АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007
року                                                                                                                      м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
судді - Варикаші О.Д.

суддів                         - Ступакова О.А.

- Станкевича В.А.

при
секретарі             - Сутули Я.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 22.01.2007
року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на обов'язкову
долю в спадщині, усунення перешкод у користуванні власним майном і визнання
угоди такою, що відбулася та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
договору дарування житлового будинку від 18.09.1995 року нікчемним,-

встановила:

23.08.2006
року ОСОБА_1 звернулася
з позовом до суду до ОСОБА_2. про визнання права на обов'язкову долю в
спадщині, в якому просила визнати за нею право власності на 2,02 га земельної
частки, вартістю 31604 грн. 15 коп., яка знаходиться на землях Миколаївської
сільської ради Тарутинського району та стягнути з відповідача всі судові
витрати.

18.12.2006
року ОСОБА_1. доповнила
свої позовні вимоги та просила визнати правочин таким, що відбувся, усунути
перешкоди в користуванні житловим будинком, зобов'язати Тарутинське БТІ
виготовити технічну документацію на житловий будинок, визнати за нею право
власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1.

Свої вимоги ОСОБА_1.
обґрунтовувала тим, що на момент смерті своєї матері, ОСОБА_3., вона була
непрацездатною, так як з 05.10.2004 року є пенсіонером за віком, а тому має
право на обов'язкову долю у спадщині, а саме на 2,02 га земельної ділянки,
вартістю 31604 грн. 15 коп., оскільки після смерті її матері залишилося
спадкове майно у вигляді земельної частки в розмірі 4,04 га, вартістю 63208
грн. 29 коп., на яку її мати при житті склала заповіт на користь ОСОБА_2

Також ОСОБА_1. свої
вимоги обґрунтовувала тим, що її мати 09.08.1994 року склала заповіт, яким
заповідала їй будинок розташований по АДРЕСА_1. Згодом мати подарувала її
зазначений будинок, склавши 18.09.1995 року договір дарування, який було
посвідчено Миколаївською сільською радою. Тому вона вважає, що складений раніше
заповіт на будинок втратив чинність. Однак, в зв'язку з тим, що договір дарування
будинку не був нотаріально посвідченим Тарутинським БТІ їй відмовлено в
реєстрації права власності на будинок. Відповідач по справі чинить перешкоди в
користуванні їй зазначеним будинком.

Справа №
22ц-1646/07                                                                                           Категорія
ЦП:26

Головуючий у
першій інстанції Танасогло Т.М. Доповідач Варикаша О.Д.

19.01.2007 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до
ОСОБА_1. про визнання
договору дарування житлового будинку від 18.09.1995 року нікчемним.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що після смерті
ОСОБА_3. відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 4,04 га, яка
знаходиться на землях Миколаївської сільської ради. ОСОБА_3. при житті склала
два заповіти, на земельну ділянку на його користь, а на будинок на користь
ОСОБА_1. Вважає,
що договір дарування житлового будинку від 18.09.1995 року є нікчемним,
оскільки нотаріально не посвідчений.

В судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала свої
позовні вимоги і не визнала зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_2 підтримав свій
зустрічний позов і не визнав позовні вимоги ОСОБА_1.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області
від 22.01.2007 року ОСОБА_1.
відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання права
обов'язкової долі у спадщині, усунення перешкод в користуванні майном, визнання
угоди такою що відбулася, повністю, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено,
визнано нікчемним договір дарування житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, посвідченого 18.09.1995 року секретарем Миколаївської сільської ради
Тарутинського району Одеської області. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2
понесені ним судові витрати в розмірі 81 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу на рішення Тарутинського
районного суду Одеської області від 22.01.2007 року, в якій просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати договір дарування від
18.09.1995 року таким, що відбувся, дійсним, визнати за нею право власності на
обов'язкову долю спадщини, яка складається із ½ земельної частки, тобто 2,02 га,
вартістю 31604 грн. 15 коп., посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно
до п.5 ч.І ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був
і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Згідно з
ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування рішення.

Як
вбачається із матеріалів справи, 18.12.2006 року ОСОБА_1. доповнила свої
позовні вимоги та просила визнати правочин таким, що відбувся, усунути
перешкоди в користуванні житловим будинком, зобов'язати Тарутинське БТІ
виготовити технічну документацію на житловий будинок, визнати за нею право
власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 (а. с. 36).

Разом з тим, суд
першої інстанції, як видно з рішення суду, не розглядав всіх позовних вимог
ОСОБА_1., зокрема,
щодо зобов'язання Тарутинське БТІ виготовити технічну документацію на житловий
будинок та визнати за нею право власності на житловий будинок розташований по
АДРЕСА_1, вказавши в рішенні, що в судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала
вимоги своєї позовної заяви, відмовившись від частини вимог відносно визнання
за нею права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1посилаючись на те, що на
виготовлення технічної документації на будинок піде багато часу.

Відповідно до ч.
З ст. 174 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу
про закриття провадження у справі.

Згідно з п. З ч.
1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Однак, в
матеріалах справи відсутня ухвала суду про прийняття судом відмови ОСОБА_1. від позовних
вимог, щодо визнання за нею права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та
закриття провадження по справі в частині цих позовних вимог.

Крім
того, судом не розглянуті позовні вимоги ОСОБА_1., щодо зобов'язання Тарутинське БТІ виготовити технічну
документацію на житловий будинок і не вирішувалось питання про залучення
Тарутинського БТІ до участі у справі.

Тобто,
суд першої інстанції взагалі не розглядав вимоги ОСОБА_1., щодо
зобов'язання Тарутинське БТІ виготовити технічну документацію на житловий
будинок та визнати за нею право власності на житловий будинок розташований по
АДРЕСА_1.

Внаслідок
цього, наведений недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції, а розгляд не всіх позовних вимог вказує на
порушення судом першої інстанції ст. 11 ЦПК України, відповідно до якої суд
розглядає цивільні справи, в межах заявлених вимог.

В результаті викладених порушень вимог цивільного судочинства, рішення суду
першої інстанції не відповідає положенням ст.213 ЦПК України щодо законності і
обґрунтованості рішення суду.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушив
вимоги норм цивільного процесуального права, які є безумовною підставою для
скасування ухваленого по справі рішення з направленням справи на новий розгляд,
в ході якого необхідно розглянути справу відповідно до вимог закону і з
урахуванням доводів сторін та з урахуванням вимог ст. 1241 ЦК України, щодо
визначення розміру обов'язкової частки у спадщині.

Крім
того, з ОСОБА_1. на користь держави необхідно стягнути недоплачену суму
судового збору при поданні апеляційної скарги, в розмірі 158 грн. 02 коп. та
необхідно стягнути недоплачену суму витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 22 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст.
304, 307, 311, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Тарутинського районного суду Одеської області від 22.01.2007 року, по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на обов'язкову долю в спадщині,
усунення перешкод у користуванні власним майном і визнання угоди такою, що
відбулася та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору
дарування житлового будинку від 18.09.1995 року нікчемним - скасувати, а справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 158

грн. 02 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі 22 грн.

50 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може

бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної

сили до суду
касаційної інстанції.