У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 жовтня
2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства (далі-ВАТ) “Донбаспромхіммонтаж”,
Тобольського нафтохімкомбінату, акціонерного товариства (далі-АТ)
“Нафтохіммонтаж” м. Тобольська, виробничої фірми “Інмонт-ЛТД” м. Тобольська,
Тюменського регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської
Федерації, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Слов'янську та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в                         м. Костянтинівка про
відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю при виконанні трудових обов'язків,

в с т
а н о в и л а :

У травні 1996 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до                             ВАТ
“Донбаспромхіммонтаж” про встановлення факту нещасного випадку на виробництві,
складення акту форми Н-1 та відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю при
виконанні трудових обов'язків, посилаючись на те, що перебував у трудових
відносинах з відповідачем, у вересні 1995 року він у складі бригади працівників
ВАТ “Донбаспромхіммонтаж” був відряджений в м. Тобольськ Російської Федерації
для виконання робіт згідно договору, укладеного між ВАТ “Донбаспромхіммонтаж”
та виробничою фірмою “Інмонт-ЛТД”;                23 жовтня 1995 року при
виконанні робіт з ним стався нещасний випадок, однак відповідач відмовляється
брати такий нещасний випадок на облік, скласти акт форми Н-1 та відшкодувати
йому заподіяну ушкодженням здоров'я шкоду.

Судом до участі в справі
як відповідачів притягнуто Тобольський нафтохімкомбінат, АТ “Нафтохіммонтаж” м.
Тобольська, виробничу фірму “Інмонт-ЛТД” м. Тобольська, Тюменське регіональне
відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації, а також як
третіх осіб -  відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Слов'янську та відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Костянтинівка.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням
Костянтинівського міського суду від 23 грудня 2002 року позов задоволено
частково, постановлено визнати, що факт нещасного випадку на виробництві з
ОСОБА_1 23 жовтня 1995 року мав місце, стягнути на користь позивача з
Тюменського регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської
Федерації 4008 грн. 88 коп., зобов'язати Тюменське регіональне відділення Фонду
соціального страхування Російської Федерації сплачувати на користь ОСОБА_1.
страхові виплати щомісячно по 77 грн. 41 коп., починаючи з 1 січня 2003 року та
до 20 грудня 2004 року; в задоволенні позову до ВАТ “Донбаспромхіммонтаж”,
Тобольського нафтохімкомбінату, АТ “Нафтохіммонтаж” м. Тобольська, виробничої
фірми “Інмонт-ЛТД” м. Тобольська відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 13 грудня 2006 року рішення суду першої інстанції
скасоване й постановлене нове рішення про часткове задоволення позову;
постановлено стягнути на користь ОСОБА_1. з ВАТ “Донбаспромхіммонтаж”
одноразову допомогу в сумі 12274 грн. 80 коп., щомісячні страхові виплати за
період з                 20 вересня 1996 року по 1 квітня 2001
року в сумі 5713 грн. 02 коп. та компенсацію втрати частини коштів у зв'язку з
порушенням термінів їх виплати в сумі 4650 грн. 52 коп., постановлено також
стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в     м. Костянтинівка на користь позивача
щомісячні страхові виплати за період з 1 квітня        2001 року по 13 грудня 2006 року в сумі
8781 грн. 80 коп., та стягувати по 198 грн. 13 коп. щомісячно, починаючи з 14
грудня 2006 року, з подальшим коригуванням зазначеної суми в разі проведення
перерахунку щомісячних страхових виплат; в задоволенні решти позову
відмовлено.

У касаційній скарзі відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Костянтинівка просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Костянтинівка було притягнуто до участі в справі як третя особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

У порушення зазначеної норми
апеляційний суд залучив відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Костянтинівка до участі в справі як відповідача під час розгляду справи в апеляційному порядку.

Крім
того, частиною 1 статті 30 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23 вересня 1999 року
встановлено, що ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за
участю Фонду соціального страхування від
нещасних  випадків  і визначається  у
відсотках  професійної  працездатності,  яку
мав потерпілий до ушкодження здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 цього ж Закону сума щомісячної страхової
виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності
та  середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної  страхової виплати не повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що потерпілий
мав до ушкодження здоров'я. У разі коли потерпілому одночасно із
щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з
одним і тим

самим нещасним
випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний  заробіток, який потерпілий мав до ушкодження
здоров'я. Визначені  раніше сума
щомісячної страхової виплати та пенсія по інвалідності зменшенню не підлягають.

Апеляційний
суд у порушення вимог ст.ст. 303, 316 ЦПК України на зазначені вимоги закону
належної уваги не звернув, не встановив та не зазначив у рішенні який ступінь
втрати  працездатності встановлено
ОСОБА_1. висновками МСЕК після 1 квітня 2001 року  до грудня 2006 року, тому не можна визнати
цілком обґрунтованими розрахунки апеляційного суду щодо розміру щомісячних
страхових виплат, які підлягають стягненню на користь позивача з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Костянтинівка.

За таких обставин рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Костянтинівка задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Донецької
області від 13 грудня 2006 року скасувати, справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін