Справа № 22 Ц-
502/ 2007 р.                                            Головуючий
у 1 інстанції Маркова О.М.
Категорія 19, 23                                                                   Доповідач
у 2 інстанції Яворський М.А
УХВАЛА

Іменем України

22
лютого 2007 року                                                                                    м.
Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судці:   Юрловської Т.В..

суддів:                       Яворського М.А.,
Суханової Є.М.

при секретарі           Якимець Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
даелящйного суду матеріали цивільної справи за шеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада
2006 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири, -

встановила:

У травні 2006 ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_1 та просила суд стягнити з відповідачки на її користь 2275 грн. на
відшкодування матеріальної та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а
також понесені судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проживає
в квартирі АДРЕСА_1, Білоцерківського району Київської області, а в квартирі
№НОМЕР_1, яка розташована поверхом вище цього ж будинку проживає відповідачка
21 лютого 2005 року з вини відповідачки її квартира НОМЕР_2 була затоплена
водою, чим їй було спричинено матеріальної та моральної шкоди, яку відповідачка
в добровільному порядку відшкодовувати не бажає. Тому просила вирішити даний
спір в судовому порядку.

Під час судового розгляду позивачка зменшила суму позову
до 949 грн. на відшкодування матеріальної шкоди в частині відшкодування
моральної шкоди від позовних вимог відмовилася враховуючи матеріальний стан
відповідачки, та просила стягнути саме вказану суму з відповідачки на її
користь, поклавши при цьому на неї і судові витрати по справі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29
листопада 2006 року позовні вимоги були задоволені та стягнуто із ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2. 949 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої
внаслідок затоплення квартири, а також 102 грн. 75 коп. судових витрат, а
всього 1051 грн. 75 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
зокрема не правильне та не повне встановлення судом обставин справи, що
призвело до помилкового рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції згідно ст.. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2005
року квартира позивачки по справі ОСОБА_2., яка розташована за адресоюАДРЕСА_1 була затоплена
водою. Вода в квартиру поступала з квартири номер НОМЕР_1, розташованої
поверхом вище, власником якої являється ОСОБА_1.

Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі та підтвердженні
наданими позивачкою доказами та встановлені показами свідків по справі:
ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. та актом ЖКВП
"Фурсівське" від 24 лютого 2005 року (а.с.8).

Внаслідок затоплення в квартирі позивачки були пошкоджені стелі, стіни на
кухні, в ванній кімнаті, коридорі, двері. На підтвердження розміру спричиненої
шкоди позивачкою були надані зведені кошториси розрахунки вартості будівництва
та локальний кошторис на суму 2275 грн. та 949 грн. У вказані кошториси
включені роботи, які передбачають будівельні роботи, необхідні до проведення в
квартирі позивачки у відповідності із завданими збитками, підтвердженими
показами свідків в судовому засіданні та актом ЖКВП. (а.с. 11 -14,40-44).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2., суд першої
інстанції виходив із вимог ст. 31 ЦПК України, щодо права позивачки зменшити
розмір позовних вимог та визначив розмір з врахування наданих позивачкою
доказів, зокрема кошторису на ремонт квартири від 07 серпня 2006 року
(а.с.40,41), а також з врахуванням того, що відповідачкою вказаний доказ не
спростований.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в
частині стягнення коштів на відшкодування позивачці спричиненої матеріальної
шкоди за рахунок відповідачки є обгрунтованим, оскільки дане рішення суду
постановлено з дотриманням норм матеріального права, зокрема ст. 1166 ЦК
України та на підставі поданих сторонами та дослідженими в судовому засіданні
доказів, тому рішення в цій частині є обгрунтованим та повинно бути залишено
без змін.

Разом з тим вирішуючи питання про стягнення з
відповідачки на користь позивачки понесених судових витрат пов'язаних зі сплатою
державного мита ( судового збору), суд не врахував вимоги передбачені ст. 88
ЦПК України, щодо пропорційності стягнення витрат до суми задоволеного позову,
тому з врахуванням того, що позовні вимоги позивачки були задоволені частково в
розмірі 949 грн., тому І розмір судових витрат повинен складати 51 грн., а не
102 грн. 75 коп. як того просила позивачка, тому в цій частині рішення суду
підлягає зміні.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду викладених в рішенні Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2006 року тому в іншій
частині рішення суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307,
309,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 29 листопада 2006 року в частині стягнення судових витрат змінити,
зменшивши вказаний розмір судових витрат з 102 грн. 75 коп. до 51 грн.

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області від 29 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України-протягом 2 місяців.