Справа № 2-762/07
РІШЕННЯ

Іменем  України

«20» лютого 2007 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого     - судді Погрібного C.O.

за секретаря      - Абергард І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання
шлюбу на підставі того, що подружні відносини припинені. Як причину припинення
подружніх відносин позивач вказує, що сторони є різними за характером людьми,
за час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та
поваги, на підставі цього між сторонами постійно відбуваються сварки та
скандали, що негативно впливає на вихованні дітей.

Відповідач в судове засідання з'явився, позов про розірвання шлюбу не
визнав, заперечував проти тверджень позивача в позовній заяві, та просив суд
повторно надати сторонам строк для примирення. Враховуючи, що вжиті судом
заходи щодо примирення подружжя не призвели до відновлення шлюбу, а позивач
заперечувала проти надання повторного строку для примирення, посилаючись на те,
що це не призведе до примирення сторін, суд не вважає за доцільне надавати
сторонам повторний строк для примирення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня
1997 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний
актовий запис № 125. Від шлюбу є дві неповнолітні доньки ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Цей шлюб у сторін є першим.

Сторони спільно не проживають з листопада 2005 року, подружні відносини не
підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Причиною розпаду
сім'ї послужило те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й
поваги один до одного. Відносини стали існувати лише формально. За час шлюбу
між сторонами постійно відбувалися сварки та скандали. Зі слів позивача
відповідач, під час спільного проживання, застосовував до неї фізичну силу, у
зв'язку з чим ОСОБА_1. неодноразово викликала міліцію. Така поведінка
відповідача, зі слів позивача, негативно впливає на вихованні дітей.

Вжиті сторонами спроби до примирення виявилися безрезультатними та не
привели до відновлення сім'ї.

Вжиті судом міри в порядку статті 111 Сімейного кодексу України щодо
примирення чоловіка і жінки також не привели до відновлення сім'ї.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження
шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, та їх неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають
істотне значення.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАГС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,
11, 30, 60, 61, ст. 215 ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований Долинським відділом реєстрації
актів громадянського стану Івано-Франківської області 26 липня 1997 року,
актовий запис № 125, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з ОСОБА_2 держмито
в розмірі 17,0 гривень, ОСОБА_1- від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.