У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року                                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                      Костенка А.В., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Гур'ївської сільської ради про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та встановлення порядку користування жилим приміщенням,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 2 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської
області від 23 квітня                2007
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до               ОСОБА_3 про визнання
дійсним укладений 22 травня 1998 року договір купівлі-продажу ½ частини жилого будинку АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що договором сторони свої зобов'язання виконали у повному
обсязі, однак відповідачка від нотаріального посвідчення цього договору
ухилилася.

ОСОБА_1 16 травня 2005 року звернувся в суд із позовом
до              ОСОБА_4, в якому просив
встановити порядок користування земельною ділянкою, закріпленою за жилим
будинком АДРЕСА_1, посилаючись на те, що у добровільному порядку сторони
вирішити таке питання не можуть. також позивач просив стягнути з відповідача на
свою користь 3 000 грн. упущеної вигоди, що виникло внаслідок невикористання
ним з вини відповідача земельної ділянки, а також відшкодувати у зв'язку з цим
моральну шкоду, яку оцінив у 1 000 грн.

Ухвалою Центрального районного суд м. Миколаєва від 31
травня 2005 року позови об'єднані в одне провадження.

Судом допущено заміну неналежного відповідача ОСОБА_4 на
належного - ОСОБА_2, а також у зв'язку з вибуттям зі спірних правовідносин
відповідача ОСОБА_3, притягнуто до участі в справі Гур'ївську сільську раду
Новоодеського району Миколаївської області.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 2
лютого                 2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23
квітня 2007 року, позов задоволено частково. Визнано дійсним договір                          № 1214
купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1, укладений 22 травня 1998 року на
універсальній товарній біржі “Віконт-Т” між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Встановлено
порядок користування земельною ділянкою, розташованою АДРЕСА_1 відповідно до
порядку, що склався між співвласниками згідно першого варіанту судової
будівельно-технічної експертизи від 29 липня
2005 року, а саме виділено у користування: ОСОБА_1 земельну ділянку
загальною площею 193,94 кв. м, у тому числі в особисте користування під будівлі
- 87,57 кв. м (житлові - 58,67 кв. м, нежитлові - 28,90 кв. м), в особисте
користування - під двір та город - 106,37 кв. м; ОСОБА_2 земельну ділянку
загальною площею 417,06 кв. м, у тому числі в особисте користування під будівлі
- 109,03 кв. м (житлові - 75,03 кв. м, нежитлові - 34,0 кв. м), в особисте
користування - під двір та город - 308,03 кв. м. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 192 грн. 90 коп. судових витрат. У задоволенні інших            вимог - відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановлених
судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 2
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23
квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        В.Й.
Косенко

Судді:                                                                                   А.В.
Костенко

В.Г. Данчук