У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Гуменюка В.І., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про усунення перешкод у користуванні власністю і
виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання права користування жилим приміщенням,

в
с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що згідно договору
купівлі-продажу від 27 січня 2006 року він є власником гуртожитку по АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачі безпідставно
займають у його будівлі кімнату
№ 303 і добровільно її звільнити відмовляються, просив зобов'язати
останніх не чинити йому перешкод у користуванні власністю та виселити з
гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

У серпні 2006 року ОСОБА_2
звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права користування жилим приміщенням. В
обґрунтування позову посилався на те, що в 2001 році він з дружиною вселився в
гуртожиток і був зареєстрований в ньому строком до 27 листопада 2002 року.
Надалі реєстрація продовжувалась кожний рік до         11 липня 2005 року, після чого у
продовженні реєстрації йому було відмовлено. Вважає, що він набув право
користування жилим приміщення з моменту вселення, що не може бути обмежено
строком реєстрації.

Заочним рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від  5 квітня
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від
13 червня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено, виселено відповідачів із кімнати
№ 303 вказаного гуртожитку без надання іншого жилого приміщення та зобов'язано
не чинити позивачу перешкод у реалізації права власності на гуртожиток. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів
над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3відхилити.

Заочне рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від
5 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від                    13 червня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С.Берднік   В.І.Гуменюк