Справа № 22ц-599/07                   Головуючий в суді 1 інстанції: Шаргоровська В.І.
Доповідач: Карайван Т.Д.
УХВАЛА

Іменем
України

1 лютого 2007 року Апеляційний суд луганської області в
складі:

Головуючого: Карайван Т.Д.

Суддів: Коротенко С.В., Дмитрієвої Л.Д.

При секретарі: Стехіній Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Луганську цивільну справу по апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України на рішення Стаханівського
міського суду Луганської області від 10 жовтня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства "Обласна дирекція
"Луганськвуглереструктуризація" та відділення виконавчої дирекції
Фонду СНС України в м.Стаханові про перерахунок сум відшкодування шкоди
щомісячних страхових виплат та стягнення недоплачених сум,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2005
року позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. В обґрунтування позовних
вимог посилався на те,що він працював на шахті "Бежанівська" в/о
"Стахановвугілля" в якості підземного електрослюсаря. За період
отримав професійне захворювання -пневмоконіоз.

8 січня 1993
року рішенням МСЕК йому була встановлена стійка втрата профпрацездатності у
розмірі 60% безстроково. Шахта "Бежанівська" а потім її правонаступник-
ДП "Обласна дирекція "Луганськвуглереструктуризація" не провели перерахунок сум відшкодування шкоди у
відповідності з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України №276 від
26 травня 1992 року.

Позивач вважає,
що перерахунок сум відшкодування шкоди у зв"язку з втратою ним
працездатності необхідно було розраховувати наступним чином  середній заработок за його професією підземного
електрослюсаря за січень-квітень 1992 року складав 7574 крб. Його треба було
збільшити на 4202; коефіцієнт зросту тарифних ставок та окладів з 1 травня 1992 року по 1 червня 1996 року. Потім поділивши
отриману суму на 100000, виходить середній заробіток позивача для обчислення
60% втрати працездатності.

В результаті
такого підрахунку отримується сума 190 грн.96 коп. Зазначену суму на думку
позивача він повинен був отримувати в період з 1 червня 1996 року по 1 серпня
2001 року, що складає 11839 грн.52 коп. а фактично отримав 6145 грн. 36 коп.
Таким чином він недоотримав у рахунок відшкодування шкоди 5694 грн.16 коп., які
просить стягнути з ДП ОД "Луганськвуглереструктуризація", як
правонаступника шахти "Бежанівська" в/о "Стахановвугілля".

Під час передачі
особистої справи позивача у відділення виконавчої дирекції Фонду  СНВ
України  в  м.Стаханові для подальшої виплати відшкодування
втрати

2

працездатності середній заробіток позивача був зазначений в сумі 129,60
грн. і саме з цієї суми позивачу далі вже відділення виконавчої дирекції
Фонду СНВ України в м.Стаханові продовжило
нарахування та виплату відшкодування втрати працездатності.

Позивач просив суд зобов"язати відділення виконавчої дирекції фонду
СНВ України в Луганській області провести перерахунок щомісячних страхових
виплат з 1 серпня 2001 року - часу отримання
справи позивача на виконання виходячи з суми 190 грн.96 коп. та виплатити не донараховану суму відшкодування втрати
працездатності з 1 серпня 2001 року по теперішній час.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1

задоволені
частково.       Суд       стягнув       ^
ДД       "Обласна      дирекція

"Лугансьвуглереструктуризація"
на користь ОСОБА_1 5694 грн. 16 коп. в рахунок виплати недоплаченої суми
відшкодування шкоди внаслідок втрати здоров"я за період з 1
червня 1996 року по 1 серпня 2001 року.

Суд зобов"язав відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України в м.Стаханові провести перерахунок щомісячних страхових
виплат з 1 серпня 2001 року з розрахунку суми 190 грн.96 коп.

В частині стягнення недоплаченої суми судом відмовлено у зв"язку з недоведеністю
суми і особи з якої вона повинна бути стягнута.

Суд стягнув з відповідача судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В апеляційній скарзі відділення ВД Фонду СНВ України в м.Стаханові просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволені
позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши
доповідача, осіб, які приймають участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги
апеляційний суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню .

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам, на Які сторони посилалися в суді першої
інстанції. суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин
і закон, який їх регулює.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що в порушення п.п. 9,21-22,28 Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров"я, пов"язаним
з виконанням ним трудових обов"язків" та Постанови КМУ №276 від 26 травня 1992 року розмір щомісячної страхової виплати
підприємством був призначений ОСОБА_1 у меншому розмірі ніж передбачено
законом, а тому дійшов висновку, що він має право на
перерахування цих виплат і отримання різниці не донарахованих та не отриманих щомісячних страхових платежів, як від
підприємства ДП ОД "Луганськвуглереструктуризація"  так
і  від     відділення
ВД  Фонду  СНВ
України  в

3

м.Стаханові, починаючи з 1 серпня
2001 року, з урахуванням коефіцієнтів, які застосовувались раніше і з
послідуючим перерахунком відповідно до діючого -законодавства., при цьому суд навів на підтвердження своїх висновків
докази, які є у справі, та які належним чином
досліджені, послався на Закон, який регулює виниклі правовідносини, та навів
відповідні розрахунки, заперечень проти яких відповідачем не надано.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для виводу, що судом при розгляді справи порушені
або неправильно застосовані норми матеріального чи
процесуального права, тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст..ст..307,308,314,316
ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Стаханові відхилити.

Рішення Стаханівського міського суду від 10 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, та може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
моменту її проголошення.