Справа № 2-2660/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2007 р.                                                                                       м.Білгород-Дністровський

Білгород -
Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого - одноособово
судді Ступакової І.Г. при секретарі -
Калініної О.С. розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в
м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і
визнання права власності на житловий АДРЕСА_1вказуючи, що він являється єдиним
спадкоємцем спадкового майна за заповітом, що відкрилося після смерті його
матері - ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки інші спадкоємці -
його рідний брат, за заповітом від спадкової належної йому частки
відмовляється на його користь. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач
не може в зв'язку з тим, що померлою не було належним чином оформлено право
власності на приналежний їй житловий будинок, у зв'язку з чим, позивач змушений
звернутися до суду.

Позивач в ході
попереднього судового засідання уточнив свої позовні вимоги і просив суд
встановити факт приналежності спірного спадкового будинку його померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері -ОСОБА_3.

Відповідач в
попереднє судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої просив
слухання справи провести за його відсутністю, не маючи заперечень проти
позовних вимог позивача (а.с.18).

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши позивача, суд вважає, що
позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

У попередньому судовому
засіданні встановлено, що 01
січня 2002 року
померла мати позивача - ОСОБА_3,
якою 09.12.1996 року на
ім'я позивача та відповідача був складений заповіт, зареєстрований в реєстрі за
№ 103, відповідно
якого нею було заповідано в рівних частках все майно, яке на день її смерті
виявиться їй належним, з чого воно не складалось і де б воно не знаходилось
(а.с.12, 13).

Згідно з наданих
документів, встановлено, що згідно запису погосподарської книги № 8 сільської ради,
особовий рахунок НОМЕР_1,
померлій належав житловий АДРЕСА_1на який належним чином не було оформлено
право власності (а.с. 16).

На даний час
позивач фактично прийняв зазначене спадкове майно, оскільки постійно допомагав
матері підтримувати будинок у господарському порядку, до дня її смерті постійно
проживав разом з нею, здійснив її поховання за свої кошти (а.с.14). Згідно довідки № 21/02-1 від 15.01.2007 року, позивач
після смерті доглядає за будинком, оброблює присадибну ділянку (а.с. 15). На даний час
повністю здійснює діяльність, пов'язану з користуванням та володінням
спадкового майна.

У відповідності
зі ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, і незалежно від часу його
прийняття вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім позивача,
право на спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 по заповіту
також має відповідач, який згідно заяви про відмову від спадщини,
зареєстрованої в реєстрі за №
503 від 05.02.2007 року,
будучи ознайомленим зі змістом заповіту відмовився від одержання належної йому
рівної спадкової частки (а.с. 17).

Згідно ч.І ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на
користь іншого спадкоємця за заповітом.

Враховуючи
вищевикладене, а також те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом
майна, яке повністю прийняв у своє володіння, оскільки інші спадкоємці за
заповітом відмовились на його користь від спадкової частки, суд вважає, позовні
вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності жилого будинку, прийняття
спадщини і визнання права власності на спадкове майно обгрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню, визнавши за ним У відповідності

2

зі ст.
12 п. 2 Закону України «Про власність» право власності на спадщину, що складається з: житлового АДРЕСА_1,
що відкрилася за заповітом після смерті його матері - ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
попередньо встановивши за померлою факт приналежності зазначеного жилого
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.
1225, 1228, 1233 - 1235,
1241, 1258, 1261, 1268, 1274 ЦК України, ст. 12
п.2 Закону України "Про власність", ст.ст 10, 11, 130, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту приналежності,
прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.                                              '

Встановити факт
приналежності ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 жилого
АДРЕСА_1.

Встановити факт
прийняття ОСОБА_1спадкового майна, що складається з: житлового АДРЕСА_1, що
відкрилася за заповітом після смерті його матері -ОСОБА_3, померлої 01.01.2002року.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на житловий АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 -
деяний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.