АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді
суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,
Скрипки А.А., Шемець Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні садибою,
в с т а н о в и л а :
у вересні 2004 р. ОСОБА_1
пред'явила позов доОСОБА_2, в якому просила зобов'язати останню усунути
перешкоди у користуванні належним їй будинком та присадибною земельною ділянкою
шляхом знесення встановленої нею на межі належних їм земельних ділянок огорожі
з суцільного шиферу та привести огорожу між ними у відповідність з ДБН і
приписом головного архітектора м. Черкаси від 20.06.2003 р., а також
відшкодувати судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що
13.09.2004 р. відповідач без її згоди, всупереч рішенню Соснівського районного
суду м. Черкаси від 28.01.2004 р. та припису Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради, викладеному у листі
від 20.06.2003 р. № Л-250/14-2, на межі належних їм земельних ділянок знесла
металеву огорожу і встановила шиферний паркан. Улаштування такої огорожі
потягло за собою заволодіння відповідачем частиною її земельної ділянки, значне
обмеження доступу природного освітлення до двору та будинку, погіршення
естетичного вигляду її двору та необхідність частіше користуватися електрикою.
Крім того, шифер є шкідливим матеріалом; згідно з вищевказаним приписом,
огорожа на межі їхніх земельних ділянок має бути
Справа № 33ц-КС-350, № рядка статзвіту - 33
Головуючий у першій інстанції - Грабовий П.С.
Доповідач в апеляційній інстанції - Храпко В.Д.
Доповідач Євстафіїв О.К.
або у штахетному, або у сітчаному, або у ковано-зварному з цегляними
стовпчиками виконанні.
Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 09.12.2004 р. позов задоволено у наступний спосіб: ОСОБА_2
зобов'язано протягом одного місяця з дня набрання даним рішенням законної сили
знести встановлений нею на межі її та ОСОБА_1 земельних ділянок шиферний паркан
і привести огорожу у відповідність до ДБН та припису головного архітектора м.
Черкаси, улаштувавши її у штахетному, сітчаному і ковано-зварному із цегляними
стовпчиками виконанні.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області
від 11.02.2005 р. вищевказане рішення суду І інстанції скасовано і в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати вищевказане рішення апеляційного суду й залишити в силі рішення
місцевого суду. При цьому вона посилається на порушення судом ІІ інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржуване
рішення, апеляційний суд зазначив, що позов є недоведеним. Але з таким
висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
ОСОБА_1 посилалася на те, що встановлена 13.09.2004 р. ОСОБА_2 огорожа на межі
їхніх земельних ділянок не відповідає п. 3.8 Типових правил забудови, п. 2.21
ДБН і ст.ст. 103, 108 ЗК України. У якості доказу правомірності  цього твердження нею суду надано копію листа
Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 20.06.2003 р. № Л-250/14-2 (а.с. 12), згідно з яким спірна
огорожа не відповідає вищенаведеним нормативним актам. Також у цьому листі
зазначається, що для відновлення прав позивача відповідач має влаштувати
огорожу у відповідності з чинними нормами, тобто або у штахетному, або у
сітчаному, або у ковано-зварному з цегляними стовпчиками виконанні. Даного
листа місцевим судом було використано як належний і допустимий доказ, який
підтверджує законність вимог ОСОБА_1, що вбачається з його рішення (а.с. 22).

В рішенні ж апеляційного суду, на
порушення ст.ст. 202, 2021, 314 ЦПК України, 1963 р., відсутнє
посилання на те, які обставини й факти свідчать про те, що вищевказані
твердження останньої та висновок місцевого суду є невірними, чому згаданий вище
лист Управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому є
неналежним та/або недопустимим доказом, а також якими фактичними даними це
підтверджується.

Разом з тим суд І інстанції ні у
який спосіб не перевіряв, чи є обґрунтованими запереченняОСОБА_2 про те, що
вишину спірної огорожі нею зменшено на 20 см., в зв'язку з чим у даний час
ніяких перешкод ОСОБА_1 у користуванні садибою немає. Тобто судовий розгляд
місцевим судом проведено без дотримання вимог ст.ст. 15, 30, 34 ЦПК України,
1963 р., а суд ІІ інстанції, всупереч ст. 301 цього ж Кодексу, даний недолік не
усунув.

Оскільки порушення норм
матеріального та процесуального права при розгляді даної справи допущено судами
як першої, так і другої інстанції, то оскаржуване рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд до місцевого суду.

Керуючись Законом України від 22
лютого 2007 року № 697-V "Про внесення змін до Закону
України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ", підпунктом 2 пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону
України "Про судоустрій
України", ст.ст. 323, 333, 336, 338 ч.ч. 2, 3, 344, 345  ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу ОСОБА_1
задовільнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 11.02.2005 р. скасувати, а справу направити на новий розгляд до
суду І інстанції.

Ухвала є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Хромець Н.С.

Судді:

Євстафіїв
О.К.

Лакіза Г.П.  Скрипка А.А.  Шемець Н.В.