Справа№22Ц-854/2006                                                               Головуючий
у 1 інстанції Міхієнкова Т.Л.
Категорія  42                                                                               Доповідач
у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем    України.

30 березня 2007
р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого -
судді Антоненко В.І. суддів - Поліщука М.А., Мережко М.В. при секретарі - Козак
І.А.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_1     на рішення Броварського міськрайонного
суду від

27   грудня
2006року в справі за позовом ОСОБА_1                                               до   ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Калинівської
селищної ради, третя особа: Броварський районний відділ земельних ресурсів про
визнання рішення виконкому незаконним та державного акту на право приватної
власності на землю недійсним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2005року ОСОБА_1. звернулась в суд із позовом до
ОСОБА_3. і просила зобов»язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні
земельною ділянкою розміром 0,1506га, яка належить їй відповідно до Державного
акту на право приватної власності на землю від 19.09.2001 року, звільнити
належну їй земельну ділянку від збудованих відповідачем огорожі, альтанки та
туалету, посилаючись на те, що вона в установленому законом порядку набула
право власності на вказану земельну ділянку, а відповідач незаконно заволодів
спірною земельною ділянкою і чинить їй перешкоди в користуванні, збудувавши
альтанку, туалет та встановивши огорожу.

ОСОБА_3. звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1. і
Калинівської селищної ради, просив визнати незаконним рішення №9 виконкому ради
від 25.03.1998 року про передачу ОСОБА_1. у приватну власність земельної
ділянки розміром 0,1506га, визнати недійсним Державний акт на право приватної
власності на землю на ім»я ОСОБА_1. від 19.09.2001 року.

Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовував тим, що ОСОБА_1. набула право
власності на земельну ділянку після смерті матері незаконно, Державний акт на
право приватної власності на землю виданий всупереч нормам Земельного кодексу
України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 27 грудня
2006року в задоволенні первісного позову ОСОБА_1. відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_3. задоволено частково. Визнано пункт 5 рішення виконкому Калинівської
селищної ради народних депутатів№9 від 25.03.1998 року про передачу ОСОБА_1. у
приватну власність земельної ділянки площею 0,15га для обслуговування житлового
будинку в АДРЕСА_1 незаконним. Визнано недійсним Державний акт на право
приватної власності на землю, виданий виконкомом Калинівської селищної ради
народних депутатів на ім»я ОСОБА_1. 19.09.2001року. Зобов»язано Калинівську
селищну раду анулювати запис про видачу державного акту у земельно кадастрових
документах за №700. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, направити
справу на новий судовий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим.

Судом  першої інстанції встановлено наступні
обставини.

ОСОБА_1. і ОСОБА_3. є суміжними землекористувачами на
земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 Броварського району Київської
області.

17.03.1984року наказом по радгоспу «Красилівський»
ОСОБА_2. виділено земельну ділянку площею 0,15 га( в тому числі 0,12га під
побудову житлового будинку )із земельної ділянки його матері ОСОБА_4. площею
0,40га.

20.03.1984року рішенням виконкому Калинівської селищної
ради дозволено ОСОБА_2. оформити технічну документацію на самовільно збудований
житловий будинок.

У жовтні 1984року ОСОБА_1., яка є рідною сестрою
відповідача, в установленому законом порядку отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4. До складу спадщини входив
будинок №АДРЕСА_1 Броварського району.

19.09.2001року на ім»я ОСОБА_1. було видано Державний акт на право
приватної власності на земельну ділянку, згідно якого їй на підставі рішення
виконкому Калинівської селищної ради№9 від 25.03.1997 року було передано у
приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового
будинку площею 0,1506га, розташовану  в
АДРЕСА_1.

Рішення виконкому Калинівської селищної ради№9 від 25.03.1997 року про
передачу у приватну власність ОСОБА_1. земельної ділянки площею 0,1506га не
приймалось, а фактично вказане рішення виконавчого комітету Калинівської
селищної ради прийняте 25.03.1998 року за №9.

Рішення Калинівської селищної ради про передачу повноважень виконавчому
комітету ради у відношенні надання у приватну власність земельних ділянок
фізичним особам не приймалось.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2. і відмовляючи в задоволенні
первісного позову ОСОБА_1., суд виходив із того, що виконком Калинівської
селищної ради не мав повноважень для надання земельних ділянак у власність
фізичних осіб, позивачка не довела суду, що на законних підставах набула право
власності на земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, поскільки вони є
обґрунтовані і узгоджуються із вимогами закону.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1. набула право приватної
власності на земельну ділянку площею 0,15га, розташовану по АДРЕСА_1
Броварського району на підставі рішення виконавчого комітету Калинівської
селищної ради№9 від 25.03.1998 року.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України ( в
редакції 1992року), який був чинним на момент надання ОСОБА_1. у приватну
власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового
будинку, питання про передачу земельних ділянок у власність має вирішуватись
лише радами, на території яких вони розташовані.

Згідно ст.9 Земельного кодексу України ( в редакції
1992року) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування
Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних

відносин
на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у
користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку встановленому, статтями
17 і 19 цього Кодексу.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» серед делегованих виконавчому комітету радою
повноважень у сфері регулювання земельних відносин відсутні повноваження
виконавчого органу ради з приводу прийняття рішень про передачу земельних
ділянок у приватну власність громадян.

ОСОБА_1. не довела в судовому засіданні, що межі наданої
їй земельної ділянки були встановлені в натурі ( на місцевості) відповідно до
вимог ст.22 Земельного кодексу України ( в редакції 1992року).

ОСОБА_3. в передбаченому законом порядку з 1984року набув права на
користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1.

З врахуванням встановлених обставин справи, вказаних вимог закону, суд
першої інстанції прийшов до законного і обгрунтованого висновку про те, що
рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради№9 від 25.03.1998 року,
на підставі якого 19.09.2001року на ім»я ОСОБА_1. було видано Державний акт на
право приватної власності на землю серії І-КВ №008231, прийняте з перевищенням
повноважень, немає юридичної сили і з передбачених законом підстав визнав його
незаконним, а Державний акт на право приватної власності на землю, виданий
19.09.2001року на ім»я ОСОБА_1. на підставі зазначеного рішення виконавчого
комітету ради -недійсним.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків
суду обставинам справи з посиланням на рішення Бориспільського районного суду
від 6.11.2000року, яким зобов»язано ОСОБА_2. усунути перешкоди в користуванні
нею земельною ділянкою не можуть бути прийняті до уваги, поскільки вказане
рішення суду не є доказом набуття ОСОБА_1. права власності на земельну ділянку.

Інші доводи апеляційної скарги про невідповідність
висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права є
необгрунтованими, висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування судового рішення із направленням
справи на новий розгляд, передбачених ст.311 ЦПК України, колегія суддів не
вбачає.

Суд  першої
інстанції ухвалив  рішення  з
додержанням    норм                    матеріального            і

процесуального
права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст.303,308,315
ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити. Рішення
Броварського міськрайонного суду від  27
грудня 2006року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.