Справа № 33ц-588/07
Головуючий у І інстанції - Римара Г.М.
Категорія:  1                                                                                                                   Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12  грудня
2007 року
місто Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Лончука В.Г., Расевича С.І.,  Русинчука М.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом  ОСОБА_1до Державного управління
справами м. Києва про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення апеляційного суду Тернопільської
області від 16 серпня 2005 року.

встановила:

У грудні 2004
рокуОСОБА_1звернулась в суд з позовом до Державного управління справами про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. При цьому вказує, що з 08.12.2000 року вона займала посаду головного
лікаря Гусятинського санаторію «Збруч» Державного управління справами.
Розпорядженням Державного управління справами від 21.07.2004 року її було
звільнено з посади головного лікаря у зв'язку з переведенням на посаду  заступника головного лікаря санаторію «Збруч»
на підставі поданої нею заяви. Вказана заява
про переведення, була написана під тиском і пізніше відкликана, тому
просила поновити строк на  звернення до
суду та задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням
Гусятинського районного суду від 30.03.2005 року позов задоволено. Поновлено
ОСОБА_1строк звернення до суду, пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1поновлено
на посаду головного лікаря санаторію «Збруч» Державного управління справами,
який розташований смт. Гусятин Тернопільської області  з 21.07.2004 року. Стягнуто з Державного
управління справами на користь ОСОБА_1за час вимушеного прогулу заробітну плату
в сумі 5592 грн. та витрати, пов'язані з оплатою юридичної допомоги в сумі 400
грн., а всього - 5592 грн.

Рішення суду в
частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за один місяці в сумі
1284 грн. звернено до негайного виконання.

Рішенням
апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2005 року рішення
Густинського районного суду від 30.03.2005 року скасовано і ухвалено нове, яким
ОСОБА_1в позові до державного управління справами про поновлення на посаді
головного лікаря санаторію «Збруч» смт. Гусятин Тернопільської області та
стягнення зарплати за час вимушеного прогулу відмовлено.

У касаційній
скарзі позивачОСОБА_1просить скасувати
рішення   апеляційного суду
Тернопільської області, а рішення Гусятинського районного суду від 30.03.2005
року залишити без змін, як помилково скасоване.

Судами встановлено, що позивачкаОСОБА_1з 8.12.2000 року
займала посаду головного лікаря санаторію «Збруч», який відповідно  до Указу Президента України від 25.09.2002
року за № 860 передано в управління Державному управлінню справами.

21.07.2004 року розпорядженням ДУС за № 16-77к ОСОБА_1звільнено
з посади головного лікаря санаторію за п.1 ст. 36 КЗпП України (за згодою
сторін у зв'язку з переведенням на посаду заступника головного лікаря) згідно з
поданою нею заявою від 21.07.2004 року про переведення її на посаду заступника
головного лікаря санаторію «Збруч» з 21.07.2004 року.

Наказом головного лікаря санаторію «Збруч» за № 230
ОСОБА_1призначено на посаду заступника головного лікаря за погодженням з
керівником ДУС.

Скасовуючи рішення
суду першої інстанції та постановляючи нове, яким у позові ОСОБА_1відмовлено,
апеляційний суд цілком підставно виходив з норм закріплених в п.1 ч.1 ст. 36
КЗпП України, щодо підстави припинення трудового договору  та п.п.4.2 та 4.5. Положення санаторію
«Збруч» ДУС, щодо порядку призначення та звільнення  головного лікаря та заступника головного
лікаря, які були дотримані при звільненні позивача. А також дійшов вірного
висновку, що відкликання заяви  про
переведення,  не надає  позивачу ніяких правових гарантій, оскільки
при з'ясуванні судами обставин справи не доведено факту  вчинення тиску з боку ДУС на позивача, під
час написання нею заяви про переведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
рішення апеляційного суду постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а також відсутні передбачені  ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішеннь.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують
висновки судів.

Керуючись ст. ст. 332, 366 ЦПК України, колегія суддів з
розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду  Волинської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу  позивача  ОСОБА_1. - відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16
серпня 2005 року  у даній справі залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:

Справа № 33ц-588/07
Головуючий у І інстанції - Римара Г.М.

Категорія:  1
Доповідач - Лончук В.Г.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3  грудня
2007 року
місто Луцьк

Суддя колегії суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області Лончук В.Г.
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1  на рішення апеляційного
суду Тернопільської області від 16 серпня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Державного управління справами м. Києва про поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1,-

встановив:

Касаційна скарга позивача ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.
326 ЦПК України, подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, передбаченого  ст. 321 ЦПК України (1963р.) та оплачена
судовим збором.

Керуючись ст. ст. 327, 328 ЦПК України,

ухвалив:

Відкрити
касаційне провадження за касаційною скаргою
позивача ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В.Г. Лончук