Справа
№ 2-1773
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
червня 2007 року

Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого - судді Прищепи О.І.

при секретарі - Шараповій Т. Ю.

За участю:

представника позивача - Скриннікової М.П.,

відповідачки - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ялті цивільну справу за позовом Алупкінського
центрального військового клінічного санаторію Міністерства Оборони України до
ОСОБА_1“про відшкодування шкоди”, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_1у якому прохав, стягнути з колишнього головного бухгалтеру
фінансового відділу Алупкінського Центрального військового клінічного санаторію
Міністерства Оборони України - ОСОБА_1, спричинену, шляхом переплати грошового
забезпечення та переплати бюджетний грошових коштів по відрядженню, шкоду в
сумі 21 637 гривень 72 копійки, а також судові витрати покласти на
відповідачку.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала у повному обсязі та суду пояснила, в ході ревізії
фінансово-господарської діяльності Алупкінського центрального військового
клінічного санаторію Міністерства оборони України, яка відбулась з 20 по 24
листопада 2006 року Контрольно-ревізійним департаментом Міністерства оборони
України, було встановлено факт незаконних переплат бюджетних грошових коштів
санаторія, на загальну суму 21 637 гривень 72 копійки, а саме: виявлено
переплату полковнику медичної служби ОСОБА_2на загальну суму 7 043 гривень 04
копійки, полковнику медичної служби ОСОБА_3, на суму 6 630 гривень 24 копійки,
майору ОСОБА_4на суму 214 гривень 46 копійок. Зазначені переплати бюджетних
грошових коштів виникли з вени колишнього головного бухгалтеру фінансового
відділу Алупкінського військового клінічного санаторію - ОСОБА_1, яка в
порушенні вимог розпорядження Міністерства оборони України від 26 травня 2003
року  № 146/2095 від 07.10.2004 року №
220/2098 та письмових пояснень Департаменту фінансів Міністерства оборони
України від 13 листопада 2003 року № 146/1/11/463 та від 16 січня 2004 року №
146/1/11/26, які стосуються виплат щомісячний надбавки за безперервну воєнну службу
у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства Оборони України від
26 травня 2003 року за № 149, зробив перерахунок та доплату вищевказаної
надбавки за весь час служби в максимальних розмірах. Крім того, відповідно до
акту контрольно-ревізійного департаменту Головної інспекції Міністерства
оборони України від 21 жовтня 2005 року під розділом “розрахунки з підзвітними
особами” - до авансового звіту від 19 листопада 2004 року № 23 по відрядженню,
який був складений начальником медичної служби ОСОБА_5, де з наданих проїзних
документів було виявлено переплату бюджетних грошових коштів на 125 гривень 95
копійок більше. Також згідно до авансового звіту від 22 лютого 2005 року № 6
про використання бюджетних грошових коштів, які були видані на відрядження до
міста Київ начальнику медичної служби АЦВКС ОСОБА_5з 16 лютого 2005 року по 23
люте 2005 рік до звіту додані проїзні документи на 20 гривень 60 копійок
більше; відповідно до авансового звіту від 05 березня 2005 року № 7 про
використання бюджетних грошових коштів, виданих на відрядження до міста Києва
начальнику медичної служби АЦВКС ОСОБА_5з 25 лютого 2005 року по 05 березня
2005 рік до звіту додані проїзні документи на 76 гривень 76 копійок більше;
відповідно до авансового звіту від 19 листопада 2004 року № 23 тим же
начальником медичної служби додані квитанції за 08 листопада 2004 рік, в які
входить проживання в готелі “Козацькій” - 30 гривень за сніданок гостя, що є
переплатами бюджетних грошових коштів колишнім начальником фінансового відділу головним
бухгалтером ОСОБА_1. Таким чином вважають, що з боку відповідачки їм було
спричинено матеріальну шкоду в сумі 21 637 гривень 72 копійки, яку прохали
стягнути з останньої у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнала у повному обсязі та суду пояснила, що згідно до Указу
Президента України № 383 від 05 травня 2003 року “Про надбавку
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, адміністрації державної прикордонної служби України і Управління Державної
охорони України за безперервну службу” при вислузі 25 років надбавка
виплачується у розмірі 90 %. Крім того, Міністр оборони України розпорядженням
від 26 травня 2003 року № 1462095, від 07 жовтня 2004 року № 2202098
встановив надбавку у розмірі 20 % при вислузі 25 років. В місяць звільнення з
рядів Збройних сил надбавку необхідно виплачувати в розмірі 90 %. Згідно до
розпорядження начальника фінансової служби Департаменту Охорони Здоров'я
Міністерства Оборони України - Панасенко В.С., необхідно зробити перерахунок
надбавки у розмірі 90 % за весь рік. Цей перерахунок було зроблено начальнику
санаторія - ОСОБА_2, який звільнявся. В листопаді 2004 року була перевірка
Контрольно-ревізійного департаменту Міністерства Оборони України та цей
перерахунок був визнаний законним. В період ревізії була виплачена доплата в
розмірі 90 % за рік і заступнику начальника по медичній частині - ОСОБА_5. В
акті ревізії ніяких зауважень по цьому питанню не зазначено. Крім того, така ж
виплата була зроблена і майору ОСОБА_4в грудні 2004 року посилаючись на акт
ревізії. Таким чином, вважає, що позов позивача не обґрунтований та такий що не
підлягає задоволенню.

Свідок
ОСОБА_5. суду пояснив, що він з вересня 2003 року по листопад 2004 рік проходив
службу у воєнному санаторію на посаді начальника медичної частини. З листопада
2004 року по листопад 2005 рік, працював на посаді заступника начальника того ж
санаторія. При його звільненні з Збройних сили, провадилась ревізія та ніякий
дорікань, претензій та фінансових порушень виявлено не було. Він звільнився без
претензій до нього та до головного бухгалтеру. Згідно до Указу Президента їм
повинна була бути надбавка 90 %, але виплачували по 35-40 %, потім, була
вказівка виплатити надбавку за весь рік. При ревізії вони звернулися до голови
ревізійної комісії, який підтвердив вищезазначений факт, та за підписом
начальника санаторію вони отримали розрахунок.

Свідок ОСОБА_4. суду пояснив, що
він, з 14 березня 1987 року по 01 січня 2005 рік працював у АЦВКСМОУ. При його
звільненні в санаторії провадилась ревізія. Ніяких претензій та фінансових
порушень ревізією виявлено не було. Він звільнився без претензій до нього та до
головного бухгалтера.

Вислухавши представника позивача
Скриннікову М.П., відповідачку ОСОБА_1., свідка ОСОБА_5., свідка ОСОБА_4.,
вивчивши матеріали справи, дослідив докази надані сторонами суд приходить до
наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1.
відповідно до Наказу № 345 від 11 грудня 2000 року, (а.с. 15-16), з 11 грудня
2000 року працювала на посаді начальника фінансового відділу Алупкінського
воєнного клінічного санаторію Міністерства Оборони України та Наказом № 292 від
30 вересня 2005 року, (а.с. 17) - звільнена за власним бажанням.

В судовому засіданні представник
позивача посилається на те, що відповідно до акту Контрольно-ревізійного
Департаменту Міністерства Оборони України від 24 листопада 2006 року, (а.с.
18-24) вибірковою переперевіркою правильності нарахування грошового
забезпечення військовослужбовців Алупкінського центрального військового клінічного
санаторію було виявлено переплату, а саме: виявлено переплату полковнику
медичної служби ОСОБА_2на загальну суму 7 043 гривень 04 копійки, полковнику
медичної служби ОСОБА_3, на суму 6 630 гривень 24 копійки, майору ОСОБА_4на
суму 214 гривень 46 копійок. Зазначені переплати бюджетних грошових коштів
виникли з вени колишнього головного бухгалтеру фінансового відділу
Алупкінського воєнного клінічного санаторію - ОСОБА_1, яка в порушенні вимог
розпорядження Міністерства оборони України від 26 травня 2003 року  № 146/2095 від 07.10.2004 року № 220/2098 та
письмових пояснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 13
листопада 2003 року № 146/1/11/463 та від 16 січня 2004 року № 146/1/11/26, які
стосуються виплат щомісячної надбавки за безперервну воєнну службу у Збройних
Силах України, затвердженим Наказом Міністерства Оборони України від 26 травня
2003 року за № 149, зробив перерахунок та доплату вищевказаної надбавки за весь
час служби в максимальних розмірах. Крім того, відповідно до акту контрольно-ревізійного
департаменту Головної інспекції Міністерства оборони України від 21 жовтня 2005
року під розділом “розрахунки з підзвітними особами” - до авансового звіту від
19 листопада 2004 року № 23 по відрядженню, який був складений начальником
медичної служби ОСОБА_5, де з наданих проїзних документів було виявлено
переплату бюджетних грошових коштів на 125 гривень 95 копійок більше. Також
згідно до авансового звіту від 22 лютого 2005 року № 6 про використання
бюджетних грошових коштів, які були видані на відрядження до міста Київ
начальнику медичної служби АЦВКС ОСОБА_5з 16 лютого 2005 року по 23 люте 2005
рік до звіту додані проїзні документи на 20 гривень 60 копійок більше;
відповідно до авансового звіту від 05 березня 2005 року № 7 про використання
бюджетних грошових коштів, виданих на відрядження до міста Києва начальнику
медичної служби АЦВКС ОСОБА_5з 25 лютого 2005 року по 05 березня 2005 рік до
звіту додані проїзні документи на 76 гривень 76 копійок більше; відповідно до
авансового звіту від 19 листопада 2004 року № 23 тим же начальником медичної
служби додані квитанції за 08 листопада 2004 рік, в які входить проживання в
готелі “Козацькій” - 30 гривень за сніданок гостя, (а.с. 7-10), що є
переплатами бюджетних грошових коштів колишнім начальником фінансового відділу
головним бухгалтером ОСОБА_1.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, однак,
відповідно до акту Контрольно-ревізійного Департаменту Міністерства Оборони
України від 02 грудня 2004 року, вбачається, що підсумки в платіжних відомостях
на виплату грошового забезпечення та заробітної плати виведені вірно.

Враховуючи,
що судом не встановлено вини відповідачки - ОСОБА_1, у спричинені позивачу -
Алупкінському центральному військовому клінічному санаторію Міністерства
Оборони України, матеріальної шкоди, є недоведеними в судовому засіданні, та
такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно
до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тому суд, приймаючи до уваги, що в
судовому засіданні позивачем не доведено вини відповідача, і судом не
встановлено порушення законних прав позивача з боку відповідача, чи вчинення з
боку відповідача будь яких дій, чи бездіяльності щоб призвели до спричиненої
матеріальної шкоди, в частині позовних вимог позивача щодо стягнення з
відповідачки -матеріальної шкоди в розмірі 21 637 гривень 72 копійки, є
необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

На
підставі вищезазначеного і керуючись ст. 1166 Цивільного Кодексу України, ст.
ст.  4, 5, 6, 10, 11, 60, 208, 209, 210,
213, 214, 215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог Алупкінського центрального військового
клінічного санаторію Міністерства Оборони України до ОСОБА_1“про відшкодування
шкоди”  - відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через Ялтинський
міський суд в порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-296 ЦПК України.

СУДДЯ -