Категорія 41                                               Доповідач
суду апеляційної інстанції Шолох 3.
Рішення

Іменем України

16 лютого 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого -
ПаліюкаВ.П.,

суддів -
Шолох З.Л., Колосовського С.Ю.,

при секретарі судового засідання - Негрун І. О., за
участю :

·   позивача
ОСОБА_1. та його   представника ОСОБА_2.,

·   представників   відповідачів - Слабоус В.О., Соколенко О.О.,

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
у м. Миколаєві   цивільну  справу
за апеляційними  скаргами

управління ветеринарної медицини в Миколаївській області

та управління ветеринарної медицини
в Березнегуватському районі Миколаївської

області на   рішення Березнегуватського районного
суду   Миколаївської області   від 12
грудня 2006 року у
справі за

позовом ОСОБА_1 до Державного
департаменту ветеринарної медицини, управління ветеринарної медицини в
Миколаївській області, управління ветеринарної медицини в Березнегуватському
районі Миколаївської області про стягнення заробітної плати, середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

встановила:

4 травня 2006
року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Державного департаменту ветеринарної медицини,
управління ветеринарної медицини в Миколаївській області, управління
ветеринарної медицини в Березнегуватському районі Миколаївської області про
стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні  та  моральної шкоди.

Позивач
зазначав, що з 1992 року
працював в системі ветеринарної медицини на різних посадах, останнім часом
займав посаду начальника управління ветеринарної медицини в Березнегуватському
районі.

Наказом (№ 10-к від 26 квітня 2006 року) начальника
управління ветеринарної медицини в Миколаївській області був звільнений з
займаної посади з 26 квітня 2006 року на підставі
ст. 45 КЗпП
України на вимогу профспілкового комітету.

На думку
позивача, йому невірно нарахована заробітна плата, в зв'язку з чим недоплачено 1 102, 96 грн. за період з
3 березня по 26 квітня 2006 року.

Крім того,
позивач зазначав, що з вини відповідачів з ним несвоєчасно проведено розрахунок
при звільненні, в зв'язку з чим просив стягнути середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку, виходячи із його середнього заробітку 625,60 грн.

Посилаючись на
викладене та на те, що зазначеними порушеннями трудового законодавства йому
спричинені моральні страждання, просив стягнути на його користь 75 000 грн. моральної
шкоди - по 25 000 грн. з кожного
відповідача.

Рішенням
Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2006 року   позов
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з   відповідачів

2

4692 грн.
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні  та 5
000грн. моральної шкоди. Відмовлено у задоволенні позову щодо нарахування
заробітної плати. В апеляційних
скаргах   представники   відповідачів, посилаючись на порушення
судом   норм  матеріального та  процесуального  права,
просили     скасувати  рішення місцевого суду та постановити нове,
яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю
- доповідача,
сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
вимоги ОСОБА_1. щодо
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд
виходив з вини відповідачів та вважав, що підлягав стягненню солідарно 4 692 грн. середнього
заробітку ( із
розрахунку 625,60 грн. в
місяць) позивача за період з дня його звільнення по дату ухвалення судового
рішення, тобто з 26 квітня
по 12 грудня 2006 року.

Крім того, суд
вважав, що позивач також має право на компенсацію моральної шкоди в зв'язку з
затримкою розрахунку при звільненні, а тому стягнув солідарно з відповідачів 5 000 грн. на його
користь.

Між тим, з таким
висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Статтею 116 КЗпП України
передбачено, що виплата працівникові належних йому від підприємства, установи,
організації сум проводиться в день звільнення працівника.

Відповідальність
у разі невиплати належних звільненому працівникові сум наступає на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України при
наявності вини власника або уповноваженого ним органу.

Із матеріалів
справи вбачається, що позивач звільнений з посади наказом начальника
ветеринарної медицини в Миколаївській області з 26 квітня 2006
року і в день звільнення працював (а.с.2). Його розрахунок при звільненні
складав 5 346,20 грн., із
яких він отримав: 28 квітня 2006 року - 1 900 грн. та 19 травня 2006 року -З 446,20 грн., що складає
залишок нарахованої суми з врахуванням невикористаної відпустки.

Викладене
свідчить, що затримка розрахунку при звільненні позивача була незначною та
пов'язана зі структурою системи підпорядкованості та порядку фінансування
ветеринарної служби з державного бюджету. А тому, колегія суддів не вбачає вини
відповідачів в затримці розрахунку при звільненні, яка давала б підстави для
стягнення середнього заробітку.

Також позивачем
не доведено, що саме зазначені обставини щодо несвоєчасного розрахунку при його
звільненні призвели до моральних страждань та втрати нормальних життєвих
зв'язків. Спричинення моральної шкоди позивач пов'язував з обставинами, які не
були предметом даного позову, а саме з незаконністю свого звільнення та
невиконання відносно нього попереднього судового рішення. В зв'язку з чим немає
підстав, передбачених ст. 237-1
КЗпП України для   відшкодування
моральної шкоди.

За таких обставин рішення місцевого суду підлягає
скасуванню в частині, що стосуються
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.   з постановлениям
s цій частині нового рішення про відмову в  задоволенні
його позову  про  відшкодування моральної шкоди та стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Керуючись ст.
ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційні скарги
управління ветеринарної медицини в Миколаївській області та управління
ветеринарної медицини в Березнегуватському районі Миколаївської області
задовольнити частково.

3

Рішення
Беренегуватського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2006 року скасувати в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
постановити в цій частині нове рішення.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного департаменту ветеринарної медицини, управління ветеринарної медицини
в Миколаївській області, управління ветеринарної медицини в Березнегуватському
районі Миколаївської області про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та  моральної
шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців  з дня його
проголошення.

Головуючий:
підпис

Судді:     підписи