Справа №2-157/07
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2007 року        смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого -
судді                          Телешмана
О.В.

при секретарі                                      Бузило М.Л.,

з участю позивача                             ОСОБА_1.,

представника позивача                    ОСОБА_3

відповідача                                        ОСОБА_2

представника третьої особи без
самостійних вимог - Хохуляк
Л.В., довіреність від 19.04.2007
року №31,.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Кельменці справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - виконавчого
комітету Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області
про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_2. позовні вимоги ОСОБА_1. не визнав повністю, і вважає що дані вимоги
є-безпідставними.

Представник третьої особи Хохуляк Л.В. позов не визнала
повністю.

Позивач ОСОБА_1.
пояснив суду, що він взнав про існування заповіту в жовтні 2003 року. Він
звертався до суду з аналогічним позовом, але не зміг виправити недоліки свої
позовних заяв, оскільки він хворів, а також переніс хірургічні операції. В 1999 році він
звертався до ОСОБА_4., з проханням, щоб вона дізналася у своєї сестри ОСОБА_5.,
чи підписувала вона заповіт від імені ОСОБА_6, ОСОБА_4. йому повідомила, що зі
слів її сестри ОСОБА_5., остання ніякі документи не підписувала. Крім того
заповідачка бажала, щоб все залишилося йому. Це підтверджується тим, що в нього
на руках документи, видані на її ім'я.

Представник
позивача ОСОБА_3 пояснила суду, що в 2003
році позивач дізнався, що 02.02.1999
року його тітка ОСОБА_6. уклала заповіт на ім'я відповідача. Позивач до 2001 року доглядав за
своєю матір'ю, а в 2003 році він
звертався до суду з позовами про визнання зазначеного вище заповіту недійсним,
але його позовні заяви були залишені без руху та повернуті. Позивач не міг
виправити недоліки позовних заяв, а також не мав можливості звернутися до суду,
оскільки постійно хворів. Через ці поважні причини він пропустив строк позовної
давності. Крім того, заповіт від 02.02.1999
року від імені ОСОБА_6. на ім'я відповідача ОСОБА_2 є нікчемний, оскільки
складений з порушенням законодавства, що діяло на той час, зокрема з порушенням
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України,
затвердженої наказом Міністра юстиції України від 25.08.1994 року №22/5. В порушення п.8
зазначеної Інструкції в оспорюваному заповіті не вказано точне місце вчинення
заповіту, а саме не зазначена конкретна адреса. В порушення   п.13
Інструкції   оспорюваний   заповіт
не   був   прочитаний

2

посадовою особою виконкому, яка складала
заповіт, а також не встановлена адреса того, хто підписав заповіт замість
заповідача ОСОБА_6. Також в заповіті не вказано місце проживання особи, яка
ніби - то
підписала заповіт - ОСОБА_5.,
тому викликає сумніви, чи була присутня ОСОБА_5. під час складання заповіту. В
порушення п.10 Інструкції в заповіті не зазначено дати народження заповідача та
ОСОБА_5., тобто не встановлено їхні особи. В лютому 1999 року існували
сумніви щодо дієздатності заповідача ОСОБА_6., а посадова особа виконкому, яка
складала заповіт, в разі виникнення підстав вважати, що заповідач є
недієздатним повинна була звернутися до органу опіки і піклування. Отже оспорюваний
заповіт є нікчемний, оскільки він не відповідає вимогам ст. 47 Цивільного
кодексу Української РСР та ст.215 Цивільного кодексу 2003 року, а також
викликає сумнів те, чи було волевиявлення заповідача вільним і відповідало його
волі. Якщо заповіт на ім'я відповідача буде визнано недійсним, то позивач
отримає право на спадщину за раніше складеним заповітом.

Відповідач
ОСОБА_2., пояснив суду, що особа ОСОБА_5. була встановлена, про що свідчить
відмітка в оспорюваному заповіті про номер її паспорта. В заповіті є відмітка
про роз'яснення заповіту заповідачці. Заповідачка була дієздатна і могла
розуміти значення своїх дій. В заповіті є запис, що заповідачка є неписьменною,
тому за неї розписалася ОСОБА_5.

Представник
третьої особи Хохуляк Л.В. пояснила, що вона посвідчувала заповіт ОСОБА_6. 02.02.1999 року на ім'я
ОСОБА_2 у заповідачки вдома. Прийти до неї додому їй сказав сільський голова.
Коли вона прийшла до ОСОБА_6., то вона сиділа на ліжку і попросила її щоб вона
склала заповіт на ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1. доглядав її не належним чином.
Сумнівів в дієздаттності ОСОБА_6. в неї не було, оскільки вона впізнала її, а
також.усвідомлювала все, що говорила. При складанні заповіту вона сказала
ОСОБА_6. який вона робить запис, роз'яснила що вона записала і ОСОБА_6.
попросила її, щоб за неї розписалася ОСОБА_5., оскільки вона неписьменна.
Хохуляк Л.В. когось попросила, щоб покликали ОСОБА_5. Коли прийшла ОСОБА_5.
вона прочитала її заповіт і ОСОБА_5. розписалася. Особу ОСОБА_5. вона
встановлювала по її паспорту. Заповіт вона складала в житловому сараю і після
складання заповіту вона прочитала його вголос заповідачці та ОСОБА_5. ОСОБА_5.
також прочитала заповіт вголос. Під час складання заповіту в кімнаті були
тільки вона, ОСОБА_6. та ОСОБА_5.

Судом досліджено
такі інші докази. Копія заповіту від 15.03.1994
року на ім'я ОСОБА_1., довідка виконкому Ленковецької сільської ради від 20.07.1998 року № 480,архівні
довідки від 14.02.2007 року № 170, копія
сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, копія Іменного інвестиційного
сертифікатуНОМЕР_2, копія
листа ОСОБА_1на ім'я Державного нотаріуса від 24.01.2005 року, копія довідки Кельменецького управління праці та
соціального захисту населення від 17.11.2003
року №1094, копія
довідки виконкому Ленковецької сільської ради від 29.07.2003 року № 2261, копія витягу з
історії хвороби №
19662/2497 на ім'я ОСОБА_1., лист Кельменецької ЦРЛ від 14.12№ 1173, копія договору
оренди земельної частки( паю) від 16.02.2000
року № 287, копія
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.04.1950
року, копія свідоцтва про

з

народження серіїНОМЕР_4 від 14.12.1952 року, копія
ухвали судді Кельменецького районного суду від 22.10.2003 року, копія ухвали судді Кельменецького районного суду
від 06.11.2003 року,
копія ухвали судді Кельменецького районного суду від 18.01.2005 року, копія
ухвали судді Кельменецького районого суду від 03.02.2005 року, заповіт від 02.02.1999
року ОСОБА_6. на ім'я ОСОБА_2, запис за порядковим №8 нотаріального
реєстру за 1998 - 2000 роки №1 по Ленковецькій
сільській раді, витяг з історії хвороби ОСОБА_5. від 16.04.2007 рку № 33, копія рішення
виконавчого комітету Ленковецької сільскої ради від 17.04.1998 року № 17, довідка
виконкому Ленковецької сільської ради від 13.04.2007
року № 407, копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_6. серії НОМЕР_5.

Позивач ОСОБА_1.
як свідок дав суду показання про те, що в 1999
році ОСОБА_6, коли він її доглядав, часто марила і вона не розуміла, що
говорить.Лікарі йому говорили, що це старечий склероз. Після 2003 року він
постійно хворів, і тому він не мав можливості звернутися до суду з відповідним
позовом. Після його звернень до суду в 2003
та 2005 рокх,
він не міг виправити недоліки позовних заяв, оскільки був хворий.

Відповідач
ОСОБА_2., як свідок дав суду показання про те, що в лютому 1999 року його батько
сказав йому, що ОСОБА_6. склала на його ім'я заповіт і щоб він йшов жити до неї
та доглядав за нею. Він так і вчинив. В господарстві ОСОБА_6. він розпочав
ремонт і коли вже перевозив речі, то ОСОБА_6. померла. Після смерті ОСОБА_6.
він проживав в її господарстві, обробляв присадибну ділянку, сплачував
земельний податок.

Представник
третьої особи Хохуляк Л.В., як свідок дала суду показання про те, що вона
посвідчувала заповіт ОСОБА_6. 02.02.1999
року на ім'я ОСОБА_2 в ОСОБА_6. вдома. Прийти до неї додому їй сказав
сільський голова. Коли вона прийшла до ОСОБА_6., то вона сиділа на ліжку і
попросила її щоб вона склала заповіт на ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1. доглядав її не належним чином. Сумнівів
в дієздатності ОСОБА_6. в неї не було, оскільки вона впізнала її, а також
усвідомлювала все, що говорила. При складанні заповіту вона сказала ОСОБА_6.
який вона робить запис, роз'яснила що вона записала і ОСОБА_6. попросила її,
щоб за неї розписалася ОСОБА_5., оскільки вона неписьменна. Хохуляк Л.В. когось
попросила, щоб покликали ОСОБА_5. Коли прийшла ОСОБА_5. вона прочитала її
заповіт і ОСОБА_5. розписалася. Особу ОСОБА_5. вона встановлювала по її
паспорту. Заповіт вона складала в житловому сараю і після складання заповіту
вона прочитала його вголос заповідачці та ОСОБА_5. ОСОБА_5. також прочитала
заповіт вголос. Під час складання заповіту в кімтаті були тільки вона, ОСОБА_6.
та ОСОБА_5.

З показань
свідка ОСОБА_4. вбачається, що в 1999
році вона зустріла позивача ОСОБА_1. і він просив її взнати чи підписувала
її сестра ОСОБА_5. якісь документи -за ОСОБА_6. її сестра ОСОБА_5. на її
запитання з даного приводу відповіла, що ніякі документи вона не підписувала.

Свідок ОСОБА_2.
дав суду показання про те, що він звертався до ОСОБА_1., який є його
двоюрідним братом щоб він належним чином

4

доглядав ОСОБА_6., але він на це не реагував.
Тоді ОСОБА_6. вирішила зробити заповіт на його сина - позивача ОСОБА_2, оскільки вона
сказала, щоб її доглядав хтось з молодих, які можуть це робити. ОСОБА_6.
добровільно сама зробила заповіт на сина і про існування цього заповіту йому
повідомив сільський голова, який сказав щоб він доглядав за ОСОБА_6., оскільки
вона зробила на його сина документ. ОСОБА_1. знав про існування заповіту на
ім'я його сина ще в 1999
році, а також знав, що ОСОБА_6. померла, проте на похорон він навіть не
прийшов.

З показань
свідка ОСОБА_7 вбачається, що вона жила по сусідству з ОСОБА_6. Одного дня,
взимку 1999 року
Хохуляк Л.В. сказала, що її кличе ОСОБА_6. Остання сказала їй щоб вона
покликала ОСОБА_5. Вона пішла до ОСОБА_5., яка потім прийшла до ОСОБА_6. і
зайшла до будинку. В будинку були ОСОБА_5., ОСОБА_6. та секретар сільської ради
Хохуляк Л.В. і їй не відомо, що там відбувалося.

Судом
встановлено, що 15 березня 1994 року
ОСОБА_6склала заповіт на ім'я позивача ОСОБА_1., за яким все своє майно заповідала останньому, що
підтверджується копією заповіту. 2
лютого 1999 року
ОСОБА_6склала заповіт на ім'я відповідача ОСОБА_2, якому заповідала все своє
майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6. померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

Позивач ОСОБА_1.
06.03.2007 року
звернувся до Кельменецького районного суду з позовною заявою про визнання
недійсним заповіту від 2
лютого 1999 року на
ім'я відповідача ОСОБА_2,
який склала ОСОБА_6оскільки позивач-вважає, що заповіт від 02.02.1999 року складений
без дотримання нотаріальної форми, а також волевиявлення заповідачки ОСОБА_6.
при складанні заповіту не було вільним. Тому він має право на спадщину за
раніше складеним заповітом ОСОБА_6. на його ім'я. В 1999 році позивач ОСОБА_1.
дізнався про існування заповіту, оскільки з його пояснень вбачається, що він в 1999 році звертався
до ОСОБА_4., з
проханням, щоб вона дізналася у своєї сестри ОСОБА_5., чи підписувала та
заповіт від імені ОСОБА_6., що підтверджується показами свідка ОСОБА_4. В
жовтні 2003 року
позивач ОСОБА_1. достовірно знав, що на ім'я відповідача ОСОБА_2 2 лютого 1999 року ОСОБА_6.
склала заповіт, оскільки двічі в 2003
та в 2005 році
звертався до суду з позовом про визнання недійсним заповіту від 2 лютого 1999 року який склала
ОСОБА_6на ім'я відповідача ОСОБА_2,
але в 2003 та 2005 роках він не
виконав вимоги суду і його позови були визнані неподаними і повернуті без
розгляду.

Згідно п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки оспорюваний заповіт
був вчинений 02.02.1999 року, то
до даних правовідносин слід застосовувати положення Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року ( далі ЦК України).

Згідно ст.71 ЦК України
загальний строк для захисту права за позовом особи право якої порушено ( позовна
давність), встановлюється в три роки. Згідно ст. 75 ЦК України позовна давність застосовується судом незалежно
від заяви сторін.  Згідно ст.  76
ЦК України перебіг строку

5

позовної давності починається з дня виникнення
права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення свого права. Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1. дізнався про існування оспорюваного заповіту і, відповідно про
порушення його прав, як спадкоємця за раніше складеним заповітом, в 1999 році. В жовтні 2003 року та в січні 2005 року позивач
ОСОБА_1. достовірно знаючи про існування оспорюваного заповіту звертався до
суду з позовом про визнання недійсним оспорюваного заповіту, але його позовні
заяви були визнані неподаними та повернуті йому без розгляду. Згідно ч. 4 ст. 79 ЦК України
пред'явлення позову, залишеного без розгляду, не перериває перебігу строку позовної
давності. Отже, до пред'явлення позивачем ОСОБА_1. 06.03.2007 року позову, що
розглядається судом, трьохрічний строк позовної давності закінчився. Згідно
ст.80 ЦК України
закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові.

Згідно ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач не надав суду належних доказів,
які б підтверджували те що він постійно з 1999
року по 06.03.2007 року
доглядав за хворою матір'ю і хворів і це було непереборною силою, яка заважала
йому звернутися до суду з позовом. З копії витягу з історії хвороби № 19662/2497 на ім'я
ОСОБА_1., листа Кельменецької ЦРЛ від 14.12№ 1173 вбачається що позивач знаходився на стаціонарному
лікуванні з 18.08.2003 року по 01.09.2003 року в
хірургічному відділенні та з 05.12.2005
по 13.12.2005 року в
очному відділенні Чернівецької обласної клінічної лікарні. Суд відхиляє
посилання позивача та його представника на довідку виконкому Ленковецької
сільської ради від 13.04.2007
року № 407, як доказ
того, що він постійно доглядав за своєю непрацездатною матір'ю, оскільки з
даної довідки вбачається, що ОСОБА_1. з 1999
року по 2001 рік
проживав разом із мамоюОСОБА_8 і в даній довідці не зазначено, що він постійно
за нею доглядав. Тобто позивач пропустив строки позовної давності без поважних
причин і після 1999 року, і
після жовтня 2003 року.

Інших належних
та допустимих доказів, які б підтвердили поважність причин пропуску позовної
давності позивач не надав суду.

Вказані вище
обставини стверджується взаємним зв'язком наявних у справі доказів, досліджених
судом, у їх сукупності.

Враховуючи
викладені вище обставини суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню і
в позові ОСОБА_1. до ОСОБА_2 третьої особи на стороні відповідача без
самостійних вимог - виконавчого
комітету Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області
про визнання заповіту недійсним слід відмовити повністю в зв'язку із пропуском
позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

На підставі
викладеного вище, керуючись ст. 71,75,76,79,80
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року, п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, ст. ст. 2, 3, 8, 10, 15, 79, 88, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог

6

- виконавчого
комітету Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області
про визнання заповіту недійсним відмовити повністю в зв'язку із пропуском
позивачем строку звернення до суду без поважних причин .

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набере законної після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набере законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга, на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.

Суддя:

Копія. З
оригіналом згідно: