У Х В А Л А

І м е н е м   У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 2
листопада  2007 року цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Житлово-комунального підприємства
«Побутфон», треті особи -ОСОБА_4., ОСОБА_5 про визнання ордеру частково
недійсним, виселення, вселення, відшкодування шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 12 грудня 2006
р. та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 березня 2007
р.,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ЖКП
«Побутфон»  про визнання частково
недійсним ордеру, виданого 2 грудня 2002 р. на ім'я ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивував тим, що  під
час роботи на ВАТ «Пневматика» йому була надана кімната  АДРЕСА_1 Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя від 14 червня 2002 р. його було визнано таким, що втратив право
користування жилим приміщенням - зазначеною кімнатою в гуртожитку. Це рішення
суду було скасовано ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30
квітня 2003 р., а справа направлена на новий судовий розгляд. Рішенням
Центрального районного суду м. Сімферополя від
4 листопада 2003 р. у позові про визнання його таким, що втратив право
користування зазначеним жилим приміщенням, було відмовлено. З огляду на наведене,
виданий на ім'я ОСОБА_2 ордер на проживання у
кімнаті гуртожитку АДРЕСА_1 є недійсним.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 12 грудня 2006 р.,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономно Республіки Крим від 27
березня 2007 р., у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права та ставить питання про скасування судових
рішення та ухвалення нове рішення про задоволення його вимог.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для  скасування
судових рішень   відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди правильно виходили з того, що на час
видачі ордеру на ім'я ОСОБА_2 рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя від 14 червня 2002 р. про визнання ОСОБА_1таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, набуло законної сили, а спірне жиле приміщення
було вільним. Питання про поворот виконання рішення Центрального районного суду
м. Сімферополя від 14 червня 2002 р. ОСОБА_1 не порушував.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 12 грудня 2006 р. та
ухвалу Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 27 березня 2007 р.,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.