Справа № 2-457/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

20
листопада    2007 року
Добровеличківський районний суд

Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді
Кучеренко О.П.

при секретарі
Ісуповій В.В.

З участю адвоката
ОСОБА_1

З участю позивача
ОСОБА_2

З участю представника відповідача ТОВ
"Нива"            Білик К.А.

З участю третьої особи
Фонду
Тарасенко М.Ф.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Добровеличківка  цивільну
справу за позовом ОСОБА_2  до ТОВ
"Нива" с.Липняжка Добровеличківського району , третя особа
Новоукраїнське відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кіровоградській
області про стягнення моральної  шкоди в
розмірі 45000грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач  звернувся з позовом до ТОВ
"Нива"Добровеличківського району Кіровоградської області  про відшкодування  моральної шкоди в розмірі 45000грн., зіславшись на те, що  працюючи
будівельником данного господарства 27.08.1998року, виконуючи роботу по наряду
керівництва на стругальному станку, одна із дощок звібрувала і ліва рука попала
під ножі в результаті він отримав травму лівої руки. В зв"язку з данною
травмою йому відрізало кінцівки пальців лівої руки. Згідно висновку МСЕК з
даною виробничою травмою він втратив 20% загальної працездатності. Фондом йому
була виплачена одноразова допомога по даному нещасному випадку. Втративши
кінцівку лівої руки постійно відчуває постійні матеріальні ускладнення. Крім
того у зв"язку з даною травмою поніс велику моральну шкоду, що лишилась
йому на все життя. Крім того істотно порушені його нормальні життєві зв"язки
і тепер він вимушений докладати додаткові зусилля для організації  свого життя. Поскільки він перебував на
робочому місці і з ним стався нещасний випадок на виробництві, роботодавець
склав акт за формою Н-1. У зв"язку з травмою він постійно хворіє, а повноцінно
лікуватись не має матеріальної можливості.

Позивач  в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав  і  просять
їх  задовільнити, стягнувши з
відповідача 45000грн.

Представник
відповідача  в судовому засіданні позов
не  визнав і  пояснив
суду, що вини  ТОВ
"Нива" в заподіянні моральної шкоди позивачу  не має.

Представник
третьої особи Тарасенко М.Ф. в судовому засіданні позов визнав частково і
пояснив суду, що моральна шкода підлягає відшкодуванню тими хто її заподіяв.

Заслухавши
пояснення  позивача , представника  відповідача та  представника третьої особи, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи суд вважає  встановленими наступні фактичні обставини
справи та відповідні їм правовідносини:

В
судовому засіданні встановлено, що згідно трудової книжки
НОМЕР_1 ОСОБА_2 був прийнятий в члени колгоспу ім.Карла Маркса  Добровеличківського району Кіровоградської
області робочим будівельної бригади з 02.01.1990року. Згідно розпорядження
представника Презедента України в Добровеличківському районі від 03.03.1993р.
№30 правонаступником колгоспу ім.Карла Маркса стало КСП "Нива",
згідно розпорядження голови районної держадміністрації від 22.02.2000року №50-р
правонаступником  КСП "Нива" є
ТОВ "Нива".
18.01.2007року  позивач за власним
бажанням був звільнений з ТОВ "Нива" Добровеличківського району
Кіровоградської області. Згідно записів в трудовій книзі трудову участь в
господарстві позивач здійснював з 1990року по 2000рік плотником, з 2000року по
2006рік - техніком будівельником, плотником. Згідно акту  форми Н-1 27.08.1998 року з ОСОБА_2  плотником, місце роботи плотня КСП
"Нива" с.Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області
стався нещасний випадок - при струганні на станку одна із дощок звібрувала,
ліва рука від удару попала під ножі, якими відрізало кінцівки пальців,
встановлено причину нещасного випадку недотримання правил по ТБ при роботі на
стругальному станку. Згідно листка
непрацездатності  ОСОБА_2 отримав
виробничу травму і був звільнений від роботи з 27.08.1998р. по 15.10.1998р з
діагнозом  рвана рана лівої кисті.
Відповідно право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло  27.08.1998року.

Відшкодування  моральної шкоди працівникам у зв"язку з
ушкодженням здоров"я передбачалось Законом України "Про охорону праці"
від 14 жовтня 1992року №2694-ХІІ.

Згідно
ст.12 данного Закону відшкодування шкоди проводиться власником, якщо небезпечні
або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення
його нормальних життєвих зв"язків, вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміється
страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу,
що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок
і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків
морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати
потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається
законодавством.

Згідно
Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків  затвержених Постановою КМУ від 23.06.1993р.
№472 із змінами п.1 власник підприємства, установи і організації (надалі -
підприємство) або уповноважений ним орган (надалі - власник) несе матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків (надалі -
ушкодження здоров'я), а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому
власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці.
Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна
не з його вини, а умови праці не є причиною моральної шкоди.

Згідно
п.2 даних Правил доказом вини власника можуть бути: акт про нещасний випадок на
виробництві або акт про професійне захворювання.

Згідно
п.11 даних Правил моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про
характер моральної втрати чи висновком медичних органів у вигляді одноразової
грошової виплати або в іншій матеріальній формі, розмір якої визначається в
кожному конкретному випадку на підставі:домовленості сторін (власника, профспілкового
органу і потерпілого або уповноваженої ним особи); рішення комісії по трудових
спорах; (пункт 11 доповнено абзацом третім згідно з постановою Кабінету
Міністрів України  від 18.07.94 р. N 492)
рішення суду. Розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 150
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких
виплат.(абзац п'ятий пункту 11 із змінами, внесеними згідно з постановою
Кабінету Міністрів України  від 03.10.97
р. N 1100). Дана постанова втратила чинність згідно з постановою КМУ від
11.07.2001 року №807. Згідно викладеного суд вважає , що позовні вимоги   позивача є обгрунтованими лише в частині
стягнення моральної шкоди в розмірі який не може перевищувати   150 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від інших будь-яких виплат. Проте згідно п.48 даних Правил
спори між потерпілим або іншими заінтересованими особами і власником  щодо права на відшкодування шкоди, визначення
або перерахування її розміру , а також наявності порушення правил охорони
праці, визначення ступеня провини власника і потерпілого та інших умов, від
яких залежить розмір відшкодування шкоди, вирішуються в порядку, встановленому
для розгляду трудових спорів. Відповідно з дня коли стався нещасний випадок на
виробництві ( а за наявності висновку медичного органу про наявність моральної
шкоди - зі дня його видачі) починається перебіг тримісячного строку, протягом
якого працівник може звернутися з заявою про відшкодування моральної шкоди до
комісії з трудових спорів або суду ( ст.225,233КЗпП України).

Згідно
ст.234КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених
ст.233 цього Кодексу, районний суд може поновити ці строки, проте позивач не
звертався до суду з заявою про поновлення данного строку і  тому відповідно позивачу необхідно в позові
відмовити у зв"язку з пропуском установленого строку.

На
підставі викладеного та  керуючись  Законом України "Про охорону
праці" від 14 жовтня 1992року №2694-ХІІ, Правилами відшкодування
власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом
шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням
ним трудових обов'язків  затвержених
Постановою КМУ від 23.06.1993р. №472 із змінами, ст.225,233,234 КЗпП України
,  ст.ст. 3,4,5, 8, 27, 50, 57,88, 131,
212- 215, 218 ЦПК України, суд  -

ВИРІШИВ:

В
позові  ОСОБА_2  до ТОВ "Нива" с.Липняжка
Добровеличківського району , третя особа Новоукраїнське відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в Кіровоградській області про стягнення моральної  шкоди в розмірі 45000грн. відмовити у
зв"язку з пропуском  встановленого
строку.

Рішення суду може бути піддане апеляційному оскарженню
шляхом подачі до апеляційного суду через суд першої інстанції, заяви про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження  в порядку передбаченому  розділом 5
чинного ЦПК України.

Суддя: