Справа
№ 22ц - 3/07
Головуючий у 1 інстанції  -
Доповідач - Данилюк В.А.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

2007 р.
грудня 6
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.

суддів Мудренко Л.І., Осіпука В.В.

при секретарі  Тарасюк Ю.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_4.

представника відповідача ОСОБА_5.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними довіреності та договору
купівлі-продажу будинку за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Луцького міськрайонного суду від 14 квітня 2006 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 14 квітня 2006 року в позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_3., ОСОБА_4. про визнання недійсними довіреності та договору
купівлі-продажу будинку відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, у якій вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права, зокрема, зазначає, що суд без належних
доказів прийшов до висновку, що мав місце договір позики, не врахував тієї
обставини, що при продажу будинку була занижена його вартість, а це свідчить
про зловмисні дії відповідачів, в зв'язку з цим просив скасувати рішення суду
першої інстанції і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2.
апеляційну скаргу підтримали.

Відповідач ОСОБА_4. та його представник ОСОБА_6. апеляційну скаргу не
визнають.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4., ОСОБА_3. про визнання недійсним довіреності та договору
купівлі-продажу будинку, мотивуючи заявлені вимоги тим, що наприкінці березня 2005
р. ОСОБА_3. та ОСОБА_7. обманним шляхом спонуками його до підписання
довіреності на продаж будинку АДРЕСА_1. Даний обман полягав у наступному. У
березні 2005 р. ОСОБА_1. почали залякувати невідомі особи. З метою вирішення
даних проблем він звернувся до ОСОБА_7., який вирішив дані проблеми, але
попросив за їх вирішення 3000 доларів США. ОСОБА_1 було доведено до стану
сп'яніння та відвезено ОСОБА_3. та ОСОБА_7. до нотаріуса, де він підписав
довіреність на ОСОБА_3., якого уповноважив його продавати вищевказаний будинок,
як гарантію того, що ОСОБА_1 поверне 3000 доларів США. 5 квітня 2005 року
ОСОБА_3. продав будинок ОСОБА_4. за 20000 грн. Враховуючи, що ОСОБА_1 дійсного
наміру продавати будинок не мав, то його волі до видачі довіреності не було.
Оскільки довіреність на продаж будинку була вчинена під насильством, то договір
купівлі-продажу будинку від 05.04.2005 р., який було вчинено по цій
довіреності, підлягає визнанню недійсним на підставі ст.231 ЦК України.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що у березні 2005
року між ОСОБА_1. та ОСОБА_4. склалися договірні зобов'язання, що випливають з
договору позики. При цьому позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_4. і ОСОБА_3.
домовилися між собою про те, що ОСОБА_1 поверне позичені кошти до 05.04.2005 р.
і як гарантію цього ОСОБА_1. передав відповідачам правовстановлюючі документи
на будинок АДРЕСА_1, а також оформив на ОСОБА_3. як посередника між ним та
ОСОБА_4. нотаріальну довіреність від 28 березня 2005 року на право
розпорядження, в тому числі продажу будинку АДРЕСА_1 (а.с.19). При підписанні
довіреності нотаріусом було роз'яснено ОСОБА_1. правові наслідки підписання
довіреності, порядок на строк її скасування. Оскільки позивач до 5 квітня 2005
р. борг не повернув, то ОСОБА_3. продав будинок ОСОБА_4. за 15544 грн. згідно
договору купівлі-продажу від 05.04.2005 року (а.с.6).

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, показаннями свідків,
матеріалами справи.

Відповідно до ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її
справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з
боку другої сторони або з боку іншої сторони визнається судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких доказів того, що позивач ОСОБА_1 підписав довіреність від 28
березня 2005 р. у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, або під впливом
обману, погроз, примусу, насильства, фізичного чи психічного тиску, а також
внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою
стороною, позивач не надав, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку
про безпідставність вимог позивача і відмовив у їх задоволенні.

Твердження апелянта про те, що будинок було продано по заниженій вартості,
не заслуговують на увагу, оскільки згідно довіреності, виданої ним на ім'я
ОСОБА_3., він уповноважував довірителя на продаж будинку за ціну та на умовах
на його розсуд, а тому ця обставина не впливає на правильність висновків суду.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують законних і обгрунтованих
висновків суду, і підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького  міськрайонного суду
від 14 квітня 2006 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий
/-/ Данилюк В.А.

Судді
/-/ /-/        Мудренко Л.І., Осіпук В.В.

Оригіналу
відповідає:

Суддя
апеляційного суду
В.А.Данилюк

Друк.бсф.