УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня    2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді Іващенко В.В.

Суддів                       Сінані О.М.

Летягіної О.В.

При секретарі Сафіній Ф.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі  цивільну справу за

позовом     ОСОБА_1
до  ВАТ
«Будкомплекс»,   Виконкому

Євпаторійської міської Ради про визнання права власності
на квартиру і магазин,

відшкодування
моральної  шкоди,   за
зустрічним  позовом  ВАТ
«Будкомплекс»  до

ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання

договору від 12
червня 1998 року і
акту від 15 листопада
1999 року
недійсними,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2,

на рішення Євпаторійського міського суду  від 03
лютого 2003 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ВАТ «Будкомплекс», виконкому Євпаторійської
міської Ради про визнання права власності, відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги
мотивовано тим, що 12 липня 1998 року між
позивачем і ВАТ «Будкомплекс»було укладено договір на придбання житла через
дольову участь у фінансуванні будівництва. Згідно з договором на придбання
житла через дольову участь у фінансуванні будівництва позивач, як дольщик, був зобов'язаний
внести 46,3 тис.
доларів США у строк,
який був зазначений в договорі, а ВАТ «Будкомплекс», як забудовник,
зобов'язаний був передати у власність двокімнатну квартиру площею 113,07 кв. м. і магазин під квартирою площею 72,14 кв. м. Ввід квартири в експлуатацію був призначений
на 4-й квартал 1998 року.

Виконуючи умови
договору, 07 липня 1998 року Родікова - дочка позивача -передала
відповідачу квартиру, вартістю 17400
доларів США за договором
купівлі-продажу. Крім квартири ОСОБА_1 передав відповідачу матеріальні цінності
на суму 7 490 грн. і 3510 грн., а всього в
еквіваленті 20203 долара США. В строк,
визначений договором, будівництво закінчено не було, в зв'язку з чим за згодою
сторін 15 листопада
1999 року
було складено акт про відмову від виконання частини робіт, передбачених
договором, за умови зменшення договірної ціни до 20 тисяч доларів США
за квартиру загальною площею 113,07
кв. м. і магазину під нею площею 72.14
кв.м.

Справа № 22-ц-6702007р.           Головуючий
в 1 інстанції: Абзатова Г.Г.

Доповідач:
Иващенко В.В.

Позивач виконав умови договору,
оскільки відповідач в листі до виконкому Євпаторійської міської ради просив
визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру і магазин. Проте, позивачу
свідоцтво про право власності на квартиру і магазин видано не було, в зв'язку з
чим позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру і магазин, і
відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30 000
грн., яку він обґрунтовував бездушним відношенням з боку відповідача до
нього.

ВАТ «Будкомплекс» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
акту від 15.11.1999 року і
договору №1/5 від 12.06.1998 року недійсним.

Зустрічні
позовні вимоги мотивовано тим, що акт від 15
листопада 1999 року про
відмову від виконання певної частини робіт не може бути частиною договору від 12 червня 1998 року, оскільки
не відповідає вимогам закону стосовно суттєвих умов договору підряду, також не
відповідає інтересам товариства і його Уставу.

Рішенням
Євпаторійського міського суду від 03
лютого 2003 року
ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

Позов ВАТ «Будкомплекс» задоволено.

Визнано недійсним договір №15 від 12 червня 1998 року в частині
дольової участі ОСОБА_1 в будівництві магазину під квартирою АДРЕСА_1 в м. Євпаторія.
Визнано недійсним акт від 15
листопада 1999 року.

В апеляційних
скаргах ОСОБА_1 і ОСОБА_2
просять рішення суду скасувати, як
постановлене з порушенням вимог матеріального і процесуального закону. При
цьому ОСОБА_2 вказує,
що суд необгрунтовано визнав недійсним договір від 12 червня 1998 року в частині
дольової участі ОСОБА_1 в будівництві і недійсним акт від 15 листопада 1999 року. Акт був
складений у відповідності до нормативних документів, він не суперечить
установчим документам і відповідає законодавству.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вказує, що ВАТ «Будкомплекс» пропустив строк позовної давності для звернення до суду із зустрічним позовом.
Крім того, вважає, що договір і акт є такими, що відповідають вимогам
закону.

Дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про
те, що апеляційна скарга не являється обґрунтованою і не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові та
задовольняючи зустрічний позов ВАТ „Будкомплекс", суд виходив із того, що
складений 15 листопада
1999 року між
генеральним директором ОСОБА_2 акт без номеру про відмову від виконання частини
робіт, передбачених договором, за умови зменшення договірної ціни до 20 тисяч доларів США за квартиру
загальною площею 113,07 кв. м. і
магазину під нею площею 72.14
кв. м. суперечить вимогам ст. ст. 153,
353 ЦК України ( у редакції
1963р.), оскільки не відповідає інтересам товариства і статуту ВАТ
„Будкомплекс". ОСОБА_1 не виконав умов договору на придбання житла через
дольову участь у фінансуванні будівництва,
зокрема: п. п. 2.2, 2.1, 5.2.6, 10.1. Кошторисна вартість 1 кв. м. квартири була
занижена по акту від 15.11.1999р., повторно зменшувались об"єми будівництва, які не повинні були виконуватися, з
кошторису були виключені роботи, яки вже були виконані.

Фактична
вартість двокімнатної квартири складає 40490
доларів США,
магазина-бара - 12813 доларів США.
ОСОБА_1 фактично сплатив суму, еквівалентну 19305 доларам США.

Крім того, площа
бара, розташованого під двокімнатній квартирою, складає 123 кв. м., а не 72,14 кв. м., що було
передбачено договором на придбання магазину через дольову участь у фінансуванні
будівництва.

Справа № 22-ц-6702007р.           Головуючий
в 1 інстанції: Абзатова Г.Г.

Доповідач:
Иващенко В.В.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають
фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності доказів, наданих
сторонами, правильному застосуванню судом норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 50 ЦК України
недійсна угода, укладена юридичною особою усупереч з установленими цілями його
діяльності.

Суд встановив,
що дії генерального директора ОСОБА_2 по складанню 15 листопада 1999 року акта без
номеру про відмову від виконання частини робіт, передбачених договором, за
умови зменшення договірної ціни до 20
тисяч доларів США за
квартиру загальною площею 113,07
кв. м. і магазину під нею площею 72.14
кв. м. суперечили цілям діяльності ВАТ „Будкомплекс", зокрема, п.2.1
Статуту ( у
редакції зі змінами та доповненнями від 04.04.1998р. № 2 ( а. с. 214 - 234), згідно з яким
цілями його діяльності -
є отримання прибутку з оптимальним поєднанням потреб громадян, колективних,
державних та інших підприємств, установ, організацій, держави у продукції,
товарах і послугах.

Судова колегія
відхиляє доводи апелянта про те, що він виконав всі вимоги договору, оскільки
він виходить із умов акту від 15.11.1999р.,
який суд правильно визнав недійсним.

Колегія не
приймає до уваги й доводи апелянта про те, що ВАТ «Будкомплекс» пропустив строк
позовної давності для звернення до суду із зустрічним позовом з таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що ВАТ „Будкомплекс" звернувся з зустрічним позовом до
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про
визнання акту від 15.11.1999
року і договору №1/5
від 12.06.1998 року
недійсним 17.09.2002р., тобто в межах трирічного строку позовної давності,
встановленого ст. 71 ЦК
України ( в
редакції 1963р.).

Перебіг позовної
давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про
порушення свого права. З матеріалів справи вбачається, що про наявність акту
від 15.11.1999 р. і
порушення своїх прав юридична особа в особі генерального директора
С.С.Коломієць дізналась після пред'явлення первісного позову ОСОБА_1, тобто в
серпні 2002р.

Ч.2 ст.50 ЦК України (
у редакції 1963р.) передбачає такі правові наслідки визнання угоди
недійсною, як зобов'язання кожній із сторін повернути все отримане за угодою, а
при неможливості повернути отримане в натурі - відшкодувати його грошову вартість.

Проте рішенням
Євпаторійського міського суду від 17.05.2004р., що набрало законної сили,
встановлено, що 09.04.2004р. ВАТ „Будкомплекс" перерахував позивачу 43030 грн., сума 1000 грн. стягнута за
рішенням суду.

Таким чином
ОСОБА_1 повернуто все передане ним за договором на загальну суму 44030 грн.

Враховуючи, що
рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів, керуючись ч.1
ст. 308 ЦПК
України, відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення суду першої інстанції без
змін.

Керуючись 303, 307, 308 , 314, 315 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Євпаторійського міського суду   від 03
лютого 2003 року
залишити без

змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Справа №
22-ц-6702007р.Головуючий в 1 інстанції: Абзатова Г.Г. Доповідач: Иващенко В.В.