Справа № 2-241/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 березня 2007 року                                                                            Добровеличківський
районний

суд

Кіровоградської
області

В складі суду:

Головуючого
судді                                                                                Ведющенко
В.В.

при секретарі                                                                                         Самелюк
О.О.

за участю
позивача                                                                               ОСОБА_1

представника
відповідача                                                                    Хрущ
С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Добровеличківка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Добровеличківського районного споживчого товариства про визнання договору
купівлі-продажу не житлового приміщення дійсним та визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Добровеличківського районного споживчого товариства, про визнання договору
купівлі-продажу не житлового приміщення дійсним, та визнання права приватної
власності, посилаючись на те, що 11
грудня 2001 року між
ним та керівництвом Добровеличківського районного споживчого товариства було
укладено угоду про купівлю-продаж господарського двору (металевий склад,
складське приміщення) за винятком столярного цеху, розташованих в смт.
Добровеличківка, які
знаходились на балансі Добровеличківського РСТ, за ціною 6102
грн.

Між ним та керівництвом підприємства відповідача було
досягнуто всіх істотних умов, які передбачаються для даного виду правочинів. В
цей же день 11.12.2001 року
ним, внесено в касу підприємства відповідача згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру № 4462 від 11.12.2001 року обумовлену
між договірними сторонами суму, яка визначала вартість придбаного у приватну
власність господарського двору (
металевий склад, складське приміщення) за винятком столярного цеху. Позивач
вважає, що між ним та відповідачем було укладено та виконано всі істотні умови
правочину договору купівлі-продажу спірного майна, але, одна із умов договору
виконана не була, а саме відповідач ухилився від нотаріального посвідчення
укладеного між сторонами по справі правочину і з моменту виконання ним та
відповідачем всіх істотних умов договору купівлі-продажу, він набув право
власності на спірне майно, але в повному обсязі використати своє право
власності не має змоги з причини ухилення відповідача від нотаріального
посвідчення укладеної між сторонами угоди, що і спонукає його звернутися до
суду за захистом свого права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримали частково, відмовившись від позовних вимог про стягнення з
відповідача судових витрат, решту позовних вимог підтримав повністю, надав суду
пояснення по суті обставин викладених в мотивації позовної заяви.

Представник відповідача -
в.о. голови правління Добровеличківського РСТ Хрущ С.І., позов визнав в
повному обсязі. Представник відповідача суду пояснив, що дійсно 11 грудня 2001 року
Добровеличківським РСТ отримано кошти від ОСОБА_1 в сумі 6102 грн. за продаж
йому у приватну власність предмету позову -
господарського двору (металевий склад, складське приміщення) за винятком
столярного цеху, розташованих в смт. Добровеличківка, які знаходились
на балансі Добровеличківського РСТ, кошти отримані по прибутковому касовому
ордеру № 4462 від 11.12.2001 року. Всі, істотні
умови укладеної між сторонами угоди було

виконано, але з
причини відсутності коштів на нотаріальне оформлення даної угоди, підприємство
- відповідач вимушенео було ухилитися від нотаріального посвідчення укладеної
угоди купівлі-продажу.

Заслухавши пояснення сторін ,
дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступні обставини
справи та відповідні їм правовідносини сторін:

11 грудня 2001 року між ОСОБА_1
та керівництвом Добровеличківського районного споживчого товариства було
досягнуто усної угодну про купівлю-продаж господарського двору (металевий
склад, складське приміщення) за винятком столярного цеху, розташованих в смт.
Добровеличківка , які
знаходились на балансі Добровеличківського РСТ за ціною 6102 грн. Між
сторонами по справі досягнуто всіх істотних умов, які передбачаються для даного
виду правочинів. В цей же день 11.12.2001
року позивач вніс в касу підприємства відповідача згідно квитанції до
прибуткового касового ордеру №
4462 від 11.12.2001 року
обумовлену між договірними сторонами суму, яка визначала вартість придбаного
позивачем у приватну власність господарського двору ( металевий склад,
складське приміщення) за винятком столярного цеху. Угода купівлі-продажу
спірного майна між сторонами була укладена на тій підставі, що Постановою
Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств № 139 від 12 липня 2000 року „ Про надання
згоди Добровеличківському райспоживтовариству на продаж основних фондів"
надано дозвіл в порядку винятку, на продаж складського приміщення, яке не
використовується з 1999 року,
без проведення аукціону, по залишковій балансовій вартості. Зобов"язано
відповідача продаж вказаних об"єктів здійснити в порядку визначеному
зборами Ради Укоопспілки і правління Укоопспілки. Відповідно до свідоцтва про
право власності , яке видане на підставі рішення виконавчого комітету
Добровеличківської селищної ради № 61 від 23.08.2001 року складські приміщення
та столярний цех, які розташовані в смт. Добровеличківка по вул. Польовій № 1 дійсно належать
в цілому Добровеличківському районному споживчому товариству на праві
колективної власності. Згідно довідки виданої підприємством відповідачем за № 48 від 18.10.2002 року спірне
майно за позовом знаходиться на балансі відповідача, первісна балансова
вартість якого складає 6102
грн, знос нараховано 100%.
Згідно довідки характеристики від 18.07.2002
року виданої Ульяновським БТІ складські приміщення (літери Б.В)
площею 595 кв.м.
відповідають реальному зносу у 35%
та їх дійсна вартість складає 6102
грн. Відповідно до акту оцінки господарського двору складів (металевий
склад, складське приміщення) за винятком столярного цеху в смт. Добровеличківка
складеного членами комісії з числа працівників підприємства відповідача від 18
жовтня 2001 року, підтверджено дійсну сплочену позивачем відповідачу вартість
спірного майна, це ж підтверджується протоколом засідання робочої комісії
Добровеличківського РСТ по продажу основних засобів від 18 жовтня 2001 року.
Факт укладення між позивачем та відповідачем правочину договору купівлі-продажу
також підтверджується постановою Добровеличківського районного споживчого
товариства № 48 від 22 жовтня 2001 року, згідно
якої відповідач в своєму рішенні постановив - продати господарський двір складів в смт. Добровеличківка
по договірній ціні 6102 грн. з
урахуванням ПДВ ОСОБА_1 за винятком столярного цеху. Готівку за продане
приміщення внести в касу РСТ. На момент укладення та виконання істотних умов
угоди купівлі - продажу
спірного майна за складським приміщенням господарського двору РСТ в смт.
Добровеличківка по земельному податку, за електроенергію та інших боргів не
рахувалось, що підтверджується відповідною довідкою виданою підприємством
відповідачем. Вищевказане, свідчить і доводиться виключно письмовими доказами,
про те, що між позивачем та відповідачем було укладено та виконано всі істотні
умови правочину договору купівлі-продажу спірного майна, але, одна із умов
договору виконана не була, а саме відповідач ухилився від нотаріального
посвідчення укладеного між сторонами по справі правочину. Представник відповідача
позовні вимоги визнає повністю, в судовому засіданні клопотань про застосування
строків позової давності не заявляє.

Відповідно до ч. 1
ст. 6 ЦК України
сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно п. 2 ч.2
ст.16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права.
Відповідно до ст. 638 ч. 1 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є

необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, але одна із
сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не
вимагається.

Аналізуючи зібрані письмові докази по справі, оцінюючи їх
в сукупності суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог
позивача і про необхідність їх задоволення в повному обсязі. На переконання
суду, сторони в справі 11
грудня 2001 року
досягли всіх істотних умов договору купівлі продажу спірного майна і
добросовісна сторона позивач,передала належну йому на праві власності суму
коштів за купівлю спірного майна ,
а сторона відповідача прийняла обумовлену суму коштів, сторони досягли
домовленостей з приводу предмету договору його консенсуальності і оплатності , але на
переконання суду недобросовісна сторона у цьому договорі
(відповідач-Добровеличківське РСТ), виходячи з пасивного небажання до
нотаріального посвідчення цього договору, ухилилася від такої дії , яка є
обов"язковою для даного виду правочинів. Судом також враховуються межі
позовних вимог та факт повного визнання позовних вимог стороною відповідача в
судовому засіданні.

На підставі викладеного керуючись ст. 6,
16, 638, 657, 220 ЦК України, ст. 10,11,212-215,
294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовільнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу господарського двору складів ( металевий склад,
складське приміщення) за винятком столярного цеху за ціною 6102 грн, укладеного
між ОСОБА_1 Та Добровеличківським районним споживчим товариством 11 грудня 2001 року дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на господарський двір
(металевий склад, складське приміщення) за винятком столярного цеху, загальною
площею 595 кв.м.,
які знаходяться за адресою Кіровоградська область смт. Добровеличківка вул..
Польова 1.

Рішення суду може бути піддане апеляційному оскарженню,
шляхом подачі до Апеляційного суду Кіровоградської області апеляційної скарги
на протязі двадцяти днів з моменту подачі до Добровеличківського районного суду
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подана до Добровеличківського районного суду на Протязі десяти днів з
моменту проголошення рішення.