РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 квітня 2007
року. Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі
головуючого судді  Буднікової Н.П.,

народних
засідателів  ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при
секретарі   Коваленко Т.В.,

за участю
прокурора  Михальчука І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Бердянську цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, про   призначення опікуна,   суд

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, яку підтримала у судовому засіданні, про
визнання її сина інваліда першої групи з дитинства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
недієздатним, про призначення її опікуном сина, посилаючись на те, що він
внаслідок хвороби не може розуміти свої дії та керувати ними, страждає
хронічним психічним захворюванням /а.с.2-3/.

Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування виконавчого
комітету Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився, про слухання
справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка /а.с.52/.

В судовому засіданні 30.11.2006 року представник органу опіки ОСОБА_5 /за дорученням/
заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_2 являється інвалідом дитинства 1 групи по
психічному захворюванню, практично постійно знаходиться в ПНД /а.с.14/.

Вислухавши заявника ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.39 Цивільного кодексу України фізична особа
може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого
психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати
ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною
встановлюється

ст.ст.236-241 Цивільного процесуального кодексу України.

2

Свідоцтво про народження, паспорти громадян України,
довідка МСЕК від 11.04.2006 року свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 являється
рідною матір'ю інваліда з дитинства першої групи безстроково ОСОБА_2, який
потребує сторонньої допомоги, проживає з ним однією сім'єю /а.с.3-8/.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України ОСОБА_1 входить до складу
осіб, які можуть бути заявниками по цій справі.

Судом із пояснень учасників процесу, наданих документів встановлено, що
ОСОБА_2 інвалід першої групи дитинства безстроково, страждає тяжким психічним захворюванням.

Згідно акту №183 від 16.03.2007 року
амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_2 має ознаки важкого
розумового відставання, різко вираженої імбецильності з епісиндромом, про що
свідчать дані анамнезу: відставання в розумовому і фізичному розвитку з
раннього дитинства, перенесена нейроінфекція, після якої стали виникати
поліморфні епіприпадки, взяття на облік лікарем психіатром, нездатність до
навчання в спеціальній школі і придбання практичних навичок, багаторазові
госпіталізації в психіатричний стаціонар, інвалідизація, соціальна
дезадаптація. При теперішньому обстеженні, на фоні розсіяної
сомато-неврологічної симптоматики, виявлено грубий недорозвиток рівня
інтелектуально-мнестичних функцій, мови, примітивність емоцій, безпорадність,
відсутність критики до свого стану. Ступінь порушень така, що позбавляє його
можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Тобто, ОСОБА_2 має
ознаки важкої розумової відсталості, різко вираженої імбецильності з
епісиндромом. В силу чого він не може розуміти значення своїх дій та керувати
ними /а.с.53-56/.

За таких обставин суд вважає, що є підстави визнати ОСОБА_2 недієздатним.

Згідно ст.ст. 55,
58, 60 ЦК України з метою забезпечення особистих немайнових і
майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть
самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки, встановлюється опіка.
Суд встановлює опіку над повнолітньою особою у разі визнання її недієздатною.

Відповідно до вимог ст.63 ЦК
України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною
дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою
заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних,
родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними,
можливості особи виконувати обов'язки опікуна.

Із висновку ЛКК №281
від 18.12.2006 року,
медичних довідок

вбачається, що ОСОБА_1 за станом здоров'я опікуном бути
може

/а.с.43-45/.

3

Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого
комітету Бердянської міської ради від 27.12.2006 року №133 доцільно призначити
опікуном ОСОБА_2   його матір  ОСОБА_1 /а.с.49/.

Судом встановлено, що передбачених ст. 64 ЦК України перешкод
для призначення   ОСОБА_1   опікуном сина  немає.

В зв'язку з чим суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208,
212-218, 223,234-241 ЦПК України, ст. 39-40,
55, 58, 60, 63-64   Цивільного
кодексу  України,   суд

ВИРІШИВ:

Заяву    ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у АДРЕСА_1,
недієздатним.

ОСОБА_2 визнається недієздатним з моменту набрання законної сили цього
рішення.

Призначити громадянку України ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у АДРЕСА_2,
опікуном недієздатного сина ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у АДРЕСА_2

Копію рішення надіслати органу опіки та піклування виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.