Справа №2-1232/06
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2007 р. Голосіївський
районний суд м.Києва в складі

головуючого                  судді Колдіної О.О.

при секретарі                             Чорнобай Т.В.

розглянувши у
вікритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Суб"єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2про відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої неналежним виконанням зобов'язань,

встановив:

Позивачка
звернулась в суд з позовом до ТОВ «ГВФ» про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої неналежним виконання договору підряду з боку
відповідача. В ході розгляду справи позивачка уточнила свої вимоги, звернувшись
із зазначеними вимогами до Суб'єкта підприємницької діяльної ОСОБА_2.,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19.10.2006 р. вона звернулась в салон
меблів ТОВ «ГВФ» з метою укласти договір побутового підряду щодо виготовлення
меблів на замовлення. Менеджер фірми проконсультувала її про умови укладення та
виконання договору, а саме матеріали, вартість та строки виготовлення меблів.
Були погоджені умови оплати та виконання замовлення до 14.11.2006 року.

21.10.2006 року нею були запропоновані ескізи кухонних меблів.
Менеджер зробила розрахунок за вказаними ескізами, а також запропонувала
зробити вибір побутової техніки, яку повинні були вбудувати в меблі. Вона
хотіла вбудувати техніку фірми «Горн»є», однак менеджер повідомила, що салон
меблів вбудовує лише техніку тих постачальників, з якими вони співпрацюють,
оскільки вони, в подальшому, підключають цю техніку.

Того ж дня вона
зробила передоплату в сумі 6500
грн., що включало повну вартість побутової техніки в сумі 4170 грн. та умовну
половину вартості меблів -
2330 грн.

23.10.2006 р. до них додому прийшов майстер, який виконав заміри, а 25.10.2006 р. їм доставили
додому замовлену побутову техніку.

10.11.2006 р. її син звернувся до салону меблів для внесення
остаточної суми вартості меблів -
2689,60 грн., однак менеджер повідомила, що роботи по виконанню
замовлення ще не почались, і виконати його до 14.11.2006 р. фірма не в змозі, запропонувавши почекати один місяць.

2

11.11.2006 p. їй додому зателефонував ОСОБА_2. і повідомив, що
замовлення не може бути виконано до 14.11.2006
p., ні
протягом 7 днів
після цієї дати. Неможливість виконання замовлення він пояснив великою
кількістю замовлень, що вже виконувались.

Зазначеними
діями СПД ОСОБА_2. були порушені її права як споживача, оскільки не був
виконаний договір підряду у визначені строки, в зв'язку з чим вона має право на
розірвання договору і відшкодування шкоди.

Крім того,
оскільки їй було нав'язано придбання техніки «Арістон», вона має право на
компенсацію її вартості відповідно до ст.867 ЦК України.

Також позивачка
у своєму позові зазначила, що їй була завдана моральна шкода, оскільки 17.11.2006 р. було
заплановано сімейне свято. В зв'язку з тим, що побутова техніка не була
підключена, вона не змогла належним чином підготуватися до нього. Також з цих
причин вона не змогла відсвтякувати свій день народження 27.11.2006 р. Відсутність
кухонних меблів призводить до виникнення побутових незручностей.

Протиправна
поведінка відповідача, що виразилась у небажанні владнати конфлікт та
добровільно повернути сплачені кошти, призвели до погіршення стану її здоров»я,
внаслідок чого вона вимушена була звертатись за медичною допомогою. Нею були
витрачені кошти на придбання ліків в сумі 297,89
гривень.

Завдану їй
моральну шкоду позивачка оцінює в 25000
гривень.

В судовому
засіданні позивачка та її представник підтримали доводи і обґрунтування
позовної заяви і просили суд задовольнити позов в повному обсязі, стягнувши з
СПД ОСОБА_2. матеріальну шкоду в розмірі 6797,89
гривень, яка складається з вартості побутової техніки 4170 гривень,
вартості робіт по виготовелнню меблів в розмірі 2330 гривень, вартості ліків в сумі 297,89 гривень, та
моральну шкоду в сумі 25000
гривень.

Відповідач та
його представник в судовому засіданні позов визнали частково в частині
повернення коштів в сумі 2330
гривень, сплачених за виготовлення меблів, і просили в іншій частині
позовних вимог відмовити, обґрунтовуючи тим, що 21.10.2006 року ОСОБА_1звернулась до Салону меблів ТОВ «ГВФ» з метою
оформлення попереднього замовлення, виготовлення ескізів та розрахунку вартості
меблів, які вона мала намір замовити. ОСОБА_1була проінформована стосовно умов
виконання кухонного гарнітуру. Також ОСОБА_1придбала запропоновану побутову
техніку, сплативши її вартість та внесла кошти в сумі 2330 гривень
передоплати кухонних секцій. Письмовий договір підряду між салоном меблів та
ОСОБА_1., де були б визначені строки виконання договору не укладався. Дату « 14.11.2006 р.» зазначив
представник відповідача, що міститься на копії замовлення позивачки, не можна
вважати доказом обумовлення строків виконання договору, оскільки на оригіналі,
який наявний у СПД ОСОБА_2,
зазначена дата відсутня.  Крім того,

3

менеджери салону,
не уповноважені на укладання угод з клієнтами. Сума, сплачена за побутову
техніку в розмірі 4170 гривень
є оплатою 100% її
вартості. Крім того, СПД ОСОБА_2. в строк поставили позивачці придбану побутову
техніку і претензій стосовно якості, строків поставки та комлпектності техніки
з боку позивачки не висувалось. Придбання побутової техніки не є складовою
частиною і не носить ознак договору підряду, а є договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право
обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в
якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами,
фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за
призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом
чотирнадцяти днів. У визначений строк ОСОБА_1не зверталась з вимогою про обмін
товару або ж повернення коштів в зв»язку з відсутністю аналогічного товару
відповідно до Закону «Про захист прав споживачів». Представник відповідача
зазначив, що правові підстави для повернення коштів в сумі 4170 гривень за
придбану побутову техніку відсутні. Також відповідач повідомив, що намагався
владнати зазначений конфлікт в добровільному порядку, повернувши ОСОБА_1всі
сплачені нею кошти, що підтверджується гарантійним листом, однак, син
позивачки, звернувшись до салону і почав вимагати відшкодування моральної
шкоди, в зв'язку з чим він відмовився в добровільному порядку вирішувати даний
спір.

Відповідач та
його представник просили відмовити у задоволенні вимог позивачки про
відшкодування моральної шкоди, вважаючи, що вони не ґрунтуються на вимогах
закону, а також позивачкою не доведено факту заподіяння шкоди, наявності
причинного зв'язку між діями ОСОБА_2. та стражданнями ОСОБА_1та не обґрунтовано
розмір заявлених вимог.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст.ст. 865, 866 ЦК
України з договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку
діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника)
певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб.
Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо
підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує
укладення договору.

Як встановлено
судом, 21.10.2006 р.
ОСОБА_1звернулась до Салону меблів ТОВ «ГВФ» з метою замовлення виготовлення
кухонних меблів та придбання вбудованої побутової техніки. Менеджером Салону
було прийнято замовлення, виготовлені ескізи.

Того ж дня,
ОСОБА_1була внесена передоплата за виготовлення, доставку і встановлення
кухонних меблів в сумі 2330
гривень.

4

Як вбачається з
акту замірів, що наданий позивачкою, датою установки меблів визначено 14.11.2006 р.

В судовому
засіданні судом встановлено, що 25.10.2006
р. позивачці була доставлена побутова техніка. Претензій щодо якості товару
позивачкою не висувалось.

Також судом
встановлено, що в термін до 14.11.2006
р. кухонні меблі згідно замовлення, з боку СПД ОСОБА_2. виготовлені,
встановлені не були. Крім того, в зазначений строк роботи по виготовленню
меблів розпочаті не були, про що не заперечував сам відповідач в судовому
засіданні.

Відповідно до
ст.872 Цивільного кодексу України та ст. 10
Закону України «Про захист прав споживачів» замовник має право відмовитись
від договору про виконання робіт і вимагати відшкодування збитків, якщо
підрядник своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує
роботу так повільно, що закінчити її у встановлений строк стає неможливим.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що вимоги позивачки в частині повернення коштів в сумі 2330 гривень,
сплачених за виготовлення та встановлення кухонних меблів, є обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Також судом
встановлено, що 21.10.2006
р. ОСОБА_1була здійснена оплата за придбання побутової техніки, а саме
духовку та робочу панель фірми «Арістон» в сумі 4170 гривень.

25.10.2006 р. позивачці була доставлена побутова техніка. Претензій
щодо якості товару не висувалось. Зазначений факт не заперечувала позивачка в
судовому засіданні.

Придбання
ОСОБА_1побутової техніки в Салоні меблів «ГВФ» носить ознаки договору
купівлі-продажу. Салон меблів «ГВФ» та СПД «ОСОБА_2.» не є постачальниками
побутової техніки «Арістон», не проводять її встановлення та підключення.

Судом не може
бути прийнято до уваги посилання позивачки та її представника на той факт, що
працівниками Салону меблів їй були нав'язані умови щодо придбання побутової
техніки фірми «Арістон», а тому позивачка має право на повернення коштів за
придбану техніку.

Зазначені
твердження позивачки та її представника спростовуються тим, що в судовому
засіданні встановлено наступне. Працівниками Салону меблів «ГВФ» були
роз'яснені позивачці умови придбання побутової техніки, яка, в подальшому,
повинна бути вбудована в кухонні меблі, а також надана інформація стосовно
фірм-постачальників, з якими співпрацює Салон меблів, на що позивачка надала
свою добровільну згоду щодо придбання побутової техніки фірми «Арістон».

Відповідно до
ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти
непродовольчий товар належної якості на

5

аналогічний у
продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою,
габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним
використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної
якості протягом чотирнадцяти днів.

Згідно з Законом
України «Про захист прав споживачів» якщо на момент обміну аналогічного товару
немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з
наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати
договір та одержати назад гроші в розмірі вартості повернутого товару.

Як встановлено
судом у визначений законом строк ОСОБА_1не зверталась до СПД «ОСОБА_2.» зі
скаргою щодо якості придбаної побутової техніки, не висувала вимоги щодо її
обміну.

На день розгляду
справи придбана ОСОБА_1побутова техніка знаходилась у позивачки.

Враховуючи
викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки в частині
повернення коштів в сумі 4170
грн, сплачених за придбання побутової техніки.

При розгляді
справи судом встановлено, що ОСОБА_1зазнала душевних хвилювань та страждань,
внаслідок неналежного виконання з боку СПД «ОСОБА_2.» своїх зобов'язань,
оскільки сім»я позивачки не змогла відсвяткувати заплановані свята.

Крім того,
відсутність меблів призвела до побутових незручностей, що виникли у позивачки.

Згідно з ст.23
Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болі та
стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Відповідно до
роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної
шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немаинового характеру
внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Статтею 10 Цивільного
процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з
пояснень позивачки, її представника, а також наданих суду доказів, а саме
Довідки про стан здоров'я ОСОБА_1., виписки з історії хвороби, наданих
поліклінікою № 1 Державного
управління справами, чеків про придбання ліків, ОСОБА_1стоїть на обліку в
зазначеному медичному закладі з 1988
року з приводу наявних численних

6

захворювань.
Суду не надано доказів, що перелічені хвороби виникли або загострились в
зв'язку з невиконанням СПД «ОСОБА_2.» договору підряду. Також суду не надано
доказів, що придбані позивачкою ліки були призначені лікарем внаслідок
погіршення її стану здоров»я через невиконання відповідачем своїх зобов'язань
за договором, а лише зазначено, що позивачка потребує лікування медичними
препаратами в зв'язку з наявними у неї хворобами.

Враховуючи
викладене, беручи до уваги всі докази, які містяться в матеріалах справи, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1про відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 гривень
підлягають частковому задоволенню в частині їх доведеності.

Крім того, на
підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача
судові витрати у справі.

Керуючись
ст.ст.9, 10 Закону
України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 866, 867, 872 Цивільного кодексу України,
ст.ст.10, 213-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково. Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2на користь ОСОБА_1матеріальну
шкоду в розмірі 2330 гривень, моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, а всього
3330 гривень.

Стягнути з
Суб'єта підприємницької діяльності ОСОБА_2на користь держави судовий збір у
справі в сумі 51 гривня
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання зави про апеляційне оскарження.