Справа № 2-1041
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 червня 2007
року                                                               Ялтинський міський суд

в складі судді:                                     Шумова
В.В.

при секретарі:                         Сущенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі  Ялтинського міського суду цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1, яка діє у своїх
інтересах та у інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні  1/3 часткою
підсобного приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати відповідачку
усунути перешкоди у користуванні 1/3 часткою підсобного приміщення - сараю
літер «Г», розташованого  за адресою:
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивачка у 2004 році отримала новий технічний  паспорт на свою квартиру, з зазначенням того,
що сарай літер «Г», який знаходиться во дворі жилого будинку АДРЕСА_1, в
якому  вона проживає, належить позивачці.
ОСОБА_1 стверджує, що відповідачка безпідставно
займає 1/3 частку вказаного сараю, та відмовляється звільнити його в
добровільному порядку.

В
судовому засіданні відповідачка позовні
вимоги не визнала, стверджувала, що
вказаним сараєм вона користується протягом тривалого часу та не
збирається його звільняти.

Суд,
перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 та її неповнолітня донька ОСОБА_2 являються власниками
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 07 червня 2001
року, посвідченого нотаріально (а.с. 17-18).

Ще 15 липня 1993 року працівником БТІ був
складений акт конкретного користування приміщеннями між співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1  (а.с. 12).
Оригінал вказаного акту мається в матеріалах інвентарної справи, яка
досліджувалася  в ході розгляду справи.

Як
вбачається  з обставин по справі,
співвласник вказаного домоволодіння ОСОБА_4 в 2004 році передала належну їй 1/3
частину сараю літер «Г» позивачці ОСОБА_1.

Вказана
заява ОСОБА_4 належним чином оформлена в Комунальному Підприємстві
«Ремонтно-експлуатаційної організації № 1» та занесена в акт користування.

Таким чином,
позивачка отримала право користування сараєм під літерою «Г» у розмірі 2/3
частики, дана обставина була закріплена у технічному  паспорті (а.с. 9).

При
перевірці доводів відповідачки судом витребуваний її технічний паспорт (а.с.
33), зі змісту якого вбачається, що відповідачка ОСОБА_3  має підсобні приміщення на земельній  ділянці у вигляді вбиральні під літерою «Е»,
сарай  же «Г» відповідно до  технічного паспорту за ОСОБА_3 не числиться.

Таким чином, доводи відповідачки
нічим не підтверджені та заперечуються
документально.

Довід
відповідачки стосовно, відсутності в акті від 15 липня  1993 року підпису позивачки, суд не може
прийняти до уваги, оскільки ця обставина мала місце у 1993 році, а самостійні
позовні вимоги в цій частині ОСОБА_3 заявила
лише 11 червня 2007 року.

Стаття
48 Закону України «Про власність» передбачає, що власник вправі вимагати
усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці  порушення
не були пов'язані з позбавленням права володіння, при чому захист прав
здійснюється судом.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 10,60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1, яка діє у
своїх інтересах та у інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні  1/3
часткою підсобного приміщення задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_3 звільнити 1/3 частки підсобного приміщення - сараю літер «Г», що
знаходиться на при будинкової території
домоволодіння АДРЕСА_1, закріплений відповідно до акту Бюро Технічної
Інвентаризації м. Ялта від 15 липня 1993 року за квартирою АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим  через Ялтинський міський суд у порядку і терміни,
передбачені статтями 291, 294 ЦПК України.

Суддя