Справа №
22ц-2282                                                     Головуючий у 1 інстанції Кодолов В.О.
Категорія 54                                                                  Доповідач Біляєва О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 березня 2007
року                                  Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого                 Висоцької В.С.,

суддів                            Біляєвої О.М.,
Осипчук О.В.,

при секретарі                  Таранець В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - управління Пенсійного
фонду України в м. Харцизьку, - про встановлення факту, що має юридичне
значення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Харцизького міського суду від 15 січня 2007 року заява задоволена і встановлено
факт, що ОСОБА_1 відпрацював більше 30 днів в зоні відчуження на ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 19 травня 1988 року по 25 серпня 1988 року.

Управління
Пенсійного фонду в м. Харцизьку, не погодившись із цим рішенням, звернулося до
Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального права, та ухвалити нове по суті заявлених
вимог.

В обгрунтування
скарги управління ПФУ в м. Харцизьку зазначило, що при розгляді справи
судом не було враховано, що рішенням комісії управління ПФУ в м. Харцизьку від
23 жовтня 2006 року № 48 було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно
до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з тих підстав,
що відсутні дані про кількість днів відпрацьованих заявником в зоні відчуження,
які є підставою для зниження
пенсійного віку.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції представник ПФУ ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

ОСОБА_1 просив відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, виходив з того, що факт роботи заявника в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
більше 30 днів підтверджений листом Галузевого Державного архіву Міністерства
оборони України від 15 грудня 2000 року; записом в
військовому квитку та довідкою начальника Іловайської дистанції колії.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що

2

скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із залишенням заяви без
розгляду з таких підстав.

Згідно з
вимогами пункту й частини 1 статті 307 ЦПК України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і залишення
заяви без розгляду.

Відповідно до
частини 6 статті 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Умови надання
пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, визначені статтею 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно з пунктом
1 вищевказаної статті учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали в 1988 році в зоні відчуження не менше 30 календарних днів, пенсія призначається із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних пенсій, на 5 років.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 в 2006 році звертався до управління Пенсійного фонду
України в м. Харцизьку з заявою про призначення пенсії на підставі даної норми
закону, але йому було відмовлено через відсутність необхідних даних. Рішення
заявником не оскаржувалось.

З заяви ОСОБА_1
вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику
для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, тобто виникає спір про
право.

Між тим суд
першої інстанції не звернув уваги на цю обставину, розглянув справу в порядку
окремого провадження, чим порушив вимоги частини 6 ст.235 ЦПК України.

Враховуючи
викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду підлягає
скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду. При цьому суд роз'яснює
заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Крім цього, при
розгляді справи суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спір виник між
фізичною особою і суб"єктом владних повноважень, яким є управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку, який не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.4, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну   скаргу
управління   Пенсійного   фонду
України   в   м.
Харцизьку задовольнити частково.

Рішення
Харцизького міського суду від 15 січня 2007 року скасувати.

3

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду, роз'яснивши право подати позов на
загальних підставах.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної" інстанції протягом
двох місяців з часу набрання законної сили.