Справа № 2-60/07/13.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року.                 Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді                                                   Сенаторова
В.М.

при секретарі -                                                            Верман
А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
позовом прокурора Прокурора Київського району м. Харковав інтересах держави в
особі Управління Державного казначейства в Харківській області до ОСОБА_1 про
стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого внаслідок злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Прокурор Київського району м. Харкова, в
інтерсах держави в особі Управління Державного казначейства в Харківській
області звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з
відповідача витрати Харківської міської клінічної лікарні швидкої і невідкладної
допомоги на лікування потерпілого внаслідок злочину у розмірі 346 гривень 50
копійок. При цьому позивач вказав, що 23.02.2003 року біля 23-00 год ОСОБА_1.,
знаходячись біля входу в підземний перехід на ст. метро " Пушкінська"
в м. Харкові із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок і
виражаючи явну неповагу до суспільства, підійшов до раніше незнайомих йому
ОСОБА_2. і ОСОБА_3, які стояли біля парапету, почав вимагати, щоб вони поїхали
з ним, і, отримавши відмову, проявляючи особливу зухвалість, навмисно наніс
ОСОБА_2. два удари кулаком правої руки в обличчя, спричинивши, згідно висновків
судово-медичної експертизи № 323-а від 28.03.2003 року, легкі тілесні
ушкодження, які привели до короткочасного розладу здоров'я, а також тілесні
ушкодження середньої міри тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'я. 14
травня 2004 року Київським районним судом м. Харкова винесено вирок, відповідно
до якого ОСОБА_1визнаний винним в скоєнні злочину передбаченого ст.ст. 296 ч.
1, 122 ч. 1 КК України. ОСОБА_2. знаходилась на лікуванні в Харківській міській
клінічній лікарні швидкої і невідкладної домоги № 4 в період з 11.03.2003 року
по 20.03.2003 року і витрати медичного закладу на лікування ОСОБА_2 склали 346,
50 грн. Відповідач відшкодувати' витрати на користь держави добровільно
відмовився, відповідно до ст. 29 УПК України, прокурор звернувся з позовом до
суду.

У судовому засіданні представник позивача вимоги, викладеш в позовній заяві
підтримав і просив стягнути з ОСОБА_1. на користь держави витрати на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину в розмірі 346, 50 грн.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог про стягнення витрат
на лікування потерпілого від злочину, заперчував, пояснивши, що тілесних
ушкоджень ОСОБА_2.  не завдавав і хуліганських
дій не скоював.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно вироку Київського районного
суду м. Харкова від 14 травня 2004 року ОСОБА_1. визнаний винним у здійсненні
злочину передбаченого ст.ст. 296 ч. 1, 122 ч. 1 КК України і йому було
призначене покарання у вигляді 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України
ОСОБА_1. звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Вирок Київського районного суду від 14.05.2004 року ухвалою судової колегії
судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області
від 01.03.2005 року залишено без змін.

Згідно ст. 1 ст. 1206 ЦПК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від
цього злочину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2. проходила
курс лікування в результаті злочину в Харківській міській клінічній лікарні
швидкої і невідкладної допомоги №

4 в період з 11.03.2003 р.
по 20.03.2003 р. Витрати
медичного закладу на лікування ОСОБА_2. склали 346, 50 грн.

Відповідно до ст. 29 КПК України прокурор пред'являє цивільний позов про
відшкодування збитків, спричинених злочином, якщо цього вимагає охорона
інтерсів держави.

Відповідно до ст. 93-1 КПК України право на пред'явлення позову про
відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину
покладається на прокурора, якщо цього вимагає охорона інтерсів держави.

Харківська міська клінічна лікарня швидкої і невідкладної допомоги їм.
Мещанінова є державним закладом, фінансується з з державного бюджету, тому
несплата сум витрачених на лікування негативно впливає на функціонування
закладу та спричиняє шкоду державним інтерсам.

У зв'язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що заявлені
обгрунтовано.

В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача всі судові витрати. Від
сплати держмита позивач звільнений на підставі Декрету Кабінету Мінстрів
України " Про державне мито", а тому з відповідача на користь держави
стягуються витрати посплаті держмита в сумі 51 грн.

Керуючись ст.
ст. 11,45, 88,214, 215, 218 ЦПК України, ч. І.ст. 1206ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Київського району м. Харкова інтересах держави в особі
Управління Державного казначейства в Харківській області до ОСОБА_1 про
стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого внаслідок злочину
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі управління державного
казначейства в Харгаській обласьі витрати на лікування потерпілого від злочину
в сумі 346 / триста сорок шість / гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 51 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Рішення складене і видрукуване у нарадчій кімнаті  і є оригіналом.