Справа 22-41342007 рік                                      Головуючий у 1
інстанції Лебеженка В.О.
Категорія 21                                                          Доповідач
2007 року                                                            м. Донецьк
Апеляційний суд Донецької області в складі:
судді Голубинського А.М., суддів Жданової В.С., Прокопчук Л.М.
при секретарі Семенченко С.С.
представника  позивача   Ситник
О.В.,   відповідача ОСОБА_1   його
представника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дружківського
міського суду від 23 березня 2007 року
по   справі   за
позовом   ОКП   „Донецьктеплокомуненерго"   до   ОСОБА_1,   ОСОБА_2,
стягнення суми боргу за теплову енергію, -
Рішенням Дружківського міського
суду Донецької області від 23 березня 2007 року позовну заяву ОКП
„Донецьктеплокомуненерго" задоволено у повнбму обсязі.

8  апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та направити справу

на новий розгляд
у той же суд в іншому складі суду посилаючись на те, що висновки суду

не відповідають
фактичним обставинам та вимогам матеріального та процесуального

закону, а саме того що він як працівник міліції має право на пільги по
оплаті комунальних

послуг.

Звертаючись до суду ОКП „Донецьктеплокомуненерго"
посилалось на те, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 і користуються
послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає виробнича одиниця
„Дружківкатепломережа" ОКП „Донецьктеплокомуненерго". Але протягом
періоду з 1999 року по 2007 рік за послуги не сплачували. Станом на 01.02.2007
року за відповідачами значиться заборгованість в сумі 1634 грн.30 коп., яку
позивач просить стягнути на свою користь.

Заслухавши
суддю-доповідача, осіб які брали участь у справі, дослідивши матеріали

справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоввйенню з

наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачі проживають в зазначеній вище квартирі і мають заборгованість за послуги
теплопостачання, оскільки сплачують не 100%, а 50%
оплати. При цьому суд правильно послався на Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ,
військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ, органів і установ виконання покарань,
податкової міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від
-31.03.2003 р. № 426, яким передбачено порядок
застосування пільг, наданих працівникам міліції.

Але при цьому
вирішуючи справу по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОКП
„Донецьктеплокомуненерго" підлягають задоволенню у повному обсязі, з
стягненням з відповідачів солідарно у примусовому порядку заборгованості в сумі
1634

2

грн.30 коп., оскільки в судовому засіданні
встановлено, що відповідачі частково
сплачували за послуги теплопостачання в період з листопада 1999 року по
31 січня 2007 року, а тому перебіг строку позовної давності переривається.

Проте, до такого суду суд прийшов
передчасно без врахування усіх обставин по справі. Відповідно до ст. 264 ЦПК
України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дііг-що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_1
не визнавав свого боргу перед позивачем і посилався на те, що він та його
родина поводили оплату за послуги теплопостачання у розмірі 50% від загальної
суми, виходячи з вимог ст. 22 Закону України: ,,Прр міліцію", оскільки він
є працівником міліції і користується пільгами. дані обставини підтверджуються
наданими відповідачем ОСОБА_1 квитанціями, з яких вбачається, що він проводив
оплату за поточне користування послугами теплопостачання, а не в рахунок
погашення боргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вважав за
необхідне застосування судом позовної давності на спірні правовідносини.

Стягуючи з відповідачів на користь позивача
заборгованість в сумі 1634 грн.30 коп. за період з листопада 1999 року по 31
січня 2007 року, суд зазначених обставин не врахував, а тому рішення суду першої інстанції в цієї частині не може залишатися
без змін і підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до рішення
Конституційного суду

України по справі № 1-27/2004 від 1.12.2004 р. у справі за конституційним поданням 54 народних

депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей

44, 47, 78, 80 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004
рік" та конституційним

поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
(конституційності)

положень частин другої, третьої, четвертої статті 78 Закону України
"Про Державний бюджет

України на 2004 рік"(справа про зупинення дії або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій)

визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), такі положення

Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік":

2) частин другої, третьої, четвертої
статті 78, відповідно до яких:

· витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове
забезпечення, на яке згідно з законами України мають
право окремі категорії працівників, здійснюються за рахунок і в межах бюджетних
асигнувань на утримання цих бюджетних установ. До
таких витрат належать: забезпечення форменим
одягом, речовим майном, службовим обмундируванням; забезпечення безоплатною медичною допомогою; надання санаторно-курортного
лікування та відпочинку для оздоровлення; надання жилого приміщення або виплата грошової компенсації за піднайом
(найом) жилого приміщення; знижка плати за
користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за
комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія);
безоплатний проїзд і перевезення багажу;
безоплатне встановлення квартирної охоронної сигналізації і користування
нею;

· пільги, компенсації і гарантії, на які згідно з законами
України мають право окремі категорії працівників
бюджетних установ, щодо знижки плати за користування житлом (квартирної плати),
паливом, телефоном та плати за комунальні послуги
(водопостачання, газ, електричну та теплову енергію), безоплатного проїзду всіма видами міського пасажирського
транспорту (за винятком таксі) та автомобільним транспортом загального
користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами
приміських маршрутів надаються у разі, якщо грошові доходи цих працівників
менше величини прожиткового мінімуму, встановленої для працездатних осіб;

-  розмір
наданих пільг у грошовому еквіваленті разом з грошовими доходами зазначених

працівників не повинен перевищувати величини прожиткового мінімуму,
встановленої для

працездатних
осіб.

Положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2004
рік", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким  чином,  за грудень
2004  року  відповідачі
мають  право  на оплату
послуг за користування тепловою енергією та
гарячою водою в розмірі 50%, тому що відповідач ОСОБА_1 є працівником міліції і відповідно до ч.2 ст. 22 Закону „Про міліцію"
йому надана пільга по сплаті за житлово-комунальні послуги 50%.

З зазначених підстав рішення суду
підлягає зміні.

З доводами апеляційної скарги про те, що відповідачі мають право на оплату
послуг за користування тепловою енергією в розмірі 50%, апеляційний суд
погодитись не може, оскільки законами України про державний
бюджет України на 2004- 2006 роки , по суті призупинялася дія ч.2 ст. 22 Закону України „Про міліцію". Зазначені
закони в цієї частині Конституційним Судом України, не були визнані такими, що
не відповідають Конституції України, крім названого вище рішення, тому підстав
для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням зазначеного розмір
заборгованості за період з 01.03.2004 року по 31.01.2007 року складає: 1281 грн.98коп. - 27грн.01 коп. = 1254 грн.97
коп. і підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

В іншій
частині рішення суду підлягає залишенню без змін, як постановлене у відповідності
до вимог закону та встановлених по справі обставин.

Керуючись
ст.ст.307,309,316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Дружківського міського суду Донецької області від 23 березня 2007 року змінити,
стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Обласної» комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" на рахунок виробничої "одиниці
„Дружківкатепломережа" 133 в філії ВАТ „КБ" "Актів-Банк*
у м. Донецьку, МФО 334000,
заборгованість за теплову енергію в сумі 1254 грн.97коп.. В
іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його

проголошення
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України

протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.