Справа № 2-697/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем    України

м.
Донецьк                                                                                            19
квітня 2007 року

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий
- суддя Казначеев EX., при секретарі
Бараненко Л.Є., з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою     про розірвання шлюбу з відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 березня 1991 року
позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але в силу невідповідності характерів, і різних
поглядів на життя, та в наслідок інших сімейно бутових причин, вони втратили
почуття поваги та кохання один до одного, розірвали шлюбні стосунки та не
бажають їх поновлення, тому що примирення між ними неможливе, тому позивачка
була вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

В судовому засіданні позивачка повністю підтвердила свій
позов, наполягає на його задоволенні, судові витрати при реєстрації розірвання
шлюбу просить покласти на відповідача, бо в неї на утриманні заходиться
неповнолітня донька.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив викладене позивачкою, просить
суд розірвати шлюб.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, та не оспорюються
сторонами, що 09 березня 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Петровському
районному відділі РАГСу м. Донецька, актовий запис № 103, але вони припинили
шлюбні стосунки, проживають роздільно, не мають наміру поновити сімейні
відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя
неможливе, від шлюбу мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
знаходиться на утриманні позивачки. Спору відносно розподілу майна та виховання
доньки між сторонами немає.

Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не
мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше
спільне життя неможливе.

Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки
вважає, що примирення між ними неможливе.

При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно виховання та
матеріального утримання неповнолітньої дитини та спору відносно розподілу майна
між сторонами немає.

Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу, суд вважає за
необхідне покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст.. 213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 березня 1991 року в Петровському
районному відділені РАГСу м. Донецька, актовий запис   № 103 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу стягнути з ОСОБА_2 державне
мито в сумі 17 гривень, звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.