РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року
місто Маріуполь

Іллічівський
районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Одерій С.М.
при секретарі Лисиченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 заподіяний йому в
результаті дорожньо-транспортної пригоди
матеріальний та моральний збиток, судові витрати та витрати на правову
допомогу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що
20 грудня 2005 року о 20.45 годин він на власному автомобілі ВАЗ-2107, НОМЕР_1,
прямував по вул.Челюскінців в с.Сартана Іллічівського району м. Маріуполя в
напрямку с.Талаківка зі швидкістю не більше 60 км/год по головній дорозі на
відстані 20 см від правого краю проїжджої частини дороги. На перехресті з
вул.Огородньою автомобіль ВАЗ-21011 НОМЕР_2 під керуванням відповідача, який
рухався по вул.Челюскінців у зустрічному напрямку, несподівано став повертати
ліворуч на вул.Огородню перед автомобілем позивача, не пропустивши його.
Позивач загальмував, але сталося зіткнення їх автомобілів, внаслідок чого
автомобіль позивача був пошкоджений і потребує ремонту, вартість якого складає
8856,80 грн. Просив стягнути матеріальну шкоду, завдану з вини відповідача, а
також моральну шкоду в сумі 20 тис. грн., а також судові витрати.

Відповідач
ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що дійсно 20.12.2005 року на
перехресті вул. Челюскинців та вул.Огородній в с.Сартана зіткнулися автомобіль
ВАЗ-21011 під його керуванням із автомобілем позивача ВАЗ-2107 і вони отримали
механічні ушкодження, але винним у цьому він вважає позивача, тому просив
стягнути з нього завдану йому у зв'язку із пошкодженням майна матеріальну шкоду
в сумі 4427,59 грн., моральну шкоду в сумі 1700 грн.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник свій позов підтримали,
зустрічний позов не визнали, пояснивши, що ДТП, внаслідок якого був пошкоджений
автомобіль позивача, сталося з вини відповідача, який в порушення ПДР розпочав
маневр повороту ліворуч, не пропустивши автомобіль позивача. Внаслідок чого
вони зіткнулися, автомобіль ОСОБА_1 відкинуло ліворуч і він зіткнувся ще і з
автомобілем ОСОБА_3, який стояв ліворуч перед перехрестям на вул.Огородній. На
думку позивача, обставини ДТП були фальсифіковані відповідачем, який вступив у
змову із ОСОБА_3.

Згідно з
висновком спеціаліста, вартість ремонту автомобіля позивача складає 8856,80
грн., яку він і просить стягнути як матеріальну шкоду. Крім того, йому завдана
моральна шкода, пов'язана з його моральними стражданнями і переживаннями в
наслідок пошкодження майна, а також у зв'язку з порушенням його життєвих планів,
оскільки він тривалий час не може користуватися своїм майном, який він
оцінює  в 20000 грн.

Відповідач та
його представник у судовому засіданні основний позов не визнали та підтримали
свій зустрічний позов, пояснивши, що дійсно 20.12.2005 р. його автомобіль
ВАЗ-21011 зіткнувся із автомобілем позивача і вони отримали механічні
пошкодження, але механізм ДТП ОСОБА_1вказує неправильно. В дійсності позивач
рухався по вул.Челюскінців у зустрічному напрямку, але не врахував дорожні
умови і швидкість свого руху, оскільки на ділянці дороги перед перехрестям з
вул.Огородньою була ожеледиця, тому автомобіль ОСОБА_1 втратив керування і
почав відхилятися ліворуч, внаслідок чого зіткнувся із автомобілем ВАЗ-2104 під
керуванням ОСОБА_3, який стояв на вул.Огородній перед виїздом на перехрестя,
від чого автомобіль ОСОБА_1 відкинуло праворуч і він зіткнувся із автомобілем
ОСОБА_2, який стояв на вул.Челюскінців, пропускаючи автомобіль ОСОБА_1. Таким
чином, у ДТП винен ОСОБА_1, тому він повинен відшкодувати відповідачу завдану
шкоду, а у задоволенні позову ОСОБА_1 треба відмовити.

Третя особа
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_1, який
дійсно перед перехрестям втратив керування своїм автомобілем і спочатку
зіткнувся із автомобілем ОСОБА_3, який стояв ліворуч по ходу руху автомобіля
ОСОБА_1, а потім його відкинуло праворуч і він зіткнувся із автомобілем
ОСОБА_2, який стояв на своїй смузі по вул.Челюскінців і збирався повернути
ліворуч, але пропускав автомобіль ОСОБА_1.

Суд, вислухавши
учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні первинного
позову ОСОБА_1 необхідно відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що автомобіль ВАЗ-2107 НОМЕР_1 знаходиться у законному
володінні ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ та
тимчасовим реєстраційним талоном. Автомобілю ВАЗ-21011 НОМЕР_2 перебуває у
законному володінні ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ та
тимчасовим реєстраційним талоном.

20.12.2005 року в 20.45 год. на перехресті
вул.Челюскінців і Огородня в с.Сартана м.Маріуполя сталася дорожньо-транспортна
пригода, в якій зіткнулися автомобілі ВАЗ-2107 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1,
ВАЗ-2104 НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3. і ВАЗ-21011 НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2, при цьому автомобілі отримали механічні ушкодження, що підтверджується
матеріалами адміністративної справи № 3-549/06, матеріалами про відмову в
порушенні кримінальної справи за цим фактом № 2641 та не заперечується
сторонами.

Відповідно ч.
3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається
з постанови Апеляційного суду Донецької області від 25.05.2006 р., протокол про
адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України за вказаним фактом ДТП
був складений лише у відношенні водія ОСОБА_1 і провадження в адміністративній
справі було закрито на підставі ст. 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав,
хоча він звертався до вказаного суду із скаргою із вимогою реабілітувати його.

Крім того,
згідно з висновком № 1319/18 від 14.05.2007 р. судової автотехнічної
експертизи, а також висновку спеціаліста автотехніка, пояснення ОСОБА_1 про
механізм ДТП позбавлені глузду із технічної точки зору. Контактування
автомобілю ОСОБА_1 було спочатку із автомобілем ВАЗ-2104 під керуванням
ОСОБА_3, а потім із автомобілем ВАЗ-21011 під керуванням ОСОБА_2. Водій ОСОБА_1
у вказаній дорожній обстановці порушив вимоги п.п. 12.1, 12.4, 12.9 Правил
дорожнього руху і саме його дії знаходяться у причинному зв'язку із настанням
ДТП.

Таким чином,
суд вважає встановленою провину ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що
сталася, а тому обов'язок відшкодування заподіяного джерелом підвищеною
небезпеки шкоди лягає на нього. В той же час за відсутності вини ОСОБА_2, суд
не вбачає підстав для стягнення з нього шкоди.

Розмір
матеріальної шкоди, заподіяної з вини ОСОБА_1 майну ОСОБА_2 внаслідок
пошкодження його майна - автомобілю ВАЗ-21011, складає 4427,59 грн., що
підтверджується висновками автотоварознавчого звіту № 1673 від 25.12.06 р.,
який не оспорюється сторонами, а також його витрати на проведення цього
дослідження в сумі 350 грн., які підтверджені квитанціями про їх сплату.

Крім того,
судом встановлено, що внаслідок пошкодження майна ОСОБА_2 йому заподіяно
моральну шкоду, пов'язану з моральними стражданнями й переживаннями від
психологічної травми, тому що він на тривалий час позбавлений законного права
власника розпоряджатися й користуватися належним йому майном, він змушений був
додавати додаткові зусилля для організації життя, змінив свої життєві плани.
Дана шкода підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи - ОСОБА_1, однак суд,
визначаючи її розмір, виходить із характеру заподіяних позивачеві моральних
страждань, ступеня провини ОСОБА_1 й дійшов висновку, що він підлягає стягненню
в меншому розмірі, чим вимагає ОСОБА_2, вважаючи достатньою суму 1000 грн.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 59, 60, 61, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 3, 23, 1166, 1167 ,
1192 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4777,59 гривень,
моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, а всього стягнути 5777,59 гривні.

На рішення
може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження
у строк, передбачений для подачі такої заяви.

Суддя