справа № 2-223/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 квітня  2007 року                                             м.
Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді - Линник О.С., при секретарі - Долі Н.В., за участю позивача -ОСОБА_1, представника
відповідача - Головченко CO.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство"
Сумського обласного управління лісового господарства про визнання дій
(бездіяльності) неправомірними, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ
:

До
Тростянецького районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ДП
"Тростянецьке лісове господарство" про визнання дій (бездіяльності)
неправомірними, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що він
в період з 11.06.1987 по 28.06.1990 p.p., а
також з 27.03.1991 по 28.03.1996 p.p.
працював лісником у Нескучанському лісництві Тростянецького держлісгоспу та у
цей час виконував роботи із важкими умовами праці, тому має право на пільгову
пенсію. З приводу отримання довідки про роботу у шкідливих і важких умовах
праці він неодноразово звертався до колишнього роботодавця, однак письмової
відповіді не отримував, через що просить визнати таку бездіяльність ДП
"Тростянецьке лісове господарство" неправомірною, та стягнути на його
користь у відшкодування моральної шкоди по одній мінімальній заробітній платі,
починаючи з 6 березня 2006 року.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі
та пояснив, що він, обіймаючи посаду лісника суміщав роботу, пов'язану із
заготівлею лісу, працюючи вальщиком лісу. Таку роботу він вважає важкою, яка
дає йому право на пільгову пенсію з часу досягнення ним п'ятдесяти п'яти років,
тобто із 6 березня 2006 року. Він звертався до Тростянецького держлісгоспу із
заявами та клопотаннями у яких просив надати йому довідку про роботу з
шкідливими умовами праці, із вказівкою про період такої роботи, що
зараховується до спеціального стажу, із зазначенням професії чи посади,
характеру виконуваної роботи, первинні документи на підставі яких видана
довідка. Однак на його неодноразові звернення відповіді він не отримав, чим
порушено його право, передбачене Законом України "Про звернення
громадян", Законом України "Про інформацію". Через не отримання
відповіді на свої звернення він просить стягнути із відповідача по одній
мінімальній заробітній платі, починаючи з 6 березня 2006 року - з часу
досягнення ним віку, що дає право на пільгову пенсію.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та
показала, що дійсно позивач звертався до ДП "Тростянецьке лісове
господарство" із заявами, на які йому було надано довідку про середню
заробітну плату та неодноразові усні роз'яснення про те, що підприємство не має
права надавати йому довідку про роботу із шкідливими умовами праці, так як
позивач працював лісником, доказів про те, що він працював вальщиком лісу на
підприємстві немає. Вичерпну письмову відповідь на його звернення було надано
28 березня 2007 року.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм обставини.

Позивач дійсно перебував в трудових правовідносинах з
"Тростянецьким лісгоспзагом" з 11.06.1987 р. (наказ про прийняття на
роботу № 80-к від 11.06.1987 року)  по
28.06.1990 року  (наказ про

звільнення з роботи № 60-к від 03.07.1990 р.) на посаді лісника
Нескучанського лісництва та з 27.03.1991 року (наказ про прийняття на роботу №
11-к від 27.03.1991 року) по 28.03.1996 рік (наказ про звільнення з роботи №
56-к від 28.03.96 р.) на посаді лісника обходу № 4 Нескучанського лісництва
(а.с.10-13, 27-31).

Позивач звернувся із заявою до директора Тростянецького держлісгоспу з
приводу видачі довідки про роботу з шкідливими умовами праці 4 серпня 2004
року, що підтверджується квитанцією про відправку рекомендованої
кореспонденції, яку відповідач отримав 5 серпня 2004 року, що підтверджується
розпискою про вручення листа (а.с.4) .

Як показав позивач, що підтвердив представник відповідача, на вказану заяву
ОСОБА_1 було надано довідку про заробіток для обчислення пенсії (а.с.7-8),
встановити точну дату отримання позивачем довідки суду не вдалось.

Після того ОСОБА_1 повторно звертається до директора Тростянецького
держлісгоспу із клопотання про надання йому довідки про роботу з важкими
умовами праці на бензопилі 9 жовтня 2006 року, 5 грудня 2006 року та 16 січня
2006 року (а. с. 5-6), які відповідач отримав, що підтверджується відмітками на
заявах та повідомленням про відправлення і отримання рекомендованої
кореспонденції.

На вказані повторні заяви була надана письмова відповідь 28 березня 2007
року (а.с.26).

В судовому засіданні були досліджені деякі наряди-акти на виконання робіт
Нескучанського лісництва "Тростянецького держлісгоспу" за 1987 p., 1993 p. із яких
вбачається, що ОСОБА_1, крім основної своєї роботи лісника виконував різні
роботи по догляду за лісовими культурами, заготівлі деревини бензопилкою,
навантажування деревини, виготовлення стовпців, вирубці хмизу.

Допитаний у судовому засіданні інженер з охорони праці ДП
"Тростянецьке лісове господарство" ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1
особисто до нього із заявами про надання інформації щодо його роботи у важких
умовах праці не звертався, однак він надавав роз'яснення інспектору відділу
кадрів щодо звернень ОСОБА_1 про те, що останній не має права на пільгову
пенсію так як він працював лісником Нескучанського лісництва, був тимчасово
переведений за порушення трудової дисципліни робочим, однак вальщиком лісу ніколи не
працював, крім того, атестація робочого місця вальщика у період роботи на підприємстві ОСОБА_1 не проводилась, і
якщо ОСОБА_1 працював із бензопилою,
то вказану роботу він повинен був виконувати як тимчасовий працівник, у
вільний від основної роботи час. Свідок також приймав участь у наданні
письмової відповіді від 28.03.07 р.  на
звернення ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян"
громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно
від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що
стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації
своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів
та скаргою про їх порушення.

Статтею 15 Закону України "Про звернення
громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування
та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень
яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно
розглядати їх,  перевіряти викладені в
них факти,  приймати рішення

відповідно до чинного законодавства  і
забезпечувати  їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в
обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за
підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Вказаним Законом - статтею 2 0 перередбачений термін
розгляду і вирішення звернень громадян - не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але
не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу,
підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів. Звернення громадян, які мають встановлені
законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач
фактично отримав відповідь на свою заяву від 4 серпня 2004 року у виді довідки
про середній заробіток для обчислення пенсії, яка не задовольнила його
звернення, поскільки не містить вичерпної інформації за його зверненням. Однак
ОСОБА_1 не звернувся зі скаргою на дії чи бездіяльність посадових осіб
підприємства в порядку підлеглості до вищого органа чи посадової особи або до
суду, і повторно подав аналогічні заяви 9 жовтня 2006 року, 5 грудня 2006 року,
16 січня 2007 року.

Судом встановлено, що відповідь на свої звернення позивач
отримав із порушенням строків, передбачених ст. 20 ЗУ "Про звернення
громадян".

Вирішуючи
питання про відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд керується ч.2 ст. 25 ЗУ "Про звернення громадян",
якою передбачено, що громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому
чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані
неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді
скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі
визначається судом.

Позивач, мотивуючи свої вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди зазначав, що ненадання йому довідки за його зверненням потягло
за собою порушення його прав у своєчасному призначенні пільгової пенсії, на яку
він має право з часу досягнення ним п'ятдесяти п'ятирічного віку - з 6 березня
2006 року. Але в судовому засіданні із показів позивача вбачається, що він
взагалі не звертався із заявою та необхідними документами до відповідного органу
- Управління Пенсійного фонду про призначення йому пільгової пенсії.

Судом не встановлено, що ненаданням такої довідки
позивачеві завдано чи могло бути завдано моральної шкоди, оскільки як показав
представник відповідача, що не заперечував і сам позивач, ОСОБА_1 неодноразово
в усній формі отримував роз'яснення від посадових осіб ДП "Тростянецьке
лісове господарство" про те, що підприємство не має права надати довідку
про роботу вальщиком, оскільки
той працював лісником, однак звернувся до суду 26 лютого 2007 року.

Суд вважає безпідставними пояснення позивача про його
зайнятість у інших судових справах, ним ініційованих, через які він не міг
звернутись із вказаним позовом до суду у 2006 році, коли він дізнався, що
порушено його право на отримання пільгової пенсії.  Крім того,

позивач показав,
що він має намір звернутись до суду із позовом про встановлення факту роботи із
важкими умовами праці.

Доказів того, що у зв'язку із ненаданням вищевказаної інформації порушився
звичний уклад життя позивача в судовому засіданні не надано.

За таких обставин, суд вважає, що розмір заявлених вимог щодо відшкодування
моральної шкоди є необгрунтованим і визнання судом порушення прав позивача щодо
своєчасного отримання письмової відповіді на його звернення  є достатньою справедливою сатисфакцією.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вважає, що із відповідача
необхідно стягнути на користь держави судовий збір, в порядку, передбаченому
ст. 88 ЦПК України, Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне
мито" та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 1, 15, 18,
19, 20, 25 Закону України "Про звернення громадян", суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до Державного підприємства "Тростянецьке лісове
господарство" Сумського обласного управління лісового господарства про
визнання дій (бездіяльності) неправомірними, відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Визнати дії (бездіяльність) Державного підприємства "Тростянецьке
лісове господарство" Сумського обласного управління лісового господарства
щодо порушення терміну розгляду звернення ОСОБА_1 неправомірними, в задоволенні
інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із Державного підприємства "Тростянецьке лісове
господарство" Сумського обласного управління лісового господарства в дохід
держави судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. судових витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.