Справа № 2-39/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 р.                                                     Каланчацький
районний суд

Херсонської області в складі
головуючого судді Прудкої Л.Г.,

при секретарі Шаховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права на спадщину та права власності на нерухоме майно,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 просить визнати
за нею право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка
складається з 1/2 частини житлового будинку №110 літ.А, 1/2 частини сараю літ.Б, 1/2 частини сараю літ.В,
1/2 частини погріба літ.Г, 1/2 частини сараю літ.Д, 1/2 частини літньої кухні
літ.Є, 1/2 частини гаража літ.Ж, 1/2 частини водопроводу №1, 1/2 частини
колодязя №2, які
розташовані по АДРЕСА_1 в смт.Каланчак Херсонської області на присадибній
ділянці розміром 1285 кв.м, та
визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Свої
вимоги позивачка мотивує слідуючим. За життя її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., належав житловий
будинок №АДРЕСА_1 в
смт.Каланчак з господарськими забудовами і спорудами, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину від 12
червня 2000 р. та
технічною документацією в Каланчацькому БТІ. За життя нині покійна своє майно
не заповідала нікому. Після смерті матері позивачка у визначений строк
звернулась до Каланчацької державної нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини як спадкоємець за законом. Крім позивачки, спадкоємцем є її
рідний брат, син померлої ОСОБА_2, який прийняв спадщину шляхом фактичного
користування та володіння, оскільки проживає з сім»єю в спірному будинку.

Позивачка
вказує, що відповідач у справі, її брат ОСОБА_2. не бажає, щоб вона успадкувала
частину спадщини і не надає їй правоустановлюючі документи на будинок, через що
Каланчацька державна нотаріальна контора відмовляє їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, пропонуючи вирішити це питання через суд.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнає, в ході розгляду справи звертався до суду з заявами про встановлення
факту ухилення позивачки від виконання обов»язку по догляду за матір»ю. Вказані
заяви судом не розглядались, повернуті заявникові на підставі ст.121 ЦПК
України.

Відповідач
пояснив суду, що нині покійна матір ОСОБА_3. В 80-х роках допомогла позивачці в
придбанні квартири, тому вважає, що будинок повинен належати йому. Крім того,
позивачка не допомагала матері у веденні господарства, після спілкування з нею
мати починала вживати спиртні напої.

2

Разом з тим їх мати ОСОБА_3. до своєї смерті на знаходилась в
безпорадному стані, не хворіла і померла раптово.

Судом
встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до ст.1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця..., той з
подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому їх частки у спадщині є
рівними. Згідно ч.З ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку установленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив
про відмову від неї.

Стаття
1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але
на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

Судом
встановлено, що спадщина відкрилась після смерті ОСОБА_3 14 квітня 2006 р. Заповіту
відносно спадщини вона не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є її
діти - сторони
у справі: донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_2.

Позивачка
у визначений ст.1270 ЦК України
термін звернулась до Каланчацької державної нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, відповідач прийняв спадщину відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України,
оскільки постійно проживав в будинку зі спадкодавцем.

Однак,
як встановлено судом, відповідач фактично чинить перешкоду позивачці у
оформленні нею своєї частки спадщини, відмовляючи в наданні їй оригіналів
правоустановлюючих документів на будинок. Про це свідчить лист державного
нотаріуса Каланчацької державної нотаріальної контори за № 203 від 06.11.2006
р., в якому позивачці рекомендується вирішити спір через суд. Крім того,
відповідач вважає, що позивачку слід усунути від права на спадщину за законом,
оскільки вона ухилялась від виконання своїх обов»язків по догляду за матір»ю. З
цією метою він двічі звертався до суду з відповідними заявами, однак вони були
повернуті в зв»язку з порушенням ним норм процесуального закону при подачі
заяв.

Із показань
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.
встановлено, що нині покійна ОСОБА_3. була пенсіонеркою, однак не хворіла, не
являлась інвалідом. Свідки пояснили, що вона сама себе утримувала, відносини з
дітьми у неї були добрими, хоч відповідно до показань ОСОБА_4, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 останнім часом у неї виникали конфлікти з сином - відповідачем
у справі, який ображав матір, вимагав у неї гроші. Щодо позивачки, то вона
допомагала матері провести газ до будинку, між ними були добрі відносини.

3

Свідок
ОСОБА_11 показала, що вона як працівник Управління праці та соціальної допомоги
населенню знає сім»ю ОСОБА_1. Нині покійна ОСОБА_3. була пенсіонеркою,
утримувала себе сама. її син - відповідач у справі, проживав в будинку матері
зі своєю сім»єю, сім»я малозабезпечена, отримувала по 290 грн. соціальної
допомоги щомісячно, зі слів дружини відповідача - їм допомагала також нині
покійна.

Всі
свідки підтвердили, що ОСОБА_3. до дня смерті була здоровою, стороннього
догляду не потребувала, померла раптово.

Відповідно
до ч.5 ст.1224 ЦК України
за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадньому стані.

Оскільки
в судовому засіданні відповідач не надав суду доказів, які були б підставою для
застосування ч.5 ст.1224 ЦК
України до позивачки, а те, що він допомагав матері у веденні домашнього
господарства, відповідає моральним засадам, суд не приймає до уваги його
доводи.

Разом з
тим суд вважає, що відповідач своїми зверненнями до суду та ненаданням
правоустановлюючих документів перешкоджає позивачці в здійсненні нею права на
спадщину після смерті матері.

На
підставі викладеного суд вважає, що позов Корень
В.В. підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.1267, 1268, 1270 ЦК України,
10, 11, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд

вирішив   :

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері
ОСОБА_3, яке складається з 1/2 частини житлового будинку №110 літ.А, 1/2
частини сараю літ.Б, 1/2 частини сараю літ.В, 1/2 частини погріба літ.Г, 1/2
частини сараю літ.Д, 1/2 частини літньої кухні літ. Є, 1/2 частини гаража
літ.Ж, 1/2 частини водопроводу №1,
1/2 частини колодязя №2
по АДРЕСА_1 в смт.Каланчак Херсонської області, розташованого на земельній
ділянці площею 1285 кв.м.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 07 квітня 2007 р. через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.