АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

06 березня 2007
року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Головчук
С.В.

суддів Миніч
Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі            Калинець Т.Л.

розглянувши у відкритому
(закритому) судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення розміру і порядку користування земельною ділянкою за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Богунського районного суду м.
Житомира від 11 жовтня 2006 року, -

встановив:

У березні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2

про   визначення      розміру
та   порядку     користування   земельною
ділянкою   біля

будинковолодіння АДРЕСА_1.

В процесі
розгляду справи ОСОБА_1. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову
шляхом заборони ОСОБА_2 виконувати роботи по спорудженню цегляної огорожі біля
вказаного будинку.

Ухвалою судді
Богунського районного суду від 11
жовтня 2006 року в
порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_2 виконувати роботи по спорудженню
цегляної огорожі будинковолодіння АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі відповідач порушує питання про скасування цієї ухвали. Посилається на
те, що ухвала судді винесена безпідставно, оскільки не доведено, що позивач
володіє або має у користуванні земельну ділянку біля будинку АДРЕСА_1. Крім
того зазначає, що ухвала обмежує його права, як власника земельної ділянки.

Перевіривши
законність та обгрунтованість ухвали відповідно до вимог ст.303 ЦПК України,
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв
про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про
задоволення позову та з'ясувати обсяг позовних вимог.

Тобто лише при
встановленні зазначеної відповідності судом ( суддею) можуть бути вжиті заходи по забезпеченню позову.

З матеріалів
справи видно, що на підставі Державного акту на право власності на земельну
ділянку,  виданого  Житомирською міською радою,  ОСОБА_2 є власником

Справа № 22 ц/349                                       Головуючий
у суді 1-ї інст.
Шелепа А. А.

Категорія 31                                                            Суддя-доповідач
Павицька Т.М.

2

земельної ділянки площею 0, 0280 га розміщеної
АДРЕСА_1. Межі цієї земельної ділянки визначені в натурі. Другим співвласником
земельної ділянки розміром   0, 0370 га біля
зазначеного будинку є міська рада .
(а.с.74).

Позивач в
установленому законом порядку не звертався до суду з позовом про визнання
недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого
ОСОБА_2

При постановлені
оскаржуваної ухвали суддя вказаних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України
не врахував та безпідставно задовольнив заяву ОСОБА_1

Таким чином,
ухвала підлягає скасуванню з постановлениям
нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1

Керуючись ст.
ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу судді
Богунського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2006 року скасувати,
постановивши нову ухвалу.

Відмовити в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала   оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

і