Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 грудня 2007 року   Снігурівський  районний суд
Миколаївської області

в  складі:

головуючого  судді         Устіченко К.І.

при  секретарі                   Борсук І.С.

розглянувши  у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про  поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2007 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя. В заяві послалася на таке. З 30 вересня 1995 року по 03 травня 2007
року сторони перебували  у юридичному
шлюбі. Під час сумісного проживання вони придбали слідуючи майно: АДРЕСА_1,
мотоцикл „ІЖ-Юпітер”, кухонний куток, телевізор, диван, крісло,
пилосос,праску,кухонну шафу, телефон, диван, письмовий стіл, кухонний посуд,
постіль, портьєри, тюль, карнизи, всього майна на загальну суму 8 260 грн. 00
коп.

До 12 листопада 2006 року подружжя проживало в квартирі
разом, після чого відповідач не допускає позивачку та дитину в квартиру, змінив
замки.

Позивачка просила суд визнати за нею право власності на
12 частку квартири, вселити її в квартиру та визначити порядок користування
квартирою, згідно з яким їй та доньці виділити кімнату площею 16, 5 м 2,
відповідачеві кімнату площею 9,5 м 2, кухню, коридор, ванну кімнату
та туалет залишити в  загальному
користуванні та розділити пополам спільно нажите ними майно.

У судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач позовні вимоги
визнав частково та пояснив, що спірну квартиру
він придбав за кошти, які належали особисто йому за проданий будинок,
який належав йому згідно договору дарування в с.Новокандакове Снігурівського
району Миколаївської області та частину грошей позичав у свого брата ОСОБА_3,
просив суд відмовити позивачці у задоволенні позову щодо визнання за нею права
власності на частку квартири та вселення її в спірну квартиру, а належне їм
майно, яке вони придбали під час шлюбу розділити порівну між ними.

Дослідивши докази, суд
прийшов до наступного.

З 30 вересня 1995 року по 03
травня 2007 року сторони перебували у юридичному шлюбі, що підтверджується
копією свідоцтва про одруження (а.с.11) , від сумісного проживання мають
доньку  ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

03 травня 2007 року
рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області шлюб між подружжям
розірвано.

Сторони не можуть вирішити питання про поділ  майна , яке вони нажили під час сумісного
проживання.

Між сторонами виникли
правовідносини, які витікають із сімейного законодавства.

Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України 1. майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку (доходу).

2. Вважається, що кожна річ,  набута за час шлюбу крім речей
індивідуального користування є об”єктом
права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України 1. дружина
і чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В силу ст. 70 Сімейного Кодексу України 1. у разі поділу
майна, що є об”єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Таким чином, сторони мають право на рівну частку майна ,
яке вони нажили під час шлюбу.

Під час шлюбу сторони нажили слідуючи майно: АДРЕСА_1
вартістю 6 540 грн., мотоцикл „ІЖ-Планета” вартістю 1 000 грн., кухонний куток
вартістю 450 грн., телевізор „LG”  вартістю 950 грн., диван вартістю
600 грн., крісло вартістю 250 грн., витяжка вартістю 350 грн., бойлер вартістю
500 грн., пилосос вартістю 200 грн., праска вартістю 50 грн., кухонна шафа
вартістю 200 грн., телефон вартістю 70 грн., диван вартістю 300 грн., стіл
письмовий вартістю 150 грн., магнітофон вартістю 500 грн., кухонний посуд
вартістю 200 грн., постіль вартістю 100 грн., портьєри вартістю 200 грн., тюль
в кількості 3 штук вартістю 200 грн., карнизи в кількості 4 штук вартістю 200
грн., газова плита „NORD” вартістю 450 грн., два ковра
розміром 2,2 х 3 вартістю  500
грн., духовка електрична вартістю 70 грн., холодильник „Донбас” вартістю 350
грн., пральна машина вартістю 250 грн., а всього на загальну суму 14 630 грн.

Вказане підтверджується актом опису  майна , довідкою  бюро технічної інвентаризації (а.с.12),
договором купівлі-продажу (а.с.22), актом обстеження матеріально-побутових умов
(а.с.23), поясненнями свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, довідкою сільської ради (а.с.45).

Суд визнає право за позивачкою на 12 частину
квартири  вартістю 3 270 грн., телевізор
„LG”  вартістю 950 грн., крісло вартістю 250 грн.,
пилосос вартістю 200 грн., диван вартістю 300 грн., кухонний посуд вартістю 100
грн., тюль в кількості 3 штук вартістю 200 грн., стіл письмовий вартістю 150
грн., праска вартістю 50 грн., газова плита „NORD” вартістю 450 грн., два ковра  розміром 2,2 х 3 вартістю  500 грн., духовка електрична вартістю 70
грн., постіль вартістю 100 грн., портьєри вартістю 100 грн., карнизи в кількості
2 штук вартістю 100 грн., кухонна шафа вартістю 200 грн., телефон вартістю 70
грн., пральна машина вартістю 250 грн., а всього на загальну суму 7 310 грн.

В користування
відповідача залишити слідуюче майно:
12 частину квартири  вартістю 3
270 грн., мотоцикл „ІЖ-Планета” вартістю 1 000 грн., кухонний куток вартістю
450 грн., диван вартістю 600 грн., витяжка вартістю 350 грн., бойлер вартістю
500 грн., кухонний посуд вартістю 100 грн., магнітофон вартістю 500 грн.,
портьєри вартістю 100 грн., карнизи в кількості 2 штук вартістю 100 грн.,
холодильник „Донбас” вартістю 350 грн., а всього на загальну суму 7 320 грн.

Посилання відповідача та його представника на ту
обставину, що квартиру він викупив за кошти , які належали йому від продажу
дарованого житлового будинку та отримані за договором позики суд не бере до
уваги враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що на придбання
спірної квартири  сторони використовували
також і сімейні кошти, а саме було продане підсобне господарство і виручені від
продажу кошти пішли на придбання спірної квартири.

Суд вважає, що квартира придбана на сумісні кошти
подружжя і під час перебування їх у шлюбі, а тому визнає це майно подружжям,
яке набуте під час шлюбу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може
пред”явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати  документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які
мають у приватній  власності будинок
(частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені Законом
угоди.

Відповідач перешкоджає позивачці у користуванні та
проживанні в квартирі, яка є їхньою сумісною власністю, а тому її вимоги про
вселення в квартиру є також обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В силу ст. 358 ЦК України 3. кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна
внатурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Враховуючи, що сторони не можуть вирішити питання про
порядок  користування спірною квартирою,
суд приймає рішення про визначення слідуючого порядку користування спірною
квартирою. Позивачці та доньці  сторін,
суд виділяє в користування кімнату площею 16, 5 м 2  , а відповідачеві кімнату 9,5 м 2,кухню,
коридор, ванну кімнату, туалет та підвальне приміщення, суд залишає в
загальному користуванні сторін.

Спір вирішено на підставі ст.ст. 358, 392 ЦК України, 150
Житлового Кодексу України,
60,61,69,70,71 Сімейного Кодексу України .

Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача
обов”язок по відшкодуванню позивачці судових витрат у розмірі 130 грн.

Керуючись
ст.ст.3,4,5,15,57,60,208,209,213-215,218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право власності
на 12 частку АДРЕСА_1

Розділити майно, що є
сумісною власністю подружжя і виділити в особисту власність ОСОБА_1: 12
частину АДРЕСА_1вартістю 3 270 грн., телевізор „LG”  вартістю 950
грн., крісло вартістю 250 грн., пилосос вартістю 200 грн., диван вартістю 300
грн., кухонний посуд вартістю 100 грн., тюль в кількості 3 штук вартістю 200
грн., стіл письмовий вартістю 150 грн., праска вартістю 50 грн., газова плита „NORD” вартістю 450 грн.,
два ковра  розміром 2,2 х 3 вартістю  500 грн., духовка електрична вартістю 70
грн., постіль вартістю 100 грн., портьєри вартістю 100 грн., карнизи в
кількості 2 штук вартістю 100 грн., кухонна шафа вартістю 200 грн., телефон
вартістю 70 грн., пральна машина вартістю 250 грн., а всього на загальну суму 7
310 грн.

Виділити в
особисту власність ОСОБА_2: 12 частину АДРЕСА_1вартістю 3 270 грн., мотоцикл
„ІЖ-Планета” вартістю 1 000 грн., кухонний куток вартістю 450 грн., диван
вартістю 600 грн., витяжка вартістю 350 грн., бойлер вартістю 500 грн.,
кухонний посуд вартістю 100 грн., магнітофон вартістю 500 грн., портьєри
вартістю 100 грн., карнизи в кількості 2 штук вартістю 100 грн., холодильник
„Донбас” вартістю 350 грн., а всього на загальну суму 7 320 грн.

ОСОБА_1всилити в АДРЕСА_1.

Визначити слідуючий порядок користування квартирою :
виділити в користування ОСОБА_1та доньці сторін
ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_1народження  кімнату
площею 16,5 м 2  ;
ОСОБА_2кімнату площею 9, 5 м 2, кухню, коридор, ванну кімнату,
туалет та підвальне приміщення залишити в загальному користуванні сторін

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судові витрати  у розмірі
130 грн.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано  протягом 10-ти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ: