Справа № 2-1448
серпня  2007    року                                                                                   Ялтинський
міський суд Криму
складі судді  :
у відкритому судовому засіданні в залі
Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, за участю третьої особи: приватного
підприємства фірма «Галон» про стягнення матеріального збитку  і моральної шкоди,
ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просить
Вимоги мотивує тим, що йому на праві
власності, на підставі державного акту на землю, належить земельна ділянка,
розташована біля будинку № АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2є орендарем магазина,
власником якого є ПП фірма
«Галон», розташованого біля його земельної ділянки.  У січні 2005 року ОСОБА_2почав прокладати до
магазина дорогу з бетонним покриттям, внаслідок чого знищив межові знаки, зніс
огорожу його земельної ділянки, поспилювал фруктові
дерева і багаторічні зелені насадження, розташовані на його земельній ділянці,
знищив родючий шар ґрунту ділянки і частково його забетонував. В результаті
вказаних дій відповідача йому був спричинений матеріальний збиток на
вищезгадану суму, що складається з витрат, пов'язаних з відновленням родючого
шару ґрунту в сумі 9044 гривни; збитку, пов'язаного із знищенням дерев і
зелених насаджень в сумі 955 гривень; витрат на залізничні і автобусні квитки,
викликані необхідністю явки в суд, оскільки його постійним місцем проживання є
місто Київ в сумі 845,80 і 344,77 гривень; збитки через неодержаний урожай в
сумі 1260 гривень; вартість знищеної відповідачем сітки - «рабіца» у розмірі 477,50 гривень. Вимоги про відшкодування
моральної шкоди мотивує тим, що він є інвалідом другої групи, учасником
ліквідації Чорнобильської атомної електростанції, страждає на численні
захворювання, і протиправні дії відповідача, тривалі судові тяжби завдали
непоправної шкоди його здоров'ю, порушили його звичний, спокійний спосіб життя,
примусили застосовувати додаткові зусилля для її організації.
Представник відповідача, а також
третьої особи позовні вимоги не визнав. Не заперечує, що ОСОБА_2, який є
орендарем магазина ПП «Галон», була
самовільно, без дозволу органу місцевого самоврядування забетонована частина
земельної ділянки, зокрема та, на якій росли дерева і зелені насадження, які
були їм знищені, проте стверджує, що ця частина земельної ділянки ніколи не
була власністю ОСОБА_1а і в межі його державного акту не входить, а тому його
прав ОСОБА_2жодним чином не порушив, ніякого матеріального збитку  і моральної шкоди йому не завдав.
Суд, вислухавши думку сторін,
пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1а
підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 0,0302 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку від 31 березня 2003 року (а.с. 5).
ОСОБА_2є орендарем магазина № 46,
розташованого за адресою: м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Алупкінське шосе, 26, що належить приватному підприємству
фірма «Галон», на підставі договорів оренди об'єктів нерухомості (а.с. 188 -
У січні 2005 року, ОСОБА_2почав
здійснювати роботи  по бетонуванню
дороги, що проходить по земельній ділянці ОСОБА_1а до магазина, що їм
орендується. В ході проведення вказаних робіт, була знищена раніше існуюча
дорога у вигляді сходів з поручнями, спиляні фруктові дерева і багаторічні
зелені насадження, зелена зона була частково забетонована. Дані обставини
представник відповідача в судовому засіданні визнав, проте заперечував, що
захоплена ОСОБА_2 територія відносилася до земельної ділянки, що належить
ОСОБА_1у на праві власності, який, на його думку, починався з огорожі у вигляді
сітки - «рабіца», встановленої в глибині двору, на відстані близько
трьох метрів від поручнів.
В обґрунтування своїх заперечень
представник відповідача посилається на висновок експертизи № 1861 від 09
вересня 2005 року, згідно висновків якої між бетонною доріжкою і межею
земельної ділянки ОСОБА_1а знаходилася зелена зона, заросла травою, чагарником
і деревами, а знищені ОСОБА_2 дерева і чагарники не росли на земельній ділянці,
що знаходиться у власності ОСОБА_1а, тобто не входили у відведену державним
актом територію (а.с. 41-44).
Разом з тим, до даного висновку
експертизи суд відноситься критично, оскільки він суперечить сукупності інших
зібраних у справі доказів: висновку додаткової експертизи, схематичним
зображенням земельної ділянки ОСОБА_1а, а також показанням свідків по справі,
не вірити яким у суду немає підстав.
Так, згідно дослідницької частини
висновку експерта № 1174 від 23 травня 2006 року: «огорожа з сітки-«рабіца»
відстоїть від межі ділянки (межа відповідно до держакту) всередину ділянки на
відстань від 1,0 до 3,0 м. Земельна ділянка ОСОБА_1., уздовж пішохідної
бетонної доріжки, смугою шириною 3,0 м. покрита бетонним мощінням. Раніше
закріплені опорні точки земельної ділянки (№2, №3, №4) з боку пішохідної
бетонної доріжки знищені».  Згідно
висновкам даної експертизи, площа земельної ділянки, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1. під бетонним мощінням складає 74 кв. метрів
Аналогічні показання дали в судовому
засіданні свідки ОСОБА_3і ОСОБА_4, які підтвердили, що межові знаки меж
земельної ділянки ОСОБА_1а знаходилися безпосередньо по рівню поручнів, які і
були його межею, і були потім знищені ОСОБА_2, а сітка - «рабіца» була розташована в глибині земельної ділянки,
встановлена ще до того, як він став його власником і не була позначенням його
межі. Свідок ОСОБА_3також пояснила суду, що частково дерева на земельній
ділянці, що знищені ОСОБА_2, були висаджені самим ОСОБА_1им, а частково були
багаторічними зеленими насадженнями, що перейшли в його власність одночасно з
отриманням державного акту на землю. Не вірити показанням даних свідків у суду
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно висновку будівельно -
технічної експертизи від 23 травня 2006 року, вартість робіт по розбиранню
бетонного мощіння на земельній ділянці ОСОБА_1а для відновлення на ньому
рослинного шару ґрунту складає 9044 гривни (а.с. 76-78).
Висновком біологічної експертизи №
1862 від 16 листопаду 2005 року визначений перелік дерев, які були знищені до
повного припинення їх зростання (а.с. 47-49).
Представник відповідача висновок
даної експертизи не визнав, оскільки вважає, що найменування дерев було
встановлене тільки із слів ОСОБА_1а, а отже не є достовірним, проте ніяких
інших доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не представив.
Згідно висновку комплексної почвоведчеської і біологічної експертизи від 25 травня 2006 року, вартість
знищених до повного припинення зростання плодових дерев, визначених у висновках
експертизи від 16 листопаду 2005 року, складає 955 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд по вибору потерпілого може
зобов'язати особу, що завдала шкоду, відшкодувати її в натурі або відшкодувати
завдані збитки в повному обсязі.
Таким чином суд вважає, що вимоги
позивача про відшкодування збитків, пов'язаних з відновленням родючого шару
ґрунту, а також із знищенням родючих дерев є обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що ця шкода завдана
позивачу в результаті неправомірних дій і з вини ОСОБА_2.
Що стосується вимог позивача про
стягнення на його користь збитків через неодержаний урожай в сумі 1260 гривень
і вартості сітки - «рабіца» у розмірі
477,50 гривень, то в цій частині позову слід відмовити за його
необґрунтованістю. Позивач не представив суду доказів ні наявності реального
збитку, ні дійсного розміру упущеної вигоди, якщо така була, а що стосується
відновлення сітки «рабіца», то, як
пояснив в судовому засіданні сам позивач і свідки, вона встановлювалася ще до
оформлення права власності на земельну ділянку, і ОСОБА_1у не належала.
Згідно ст. 85 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом в інший
населений пункт сторін і їх представників, а також наймання житла, несуть
сторони. Витрати сторони, на користь якої ухвалено рішення, виплачуються іншою
Оскільки постійним місцем проживання
позивача є місто Київ, для участі в даній справі, яка прийняла волокитний
характер, він вимушений був нести витрати на придбання залізничних і автобусних
квитків для переїзду.
Їх загальна вартість, яка також
підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2, складає  1190,57 гривень (845,80 гривень - вартість
залізничних квитків і 344,77 гривень - вартість автобусних квитків) (а.с.
Що стосується позову про
відшкодування моральної шкоди, то суд вважає його також підлягаючим частковому
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, окрім іншого,
полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою відносно неї самої, членів її сім'ї або близьких
родичів; в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних
і душевних страждань, ступеня вини особи, а також з урахуванням інших істотних
обставин. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і
справедливості.
Позивач є учасником ліквідації
Чорнобильської атомної електростанції, інвалідом другої групи, страждає на
численні захворювання. Постійна нервова напруга через неправомірні дії
відповідача, який здійснив замах на його власність, необхідність здійснювати
додаткові зусилля для захисту своїх порушених прав, постійні переїзди зі свого
постійного місця проживання, безумовно відобразилося на  стані його здоров'я, заподіявши душевні
переживання (а.с. 155-158). Розмір завданих позивачу моральних страждань суд
оцінює в 3000 гривень.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2на користь позивача підлягає стягненню
матеріальний збиток у вигляді витрат на розбирання бетонного покриття в сумі
9044 гривень, збиток, пов'язаний із знищенням плодових дерев в сумі 955
гривень, витрати на придбання залізничних квитків в сумі 845,80 гривень і
автобусних квитків в сумі 344,77 гривень, а також моральна шкода в сумі 3000
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1а підлягають частковому задоволенню, з
ОСОБА_2підлягають стягненню також судові витрати у вигляді судового збору в
сумі 120,50 гривень (112 + 8,50) і витрат на інформаційно - технічне
забезпечення справи в сумі 30 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192,  ст.ст. 10, 60, 66, 212, 213, 215, 217, 218 ЦПК  України, суд
Позов ОСОБА_1- задовольнити частково.
тисяч сто вісімдесят дев'ять) гривень 57 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 120 (сто
двадцять) гривень 50 копійок і витрати по інформаційно - технічному
забезпеченню справи в сумі 30 (тридцять) гривень.
В інший частині позову ОСОБА_1- відмовити.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через
Ялтинський міський суд в строки та порядку, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: