Справа№2-112/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

( Заочне рішення)

16 квітня 2007 року.
Устинівський районний суд, Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко
Н. М.

з участю:

позивача: ОСОБА_1(фізична особа)

третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

Ганно-Требинівська
сільська Рада (державна установа, юридична особа)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Устинівка справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка подала
до суду позов про тлумачення заповіту. Вимоги мотивуються тим, що якщо заповіт
має незрозумілий характер, викликає сумніви у спадкоємця, то його тлумачення
може бути здійснене судом за вимогою зацікавленою особою.

В судовому
засіданні позивачка настоює на позовних вимогах про тлумачення заповіту, так як
для нотаріуса він має незрозумілий характер, викликає у нього сумніви і спір із
спадкоємцем про предмет спадкування.

Представник
Ганно-Требинівської сільської Ради (третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо предмета спору), пояснив, що за особистим
розпорядженням померлої ОСОБА_3
спадкоємцями у частинах, вказаних у заповіті, є позивачка та відповідачка,
а предметом спадкування є земельна частка (пай) відповідно до Державного акта
на право приватної власності на землю.

Відповідачка в
судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлена.

Представник
другої Кіровоградської державної нотаріальної контори (третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо предмета спору) в судове засідання не з'явився,
про день і час розгляду справи повідомлений.

-2-

Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з матеріалами
справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Статтею 1265 ЦК України
передбачено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття
спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до ст. 213
цього Кодексу.

Встановлення
точної волі заповідача, висловленої у заповіті, може здійснюватися спадкоємцями
після смерті спадкодавця. Таке тлумачення має місце тоді, коли складений
заповіт не має протиріч, позбавлений незрозумілостей, не викликає сумнівів в
його змісті. Якщо заповіт викликає сумніви у спадкоємців, має незрозумілий,
суперечливий характер, що викликає спір між спадкоємцями, то його тлумачення
може бути здійснене судом за вимогою зацікавленої особи.

Згідно пояснень
позивачки, зміст заповіту їй зрозумілий, предметом спадкування в ньому є
земельна частка (пай), що підтверджується Державним актом на право приватної
власності на землю. Спору про тлумачення заповіту з відповідачкою у неї немає.
Заповіт викликає сумніви і має незрозумілий характер для нотаріуса.

Під час розгляду
справи встановлено, що у позивачки з відповідачкою відсутній спір про
тлумачення заповіту, а в такому разі відповідно до ч.І ст.1256 ЦК України
тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими
спадкоємцями.

Відсутність
спору між позивачкою і відповідачкою про тлумачення заповіту підтверджується
листом державного нотаріуса, в якому для отримання позивачкою свідоцтва про
право на спадщину вимагається ряд документів та рішення суду про встановлення
предмету спадкування.

При відсутності
спору між спадкоємцями судом в порядку ч.2 ст.1256 ЦК України не може
бути здійснено тлумачення заповіту, так як відповідно до ч.І ст.З ЦПК України,
позивачка має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів
у разі спору з відповідачкою.

Нотаріус, який
вчиняє нотаріальні дії в порядку ст.49 Закону України "Про нотаріат"
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить
законові, або документи не відповідають вимогам законодавства і роз'яснити
позивачці і відповідачці відповідно до ст. ст.1217, 1258 ЦК України - про право
спадкування за законом.

Як встановлено в
судовому засіданні, нотаріус в порядку п.З ч.І ст.34 Закону України "Про
нотаріат" не видає спадкоємцям за заповітом свідоцтва про право на
спадщину і відповідно до ст. 49
цього Закону України не відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, коли за ч.І
ст. 1225 ЦК України
і_п.1 ч.2 ст.14 Закону України "Про власність", громадяни набувають
право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину.

А отже, позовні
вимоги задоволенню не підлягають, так як у сторін, як у спадкоємців, відсутній
спір про тлумачення заповіту (ч.2 ст.1256 ЦК
України), свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом (п.2 ч.І
ст.34 Закону України "Про нотаріат"), який вчиняє нотаріальні дії
відповідно до ст.1217 ЦК
України.

Судові витрати
по справі відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України позивачці не відшкодовуються.

-3-Керуючись
ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2про тлумачення заповіту -
відмовити.

На рішення може
бути подано заяву про апеляційне оскарження до апеляційного суду через районний
суд на протязі десяти днів. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: підпис.
Копія вірна. І. А. Годованець.