Справа № 2-3055/07 .
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2007
р.                                                                               м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області

у складі
головуючого - одноособово судді Ступакової І.Г.

при
секретарі Калініної О.С.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Білгород -Дністровському цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання
договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки
про визнання договору купівлі -продажу дійсним і визнання права власності на
відчужуване майно за договором, вказуючи, що 19 грудня 2006 року між нею і
відповідачкою був укладений договір купівлі - продажу, який не був нотаріально
засвідчений, хоча всі істотні умови угоди з обох сторін були виконані повністю
та належним чином. Наслідком не завірення нотаріально договору стала його
недійсність, що спричинило порушенню майнових прав позивачки, які вона має
намір на даний час реалізувати, в зв'язку з чим звертається до суду.

Відповідачка в попередньому судовому засіданні з позовом
погодилась заперечень проти позову не має, пояснивши, що в дійсності договір
укладений 19.12.2006 року між нею та позивачкою не був нотаріально засвідчений, хоча спору щодо виконання істотних умов за
договором не має, оскільки нею було передано спірне майно у власність
позивачки, за яке вона отримала безпосередньо від позивачки гроші.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У попередньому судовому засіданні
встановлено, що 19 грудня 2006 року в м.Білгород-Дністровському між позивачкою
і відповідачкою у письмовій формі був укладений договір купівлі -продажу,
згідно якого відповідачка продала, а позивачка купила садовий будинок № 1,
складаючий в цілому з: садового будинку
літ. "А", веранди літ. "а", госблоку літ. "Б" розміром 2,39 х 4,87 м. та літ.
"Г" розміром 1,75 х 2,29 м., душу літ. "В" розміром
3,20 х 1,20 м., що розташований на земельній ділянці № 197 площею 0,0343 га в Лиманському
курортному районі смт.Затока м.Білгород-Дністровського Одеської області, за
який позивачкою була цілком здійснена обумовлена оплата, що підтверджується п.
2.2 зазначеного договору (а.с. 21-22). Відчужений спірний садовий будинок
належав відповідачці до часу його продажу на праві приватної власності на підставі рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2006 року № 1929/06 про
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності (а.с.17).
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно
(товар) і сплати за нього певну грошову суму. Сторонами за договором було
здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: відповідачкою був
переданий, а позивачкою прийнятий у свою власність спірний садовий будинок зі
здійсненням за нього повного розрахунку. Внаслідок
того, що договір був укладений з порушенням встановленої ст.ст. 209, 657 ЦК України для нього форми, а саме: не був нотаріально засвідчений,
через відмову відповідачки, даний факт став перешкодою позивачці в оформленні
її майнових прав та підставою для визнання укладеного договору недійсним. У
відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК
України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що
підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. На
даний час позивачка, являючись співвласницею земельної ділянки, на якій
розташований придбаний нею спірний садовий будинок, що розташований на
земельній ділянці № 197 площею 0,0343

2

га в Лимансысому курортному районі смт.Затока м.Бшгород-Дністровського Одеської області
повністю розпоряджається ним на свій розсуд, прийняв його у своє
володіння та користування, що являється складовою права власності на яке
позивачка має право, як суб'єкт права приватної власності відповідно до ст. ст.
317, 318, 325 ЦК України.

Відповідно до
ст. 334 ЦК України
право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майно, якщо інше не встановлено договором або
законом. Право власності на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або
з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст.
12 п.2 Закону України «Про власність» громадянин набуває право „
власності на майно отримане внаслідок укладення інших договорів, не заборонених
законом.

Враховуючи вищевикладене, а також, що сторонами були виконані усі істотні
умови угоди в добровільному порядку по справжній волі, що не
заперечується сторонами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1про визнання дійсним договору купівлі-продажу садового
будинку, укладеного 19.12.2006 року між ОСОБА_2та ОСОБА_1, визнавши за
останньою право власності на садовий будинок № 1, складаючий в цілому з:
садового будинку літ. "А", веранди літ. "а", госблоку літ.
"Б" розміром 2,39 х 4,87 м. та літ. "Г" розміром 1,75 х
2,29 м., душу літ. "В" розміром 3,20 х 1,20 м., що розташований на
земельній ділянці № 197 площею 0,0343 га
в Лиманському курортному районі смт.Затока м.Білгород-Дністровського
Одеської області обгрунтованими і таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.
14, 41 Конституції України, ст. ст. 209, 220, 317, 318, 325, 334, 526, 530,
638, 655, 657 ЦК Україна,
ст. 12 п.2 Закону України «Про власність», ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 213,
214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права
власності - задовольнити.

Визнати договір
купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 19.12.2006 року між ОСОБА_2та
ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2продала, а ОСОБА_1купила садовий будинок № 1,
складаючий в цілому з: садового будинку літ. "А", веранди літ. "а", госблоку літ.
"Б" розміром 2,39 х 4,87 м. та літ. "Г" розміром 1,75 х
2,29 м., душу літ. "В" розміром 3,20 х 1,20 м., що розташований на
земельній ділянці № 197 площею 0,0343 га
в Лиманському курортному районі смт.Затока м.Білгород-Дністровського Одеської
області -дійсним.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на садовий будинок № 1, складаючий в цілому з: садового
будинку літ. "А", веранди літ. "а",
госблоку літ. "Б" розміром 2,39 х 4,87 м. та літ.
"Г" розміром 1,75 х 2,29 м., душу літ. "В" розміром 3,20 х
1,20 м., що розташований на земельній ділянці № 197 площею 0,0343 га в Лиманському
курортному районі смт.Затока м.Білгород-Дністровського Одеської області.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20- днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.