Машівський районний суд  Полтавської
Справа
№ 2-64
29 листопада 2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в
головуючого - судді                                                                            ДРОБОТЕНКО Ю. Б.
при секретарі                                                                                         ПАНАСЕНКО Н.А., ТКАЧ Н.М.
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в смт.
Машівка цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2про виділ у натурі частки
майна, що є у спільній частковій власності, -
Позивач   ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовною заявою про виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій
власності, мотивуючи свої позовні вимоги слідуючим:
13.03.2004 року, згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом вона ОСОБА_1 отримала у власність спадкове
майно її померлого батька - ОСОБА_3. Відповідно вказаного свідоцтва спадкове
майно, яке надійшло у її власність складається з 12 частини житлового будинку
з відповідною частиною надвірних будівель (сараю “Б”, погреба “Б”, вбиральні “В”,
огорожі № 1, колодязя “К”), що знаходяться в АДРЕСА_1
Інша частина домоволодіння, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 надійшла у
спадщину її тітці - ОСОБА_2
В даний час вона постійно проживає і працює у м. Полтава. В зв'язку з цим
вона не має намірів та бажання проживати у будинку, що надійшов їй у спадщину.
Тому вона має правомірне і законне бажання здійснити продаж належної їй частки
домоволодіння, що надійшло їй у спадщину з метою отримання коштів для власних
21.02.2006 року вона звернулася з письмовою пропозицією доОСОБА_2, в якій
запропонувала їй придбати   належну їй
частину домоволодіння, чи здійснити спільний продаж всього домоволодіння, з
подальшим розподілом між ними отриманих від продажу коштів у рівних частинах,
чи провести рівноцінний розподіл їх домоволодіння із чітким визначенням майна,
що належить кожній в натурі.
АлеОСОБА_2 відмовилась від її законної пропозиції, не надавши відповіді,
чим порушила її законні права та інтереси.
В зв'язку з цим вона звернулась до суду з позовом про виділ у натурі частки
із майна, що є у їх спільній частковій власності.
На її погляд повноцінним і чесним є наступний поділ в натурі їх спільного
майна: за нею визначити -12 частину будинку з наступними кімнатами:
1-1,1-2,1-3,1-6 (північну частину); 12 частину сараю “Б” (північну частину),
довжиною 5,97 м, шириною 1,88 м; 12 частину погреба “б” (його північна
частина); 12 частину городу (південну частину): довжиною 12,5 м, шириною 7,5
м, загальною площею 93,75 кв.м, Вбиральню “В”, огорожу № 1, колодязь “К”
визначити у спільному користуванні.
ВідповідачОСОБА_2 звернулася з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про
визнання права власності в якій зазначає:
08 грудня 2003 року її покійний батько - ОСОБА_4 заповів їй 12 частину
житлового будинку за адресою:АДРЕСА_1. Заповіт посвідчений секретарем виконкому
Максимівської сільської ради народних депутатів.
Вона вважає, що її права в частині користування жилим будинком грубо
порушені, так як в свідоцтві на право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4  окрім неї також вписана ОСОБА_1 - дочка
ОСОБА_5, колишньої дружини покійногоОСОБА_3, який викупив 12 частину будинку
після розірвання шлюбу в 1971 році, тобто її частку та дочки. В зв'язку з цим
ОСОБА_2не має взагалі ніякого права успадкування цієї частки будинку за
законом, так як її частка була виділена в натурі і викуплена покійним ОСОБА_3.
Окрім цього, вона взагалі ухилялася від свого обов'язку, щодо утримання
спадкодавця, після розірвання шлюбу. Стаття 1224 ЦК України передбачає, що не
мають права на спадкування за законом особи, які ухилялися від свого обов'язку
щодо утримання спадкодавця. Фактично утримували спадкодавця вона та покійний
батько, похованням займалися лише близькі родичі.
Крім цього, після викупу даного будинку вона, її рідна сестра - ОСОБА_6 та
рідний брат - ОСОБА_7 значно добудували та збільшили розмір будинку та
господарських будівель і його вартість збільшилась.
ОСОБА_1 подала заяву після смерті ОСОБА_3 про прийняття нею спадщини і на
даний час фактично її вже оформила.
Також в технічному паспорті на вказаний будинок лише вписаний покійний -
ОСОБА_3 і в порядку успадкування право на спадщину за заповітом має вона
ОСОБА_2, а за законом в порядку ст.. 1262 ЦК України рідні брати та сестри,
тобто сестра покійного   ОСОБА_6 і
брат   ОСОБА_7. Тобто 12 частка будинку, яка не
охоплена заповітом повинна бути поділена між спадкоємцями і проти чого вона не
Таким чином ОСОБА_1ніякого права на частку будинку не має.
В судовому засіданні позивач за первинним позовом ОСОБА_1та її представник
ОСОБА_12 підтримали позов з підстав зазначених в позовній заяві та не визнають
зустрічні позови, просять суд виділити в натурі частку майна, що є у спільній
частковій власності.
Відповідач за первинним позовомОСОБА_2 позов не визнає, просить задовольнити
свій зустрічний позов та визнати за нею право власності на спірний житловий
будинок. Пояснила суду, що її брат ОСОБА_3 в 1971 році розірвав шлюб зі своєю
колишньою дружиною і вони поділили майном
з урахуванням інтересів їхньої дитини , тобто ОСОБА_1В подальшому брат
ОСОБА_3 з допомогою неї та з допомогою батькаОСОБА_4, сестри  ОСОБА_6 та брата  ОСОБА_7 за спільні  кошти добудували даний будинок, а тому крім
неї право на спадщину мають і вони.
Треті особи на стороні відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за первинним позовом,
підтримали зустрічний позовОСОБА_2 та звернулися до суду з своїми зустрічними
позовами,  в яких просять визнати за ними
право часткової власності на спірний будинок, пояснивши в судовому засіданні,
що вони своєю працею та  коштами приймали
безпосередню участь у добудові цього будинку, а ОСОБА_1на їх думку не має
ніякого права на спадщину, оскільки її матері при розлученні були сплачені
кошти за її частину в будинку та з врахуванням інтересів дочки.
Допитана в судовому ОСОБА_13 пояснила суду, що після смерті ОСОБА_3 до неї,
як до державного нотаріуса, надійшло дві заяви від спадкоємців - батька і
доньки померлого. 13.03.2004 року вона видала свідоцтва про право власності на
Ѕ домоволодіння наОСОБА_4 та ОСОБА_1 Так якОСОБА_4 помер і залишив заповіт
наОСОБА_2, то вона має право на Ѕ частку спірного домоволодіння.
Свідки ОСОБА_9 таОСОБА_10
підтвердили в судовому засіданні, що на момент розлучення матері позивачки
ОСОБА_1та ОСОБА_3 будинок не був добудований, його добудовували і ОСОБА_7 і ОСОБА_6,
а ОСОБА_3 заплатив своїй колишній дружині за її половину будинку 4000 крб.
Вислухавши сторони, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи,
суд приходить до наступного:
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що до 1971 року  ОСОБА_3 та ОСОБА_11 перебували в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_1.  За час шлюбу подружжя розпочало будівництво
житлового будинку поАДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу між подружжям за договором
купівлі продажу 29 квітня 1971 року ( а.с. 66-67)ОСОБА_5 продала, а
ОСОБА_3  купив Ѕ житлового будинку за
вказаною адресою, ставши його повноцінним і єдиним власником, сплативши
колишній дружині 4000 крб. Це право власності він зареєстрував в Полтавському
міжміському бюро технічної інвентаризації 14.05.1971 року ( а.с. 68). 20 серпня
2003 року ОСОБА_3 помер ( а.с. 99).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця та батьки.
На день смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом були його батько
ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_1. Обоє спадкоємців звернулися в державну
нотаріальну контору, де 13.03.2004 року відповідно до чинного
законодавства  їм було видано свідоцтва
про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель на кожного поАДРЕСА_1,  після померлого ОСОБА_3 ( а.с. 5)
Той факт, що в 1971 році  маж ОСОБА_3
та його дружиною майно було розподілене і ОСОБА_3 сплатив дружині 4000 грн., не
може бути підставою для позбавлення  його
дочки ОСОБА_1права на спадщину за законом.
На підставі вказаних свідоцтв 04.02.2004 року КП Полтавського бюро
технічної інвентаризації „Інвентаризатор” було виготовлено технічний паспорт на
садибний житловий будинок по АДРЕСА_1, власниками якого у паспорті були записані
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( а.с. 7-10)
8 грудня 2003 рокуОСОБА_4 заповів свою Ѕ частину вказаного житлового
будинку з відповідною частиною надвірних будівель своїй дочціОСОБА_2,
посвідчивши цей заповіт в Максимівській сільській раді ( а.с. 23)
27.09.2004 року ОСОБА_4 помер. ( а.с. 25).
Із матеріалів справи вбачається,
що спірний будинок поАДРЕСА_1 з 29 квітня 1971року належав лишеОСОБА_3, що
підтверджується реєстраційним посвідченням від 14.05.1971 року і  про що було відомо відповідачевіОСОБА_2 та позивачам за
зустрічним позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_6, оскільки за їх твердженнями вони
приймали безпосередню участь в будівництві будинку. Але ними
право власності бидинковолодінням ОСОБА_3 не
оспорювалося, а їх вимоги
про визнання за ними  права власності на частку спірного житлового будинку пред'явлені лише  22.05.2007 року,
тобто після спливу строку позовної давності і
клопотання про його поновлення до суду не
Згідно ст. 328 ЦК України -
громадянин набуває права власності  на підставах, що не заборонені законом. Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або   незаконність набуття права
власності не встановлена судом.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1правомірно набула права власності на Ѕ частину спірного
ПосиланняОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1не має права  на спадщину та тій підставі, що вона
ухилялась від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця не може бути
прийнято  судом, оскільки відповідно до
ч. 3 ст. 1224 ЦК України обставини ухиляння від обов'язку щодо утримання
спадкодавця, повинна бути встановлена судом, а по даному фактуОСОБА_2 до суду
не зверталася і такий факт судом не встановлювався.
З цих же підстав суд вважає за необхідне визнати заОСОБА_2  право власності на Ѕ частину
будинковолодіненя  за заповітом після
померлого батькаОСОБА_4
75 ЦК України, 1963 року - позовна давність застосовується судом, арбітражем
або третейським судом незалежно від заяви сторони.
до п.6  Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України 2003 року - правила Цивільного кодексу України про позовну
давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом.
Оскільки строк позовної давності для звернення до суду ОСОБА_7 та ОСОБА_6
сплив,  суд вважає за необхідне
застосувати до їх вимог позовну даність, згідно ЦК України, 1963 року і в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України - стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи те, що позов
позивача задоволено, а тому понесені нею витрати за сплату судового збору в
розмірі  85.30 грн. та  витрати на
правову допомогу в розмірі 1000 грн. підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 328, 1261  ЦК України  ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд -
Позов   ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.
Виділити ОСОБА_1із спірного
будинковолодінні поАДРЕСА_1Ѕ частину житлового будинку, що складається із
кімнат 1-1, 1-2, 1-3, 1-6; Ѕ частину сараю „Б”; Ѕ частину  погреба „б”; Ѕ частину городу  площею 93.75 м.кв., залишивши у користуванні ОСОБА_2кімнати
1-4, 1-5, Ѕ частину сараю „Б”; Ѕ частину
погребу та Ѕ частину огороду.
Залишити у спільному користуванніОСОБА_2 та ОСОБА_1вбиральню „В”, огорожу
№1 та колодязь „К”.
Визнати за ОСОБА_2 право власності за заповітом після померлого
батькаОСОБА_4  на Ѕ частину
будинковолодіння  по АДРЕСА_1
В задоволенні позову ОСОБА_2про визнання за нею права власності за
законом на Ѕ частину будинковолодіння  по
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7та ОСОБА_6 про визнання за ними
частки в спірному домоволодінні поАДРЕСА_1відмовити.
Стягнути зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1понесені нею витрати за сплату судового
збору в розмірі  85.30 грн. та  витрати на правову допомогу в розмірі 1000
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області на протязі 20 діб після подання заяви про
апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Рішення надруковано власноручно головуючим по справі

Дроботенко Ю.Б. в нарадчій кімнаті і є оригіналом.