АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007
року                                                                                                       м.
Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Плавич Н.Д.

суддів - Галушко
Л.А., Кварталової A.M.

при секретарі -
Котової Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2006р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до Одеського судоремонтного
заводу " Україна " про поновлення на роботі, визнання незаконним
наказу про перевід, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2006 року позивач ОСОБА_1. звернувся в суд з вказаним позовом, в
обґрунтуванні своїх вимог позивач посилався на те, що він працював на посаді
начальника бюро охорони навколишнього середовища(ОНС). Наказом по заводу № 868-
к від 10.12.2004
р. його було переведено на посаду провідного еколога групи охорони
навколишнього середовища та праці.

16.03.2006 р. відповідно до наказу директора Одеській СРЗ "Україна
" №58 "Про скорочення чисельності" була скорочена чисельність
робітників заводу, в тому числі посада провідного еколога групи навколишнього
середовища та праці. За наказом № 487-к § 8 від 07.08.2006 р. позивача було
звільнено за скороченням штату відповідно на підставі п.1 ст.40 КЗ про П України.

Посилаючись на те, що при його звільненні відповідач
порушив норми трудового законодавства, позивач просив скасувати наказ № 487-к §
8 від 07.08.2006 р. про його звільнення, поновити його на посаді провідного
еколога групи навколишнього середовища та праці Одеського судоремонтного заводу
"Україна", стягнути з відповідача середньомісячний заробіток під час
вимушеного прогулу, у відшкодування моральної шкоди стягнути 5000 грн.

Під час розгляду справи позивач доповнив свої вимоги, просив визнати
незаконним наказ № 868-к § 3 від 10.12.2004 р. про його перевід з посади
начальника бюро охорони навколишнього середовища та праці на посаду провідного
еколога групи охорони навколишнього середовища та праці. Посилався на те, що
фактично скорочення посади начальника відділу не було, заяву про перевід на
посаду провідного еколога його примусили написати.

Відповідач позов
не визнав в повному обсягу.

Рішенням суду 1
інстанції від 16.11.2006 р. позов задоволено частково .

Справа №
22ц-1339/07                                                                                Категорія
ЦП: 39

Головуючий у
першій інстанції - Рева С.В. Доповідач - Плавич Н.Д.

2

Суд
поновив позивача ОСОБА_1. на посаді провідного еколога групи
охорони навколишнього середовища та праці СРЗ.

Суд стягнув з СРЗ на користь позивача середньомісячну
заробітну плату за час вимушеного прогулу з 07.08.2006 р. по 16.11.2006 р. в розмірі 3488
грн.41 коп.

Суд стягнув з СРЗ на користь позивача 1000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Суд стягнув з
СРЗ на користь позивача 1500 грн. судових витрат.

В решті вимог
відмовлено (а.с. 195-197).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1. просить про скасування рішення суду в
частині відмови в позові про визнання незаконним наказу 868-к § 3 від
10.12.2004 p.,
a також просив збільшити суму у відшкодування моральної
шкоди до 5000 грн., посилаючись на те, що висновок суду не відповідає фактам,
зібраним по справі.

В суді апеляційної інстанції позивач і його представник за усною заявою
доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, пояснив, що рішення суду 1 інстанції від 16.11.2006 р. виконано в
повному обсягу і немає ніяких підстав для його скасування, або зміни.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи скарги і заперечення на неї, колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

По матеріалам справи встановлено, що на підставі наказу директора СРЗ №
487-к від 07.08.2006 р. § 3 позивач ОСОБА_1. був звільнений з посади провідного
еколога групи навколишнього середовища та праці за п.1 ст. 40 КЗ про П України за
скороченням штату (а.с.27, 32).

В ході розгляду справи суд дійшов до висновку, що при
звільненні позивача з роботи з вказаних вище підстав адміністрація СРЗ порушила
норми трудового законодавства. Скорочення посади провідного еколога не було.
Фактично відбулося просте перейменування посади провідного еколога.

Дав оцінку зібраним фактам суд 1 інстанції обґрунтовано
поновив позивача на

роботі провідного еколога групи навколишнього середовища
та праці, на підставі ст.235

КЗ про П стягнув з відповідача на користь позивача
середньомісячну заробітну плату за

час вимушеного прогулу, а також у відшкодування моральної
шкоди 1000грн. на підставі

ст237-1 КЗ про П України.

Висновок суду в цієї частині відповідає вимогам трудового законодавства і
колегія його вважає законним і обґрунтованим.

Рішенням суду позивачу відмовлено в частині його вимог про визнання
незаконним наказу 868-к від 10.12.2004 р. § 8, на підставі якого позивача
ОСОБА_1., який на
той час працював начальником бюро охорони навколишнього середовища та праці, з
10.12.2004 р. було переведено провідним екологом групи навколишнього середовища
та праці (а.с. 74). З рішенням в цій частині позивач не погоджується.

Колегія перевіряла доводи позивача, законність вказаного
наказу і встановила наступне.

Наказом №361 від 22.09.2004 р. по СРЗ "Україна"
було внесено зміни до штатного розкладу підприємства. В наслідок скорочення
штату було скорочено посаду начальника бюро охорони навколишнього середовища та
праці, яку займав позивач. Була створена група охорони навколишнього середовища
та праці: по який було три посадові одиниці: провідний еколог; провідний
інженер хімік; інженер лаборант.

Оскільки посада начальника бюро охорони навколишнього
середовища та праці була скорочена позивачу була запропонована посада
провідного еколога групи навколишнього середовища та праці.

Позивач ОСОБА_1.
був ознайомлений з наказом про скорочення посади начальника бюро і погодився
прийти на посаду провідного еколога.

3

Судом апеляційної
інстанції було перевірено оригінал заяви позивача, в якій він підтвердив свою
згоду на перевід на посаду провідного еколога (а.с.73). Перевірялася також
особова картка позивача ОСОБА_1. по відділу кадрів в якій є особистий підпис
позивача про те, що він був ознайомлений з наказом №868 -к від 10.12.2004р. про
свій перевід на посаду провідного еколога. В ході розгляду справи було також
встановлено, що починаючи з грудня 2004р. позивач отримував заробітну плату як провідний
еколог.

Таким чином було встановлено, що позивач був своєчасно попереджений про
скорочення посади начальника бюро ОНС, погодився перейти на посаду провідного
еколога за власним бажанням, і підстав для визнання незаконним наказу № 868-к
від 10.12.2004 р. немає.

В своїй апеляційній скарзі позивач просив також збільшити суму моральної
шкоди на його користь до 5000 грн.

Колегія вважає, що висновок суду в частині стягнення у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн. відповідає вимогам ст.237-1 КЗ про П України.
Адміністрація СРЗ негайно в повному обсягу виконала рішення суду 1 інстанції,
позивача поновлено на роботі і він продовжує працювати на посаді провідного
еколога, рішення суду відповідачем оскаржено не було.

Колегія вважає, що рішення відповідає вимогам матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування або змін не має.

Керуючись ст.ст.
303,307 ч.1п.1, 308,313,215,317,319 ЦПК України, судова колегія ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення,
рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до Одеського судоремонтного
заводу " Україна " про поновлення на роботі, про визнання
незаконним наказу , стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку в Верховний Суд України на протязі 2 місяців
через суд касаційної інстанції.