Справа №2-2789/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2007 року
Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської

області у складі:
головуючого - судді - Зємцова В.В.

при секретарі                                                  - Галайчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Автозаводської районної Ради м. Кременчука про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року до суду
звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вказаним позовом до Виконавчого комітету
Автозаводської районної Ради м. Кременчука.

Просили визнати
за ОСОБА_1 право власності на житлову прибудову літ. „А1", житловою площею
10, 0 кв., загальною
площею - 21, 4 кв.м.,
прибудову літ. „а2" та сарай літ „Л" АДРЕСА_1. За ОСОБА_2 визнати
право власності на житлову прибудову літ. „аі" АДРЕСА_1.

У судове
засіданні позивачі не з"явилися, просили справу розглянути у їх
відсутності, наполягають на задоволенні позову.

Представник
відповідача - Виконавчого
комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука в судове засідання не
прибув. Адміністрація вказаної особи просили справу розглянути без їх участі.

Представники
третіх осіб - КП
„Кременчуцьке МБТІ" та Управління земельних ресурсів в судове засідання не
прибули. Адміністрації вказаних осіб просили справу розглянути без їх участі.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове
засідання не прибув, надав суду розписку, в якій проти позову не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і прав.

Згідно ч. 5 ст. 376 цього Кодексу на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Судом достовірно
встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 09.09.1975
року, згідно договору купівлі-продажу належить житловий будинок АДРЕСА_1.

12.05.1989 року між
позивачем ОСОБА_1 та колишньою дружиною ОСОБА_2 був укладений Договір
конкретного користування відокремленими приміщеннями житлового будинку і
господарськими будівлями, згідно якого йому -

2

ОСОБА_1 та їй - ОСОБА_2 стали
належати по 1/2 частині
житлового будинку АДРЕСА_1.

За час
проживання позивач ОСОБА_1 самовільно, без належного дозволу, побудував житлову
прибудову літ. „А1", житловою площею 10,
0 кв.м., загальною площею -
21, 4 кв.м., прибудову літ „а 2"
та сарай літ. „Л" АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2
за час проживання також самовільно, без належного дозволу, побудувала житлову
прибудову літ. „а 1"
АДРЕСА_1.

Державний
пожежний нагляд Автозаводського району м. Кременчука та Кременчуцька міська
санепідемстанція надали висновки про можливість експлуатації самочинно
збудованих приміщень АДРЕСА_1.

Відповідач - виконавчий
комітет Автозаводської районної Ради не заперечував проти визнання права
власності за позивачами на самочинно збудовані ними приміщення та не подали
відповідний позов щодо знесення цього нерухомого майна.

Суд, на підставі
встановлених фактів, враховуючи відсутність порушень прав інших осіб зі сторони
позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, за позивачами
необхідно визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Керуючись ст. 376 ЦК України, ст. ст. 14,57 -
59,208,209,212-215,218,223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на житлову прибудову літ. „А1", житловою площею 10, 0 кв., загальною площею
- 21, 4 кв.м.,
прибудову літ. „а 2"
та сарай літ „Л" АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на житлову прибудову літ. „а 1" АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду Полтавської області через

Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з
дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом

20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4

ст. 295 ЦПК України.