Справа № 2-214/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15
березня 2007 року              Гайсинський
районний суд Вінницької області

в
складі: головуючого-судді С.К.Медвецького при секретарі А.А.Сегеді

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Гайсині справу за позовом ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант" до ОСОБА_1,
третя особа ЗАТ„ВОЗКО" про відшкодування майнової шкоди, -

встановив:

У січні
2007 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 22.08.2004
року близько 15.15 год. на перехресті
вулиць К.Маркса та 1 Травня в м. Гайсині ОСОБА_1 керуючи автомобілем
„ВАЗ-2101" д.нНОМЕР_2 не надав перевагу у русі автомобілю
„ФОЛЬКСВАГЕН" д.н. НОМЕР_1 під керуваннямОСОБА_2, що рухався по головній
дорозі, створив аварійну обстановку, внаслідок чого сталася
дорожньо-транспортна пригода, за якої було пошкоджено автомобіль
„ФОЛЬКСВАГЕН" та заподіяна власнику автомобіля ЗАТ„ВОЗКО" майнова
шкода в сумі б 221 грн.26 коп.

Постановою
Гайсинського районного суду від 08.09.2004 року ОСОБА_1визнано винуватим у
скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Автомобіль
„ФОЛЬКСВАГЕН" д.н.НОМЕР_1
було застраховано ВАТ УСК „Гарант-АВТО" в особі Миколаївської обласної
дирекції страхування (правонаступником якого є ВАТ „Українська страхова компанія
„Дженералі Гарант"), відповідно до умов полісу добровільного страхування
ТЗ № 19-3156805 від 26.11.2003 року, укладеного між ВАТ УСК „Гарант-АВТО"
та ЗАТ„ВОЗКО", зокрема від пошкодження чи знищення транспортного засобу
або його частин внаслідок ДТП.

Відповідно до
умов договору страхування та Правил страхування страховиком
дорожньо-транспортну пригоду 22.08.2004 року визнано страховою подією та
відповідно до страхового акту від 04.01.2005 року власнику автомобіля
ЗАТ„ВОЗКО" було відшкодовано завдану внаслідок ДТП шкоду в сумі 6
221 грн.26 коп.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 вимоги позову підтримала
повністю, вимагала стягнути з відповідача, як з винної у дорожньо-транспортній
пригоді 22.08.2004 року особи, 6 221 грн.26 коп. на відшкодування майнової
шкоди, 62 грн.22 коп. сплаченого державного мита та ЗО грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач
вимоги позову не визнав, оскільки винуватцем у дорожньо-транспортній пригоді,
що сталася 22.08.2004 року вважав водія автомобіля „ФОЛЬКСВАГЕН".

Представник
ЗАТ „ВОЗКО" в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд
справи у його відсутність.

З'ясувавши
позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких міркувань.

Судом
встановлено, що 22.08.2004 року близько 15.15 год. на перехресті вулиць К.Маркса та 1 Травня в м. Гайсині
ОСОБА_1 керуючи автомобілем „ВАЗ-2101" д.нНОМЕР_2 не надав перевагу у русі
автомобілю „ФОЛЬКСВАГЕН" д.н. НОМЕР_1 під керуваннямОСОБА_2, що рухався по
головній дорозі, створив аварійну обстановку, внаслідок чого сталася
дорожньо-транспортна пригода, за якої було пошкоджено автомобіль
„ФОЛЬКСВАГЕН", який належить ЗАТ „ВОЗКО" м. Вознесенськ.

Постановою
Гайсинського районного суду від 08.09.2004 року ОСОБА_1визнано винуватим у
вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

Під час
розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину визнав повністю
і сплатив накладений на нього штраф у сумі 17 грн. (а.с.2, 14-16
адміністративної справи № 3-27/04).

Автомобіль „ФОЛЬКСВАГЕН" д.н. НОМЕР_1 належить
ЗАТ „ВОЗКО" м. Вознесенськ Миколаївської області.

Автомобіль „ФОЛЬКСВАГЕН" д.н.НОМЕР_1
було застраховано ВАТ УСК „Гарант-АВТО" в особі Миколаївської обласної
дирекції страхування (правонаступником якого є ВАТ „Українська страхова
компанія „Дженералі
Гарант"), відповідно до умов полісу добровільного страхування ТЗ №
19-3156805 від 26.11.2003 року, укладеного між ВАТ УСК „Гарант-АВТО" та
ЗАТ „ВОЗКО", зокрема від пошкодження чи знищення транспортного засобу або
його частин внаслідок ДТП
(а.с.8).

Відповідно
до умов договору страхування та Правил страхування страховиком
дорожньо-транспортну пригоду 22.08.2004 року визнано страховою подією і
відповідно до страхового акту № 1993 від 04.01.2005 року власнику автомобіля
ЗАТ „ВОЗКО" було відшкодовано завдану внаслідок ДТП шкоду в сумі 6
221 грн.26 коп. (а.с.7, 22).

4.4
статті 61 ЦПК України передбачає, що вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За
змістом ч.і ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно
до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Згідно
п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За
змістом ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки
ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" відшкодувала ЗАТ
„ВОЗКО" завдану ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду, то
з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6 221 грн.26 коп., тобто
розмір виплаченого відшкодування.

Суд не
може прийняти до уваги пояснення відповідача в тій частині, де він зазначає, що
в діях водія автомобіля „ФОЛЬКСВАГЕН"ОСОБА_2 вбачаються порушення Правил
дорожнього руху України, оскільки вони спростовуються поясненнями відповідача
під час розгляду адміністративної справи та іншими матеріалами справи.

Вирішуючи
питання про судові витрати, суд вважає, що з ОСОБА_1необхідно стягнути на
користь ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" 62 грн.22
коп. сплаченого державного мита та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.10,
11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителяАДРЕСА_1на користь ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант" б 221 грн.26 коп. на відшкодування майнової шкоди, 62 грн.22 коп.
сплаченого державного мита та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.