Справа №2-777/07
РІШЕННЯ

Іменем  УКРАЇНИ

«19» лютого 2007 року

Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого      - судді Погрібного С.О.

за секретаря       -
Абергард І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від свого імені та в
інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, за
участю третьої особи - Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника
«Бугаївське» про зміну договору найму житлового приміщення та зобов'язання
вчинити дії, -

встановив:

Позивач
звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, просить змінити
договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 зобов'язавши Комунальне
підприємство «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське» (далі - КП ДЄЗ
«Бугаївське») укласти з позивачем окремий договір найму житлового приміщення і
відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок на частину вказаної квартири,
загальною площею 24,28 кв.м., житловою площею 16,08 кв.м. Крім того, позивач
просить визнати за нею право на проведення приватизації ізольованої спірної
квартири, в якій вона проживає. У підтвердження своїх позовних вимог позивач
посилається на таке. ОСОБА_1. є донькою відповідача у справі, проживає у
спірній квартирі зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2. Крім неї та її сина в
квартирі проживають та зареєстровані інші родичі - ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. Зазначена спірна квартира фактично поділена стіною на дві ізольовані
квартири, кожна з яких має свій санвузол, кухню, коридор, автономний вихід.
Особовий рахунок на всю загальну квартиру оформлено на відповідача у справі,
який відмовляється від добровільної зміни договору найму житлового приміщення
та приватизації спірної квартири. На цей час у відповідача перед комунальними
службами склалася заборгованість по сплаті за комунальні та інші послуги, яку
він також не бажає добровільно сплатити. На підставі викладеного, зі слів
позивача, відповідач порушує її законні права й інтереси, у зв'язку з чим
ОСОБА_1. змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Також позивачка
просить стягнути з відповідача на свою користь суму судового збору та витрати
по оплаті ІТЗ.

В
подальшому, у зв'язку з неодноразовими уточненнями позивачем позовних вимог,
судом залучені до участі у справі в якості відповідачів ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_6., ОСОБА_7., Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради
(далі - адміністрація), а КП ДЄЗ «Бугаївське» залучено до участі у справі в
якості третьої особи. Відповідно до уточнених позовних вимог позивач просить
суд змінити договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 зобов'язавши
адміністрацію укласти з нею окремий договір найму житлового приміщення і відкрити
на її ім'я окремий особовий рахунок на квартиру, в якій вона проживає зі своєю
неповнолітньою дитиною, загальною площею 26,3 кв.м., визнати частину займаної
нею спірної квартири, що складається з однієї кімнати, площею 18,2 кв.м.,
окремої

2

кухні
5,1 кв.м., окремого санвузлу, площею 1 кв.м., та коридору, площею 2 кв.м.,
-квартирою, надати їй відповідну адресу. Також ОСОБА_1. просить суд визнати за
нею право на проведення приватизації вказаної ізольованої спірної квартири, в
якій вона проживає з малолітньою дитиною, стягнути на її користь з відповідачів
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7 у рівних частках судові витрати
і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3. -ОСОБА_8. у судове засідання з'явився,
позовні вимоги позивача не визнав, вважав їх необгрунтованими, посилаючись на
те, що зміна договору найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 є
неможливою та такою, що істотно порушуватиме права інших осіб, які мешкають за
вказаною адресою, оскільки на цей час житлова площа на кожного члена сім'ї
складає 6,71 кв.м., що є меншим ніж 8,5 кв.м., а у випадку зміни найму
житлового приміщення, згідно вимог позивача, на кожного відповідача складатиме
5,76 кв.м. Крім того, представник відповідача посилався на те, що позивач зі
своєю дитиною прожила у спірній квартирі лише один рік, а вселилися вони у
спірну квартиру з дозволу відповідачів тимчасово, посилаючись на те, що вона зі
своїм чоловіком будують собі житло, і по закінченню будівельних робіт вони
звільнять спірну житлову площу. Крім того, представник відповідача заперечував
проти пояснень позивача, відповідно до яких між сторонами у справі склався
певний порядок користування спірною житловою площею.

Відповідач ОСОБА_4.,
яка також виступала представником відповідача ОСОБА_6., та відповідач
ОСОБА_7. у судове засідання з'явилися, позовні вимоги позивача не визнали,
просили у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, підтвердили думку
представника відповідача ОСОБА_3. - ОСОБА_8

Представник відповідача Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради у судове засідання з'явилася, не
заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, втім, не вважала
адміністрацію належним відповідачем у справі. Посилалася на те, що зазначена квартира
була виділена сторонам у користування, у сторін є технічна можливість для того,
щоб змінити договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 укласти з
позивачем окремий договір найму житлового приміщення, а також відкрити на ім'я
позивача окремий особовий рахунок на вказану квартиру, для того щоб позивач
мала змогу реалізувати своє конституційне право на приватизацію житла.

Представник третьої особи КП «ДЄЗ «Бугаївське» у судове
засідання з'явилася, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача,
пояснивши наступне. Спірна квартира, стосовно якої виник спір між сторонами у
справі, раніше складалася з двох окремих квартир під ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартиру під
НОМЕР_1 відповідачі раніше здавали у піднайом, що підтверджує той факт, що
вони, до моменту вселення у спірну частину квартири позивачки та її родини,
усією сім'єю проживали у тій частині квартири, яку вони фактично займають нині.
Крім того, представник третьої особи вважав, що поділ особових рахунків є
способом вирішенням спору між сторонами, оскільки у відповідачів перед КП «ДЕЗ
«Бугаївське» склалася велика заборгованість по сплаті за комунальні та інші
послуги, у зв'язку з чим задоволення позовних вимог позивача, частково вирішить
питання по сплату цього боргу.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про
час і місце повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове
засідання суду не представив. Ця особа вважається повідомленою через членів
своєї сім'ї. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини
такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи
відсутність відповідних заперечень від сторін, ухвалив слухати справу у
відсутності відповідача ОСОБА_5, що не з'явився.

Вислухавши
пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд
вважає   позов   таким,
що   підлягає   частковому
задоволенню   з   таких
причин.   Судом

3

установлені
наступні фактичні обставини на підставі пояснень сторін, їх представників,
представлених сторонами письмових доказів.

На підставі всебічного та повного з'ясування по справі суд вважає
встановленими такі фактичні обставини.

Предметом спору є чотирикімнатна квартира, з елементами самовільної
реконструкції внутрішніх приміщень, загальною площею 77,3 кв.м., житловою -
47,0 кв.м., окремими кухнями площами 5,0 та 5,1 кв.м., туалетами площами 1,5 та
1,0 кв.м., коридорами площами 4,2 та 2,0 кв.м., верандою 11,5 кв.м. Цю квартиру
було надано у користування ОСОБА_9
за договором найму жилого приміщення в будинках місцевих рад № 167 від
26.06.1957 року, яка складалась з однієї кімнати загальною житловою площею
29,56 кв.м. Спірна квартира АДРЕСА_1 у нинішньому її вигляді утворена шляхом
приєднання до неї колишньої самостійної квартири НОМЕР_1 у тому ж будинку,
загальною площею 18,08 кв.м., відповідно до розпорядження № 557 від 8.08.1989
року, виданого на підставі рішення виконкому Іллічівської районної Ради
народних депутатів № 776 від 21.07.1989 року. Таким чином спірна квартира за
своєю суттю та характеристиками є поєднанням двох самостійних квартир, які
об'єднані спільною верандою, мають самостійні входи, кожна з якої обладнана
кухнею та санвузлом.

В останній рік до ухвалення цього рішення між сторонами
фактично склався певний порядок користування спірними квартирами. Відповідно до
нього позивачка разом з членами своєї сім'ї фактично проживає в кімнаті,
позначеній у технічному паспорті від 23.11.2006 року під № 10, площею, 18,2
кв.м., а відповідачі займають три переобладнанні під житлові кімнати, позначені
№№ 5, 6, 7, площами відповідно 6,3 кв. м., 14,2 кв.м, 8,3 кв.м.

Приблизно один рік тому, як попередньо встановлено судом, позивачка разом
зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_2, та чоловіком ОСОБА_10.
вселилися до колишньої квартири під НОМЕР_1. Правового значення не мають та не
можуть вплинути на рішення суду обставини щодо тривалості та причин
непроживання ОСОБА_1 у спірній квартирі, оскільки вселення, що відбулося, було
вчинено за згодою відповідачів, які ані раніше, ані у судовому засіданні не
заперечували права користування ОСОБА_1 спірною квартирою. За п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 „Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" коли
відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна
вважати таким, що втратив право на жилу площу.

Окремої оцінки від суду вимагає факт вселення до спірної
квартири чоловіка позивача ОСОБА_10., оскільки, з однієї сторони, сторона
позивача не надала письмової згоди інших членів сім'ї на вселення цієї особи до
спірної квартири, але втім, у встановленому порядку до суду про виселення цієї
особи відповідачі не звернулись, чим фактично погодились на його проживання у
спірній квартирі. Це підтверджується і поясненнями відповідачки ОСОБА_4., яка
визнала, що її сім'я давала згоду на вселення позивачки, розуміючи під цим дачу
згоди на вселення її окремої сім'ї.

Також має бути враховане судом те, що позивачка є нині
вагітною та очікує на народження дитини, і хоча ця обставина прямо не ставить
перед судом умовою враховувати інтереси ненародженої дитини, але зобов'язує
врахувати, що в разі її народження, дитина отримує право на проживання у
спірній квартирі поза залежності від згоди інших членів сім'ї, в тому числі
відповідачів.

Таким чином, враховуючи встановлений рівень середньої
забезпеченості громадян жилою площею в м. Одесі, за будь-яких обставин особи,
які проживають у спірній квартирі, є такими, що потребують поліпшення їх
житлових умов. Такий стан речей залишиться незмінним поза залежністю від остаточного
рішення суду, тому не впливатиме на це.

З іншої
сторони, порядок розселення всіх учасників спірних правовідносин, що фактично
склався між сторонами, відповідає вимогам житлового законодавства щодо
виконання вимоги незаселення кімнат особами різної статі старше девяти років окрім
подружжя: оскільки сім'я ОСОБА_1 проживає у кімнаті площею 18,2 кв.м. у складі
трьох

4

осіб, в тому
числі її чоловік ОСОБА_10. та їх дитина ОСОБА_2., віком у два роки; відповідачі
ж проживають наступним чином: ОСОБА_3. проживає в кімнаті № 7, площею 8,3
кв.м., ОСОБА_4. разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7. проживає в кімнаті № 6,
площею 14,2 кв.м., старший син ОСОБА_4. - ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає в
кімнаті № 5, площею 6,3 кв.м., молодший син ОСОБА_4. - ОСОБА_5 проживає разом з
нею у кімнаті площею 14,2 кв.м. Втім, судом не вбачається перешкод для
поселення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у цій частині квартири, у відповідності до
вимог житлового законодавства щодо незаселення однієї кімнати особами різної
статі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого
договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у
вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу; у разі
відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а
також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути
вирішено в судовому порядку.

При
цьому судом не виключається можливість зміни договору найму житлового
приміщення і у випадку, якщо розмір житлової площі, що приходиться на частку члена
сім'ї, не повною мірою відповідає розміру житлового приміщення, яке виділяється
для укладання окремого договору найму. При цьому є можливим виділ житлового
приміщення розміром меншим житлової площі, яка приходиться на частку такого члена сім'ї. Суд
вважає такий поділ допустимим, оскільки це не призведе до штучного погіршення
житлових умов та не викличе саме по собі необхідність постановления на облік як
таких, що потребують поліпшення житлових умов.

За п. 16
постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 „Про
деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу
України" при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому
може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що
припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до
штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки
його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

У цьому
висновку суд виходить з того, що, як встановлено раніше, особи, які проживають
у спірній квартирі вже є такими, що потребують поліпшення житлових умов, поділ
не призведе до штучного погіршення їх житлових умов, вселення членів сім'ї
позивачки відбулось за згоди відповідачів та їх незаперечення проти такого
порядку користування спірною квартирою, оскільки останні раніше та під час
розгляду цієї справи не звертались з відповідними позовами.

Таким
чином судом не вбачається перешкод для зміни договору найму житлового
приміщення, за яким позивачу разом з членами її сім'ї буде виділена кімната №
10 разом з прилеглими до неї приміщеннями: коридору № 8, санвузлу № 9, та кухні
№ 11, а відповідачам - житлові кімнати №№ 5,6,1 разом з прилеглими до них
приміщеннями: кухні № 3, санвузлу № 4, коридору № 2.

Враховуючи
існування між сторонами спірних правовідносин, відсутністю іншого способу
вирішення цього спору, беручи до уваги такий, що склався між сторонами порядок
користування спірною квартирою, суд повинен саме таким чином змінити договір
найму житлового приміщення.

Визначаючи
належну сторону відповідача у справі, суд дійшов висновку, що окрім інших члені
сім'ї ОСОБА_3. належною стороною у справі є Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради. Це пояснюється тим, що враховуючи положення ст. 18 ЖК
УРСР, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про
районну адміністрацію Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради є органом, що був уповноваженим органом місцевого
самоврядування на управління цим житловим фондом, беручи до уваги що спірна
квартира належить місцевій

5

раді,
повноваження щодо зміни договору найму житлового приміщення, в разі відсутності
спору, належить саме районній адміністрації.

У частині вимог щодо визнання частини спірної квартири - самостійною
квартирою, та надання їй окремої поштової адреси, суд має у задоволенні цих
вимог відмовити, оскільки ст. 104 ЖК УРСР не визначає такого способу захисту
прав позивачки, тому це виходить за межі компетенції суду у розглядуваній
справі.

Так само суд має відмовити позивачу у визнанні за нею права на приватизацію
ізольованої квартири, оскільки таке її право ніким не оспорюється, в разі
набрання чинності цим рішенням судом не вбачається перешкод для реалізації
такого права.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1
ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 18, 104 Житлового кодексу УРСР, ст. ст.
10, 11, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, СУД-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє від свого імені та в інтересах свого малолітнього
сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Малиновської
районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи
Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське» про зміну
договору найму житлового приміщення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Змінити договір найму житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1

Зобов'язати Комунальне підприємство «Дирекція єдиного
замовника «Бугаївське» укласти з ОСОБА_1, зі складом сім'ї ОСОБА_1 та її
малолітній син ОСОБА_2, окремий договір найму житлового приміщення і відкрити
на її ім'я окремий особовий рахунок на житлову кімнату під номером 10 площею
18,2 кв.м., зі складом приміщень - санвузол під № 9, площею 1,0 кв.м., кухня
під № 11, площею 5,1 кв.м., коридор під № 8, площею 2,0 кв.м., у квартирі
АДРЕСА_1

Стягнути на користь ОСОБА_1 у рівних частках з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 судові витрати у сумі 8,50 гривень судового
збору, 7,50 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, що разом складає 16,0 гривень.

В іншій
частині позовних вимог - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.