Справа № 22ц- 744                                                 Головуючий
в 1 інстанції: Рибцова Л.І.
Категорія                                                                                       Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11
квітня  2007 року Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого: Луганської В.М. суддів: Маляренко І.Б., Галан Н.М. при секретарі:
Дорошенко Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Артемівського районного суду м. Луганська від 19 грудня 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди, суми індексу інфляції,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2006 року ОСОБА_1. звернувся з зазначеним позовом в обгрунтування
якого зазначив, що рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 16 березня
2000 року з ОСОБА_2. стягнуто на його користь 20 326,20 грн. За час виконання
судового рішення мінялись виконавці, не бажали займатися його справою, рішенні
суду не виконувалось. Відповідачка не виплачувала йому борг і після винесення
судового рішення, чим причинила йому моральні страждання. Крім того у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заборгованості в сумі 13 559, 91 грн. ця сума підлягає
індексації. Просив суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 2 000
грн., та 7 878, 30 грн. сум інфляції.

Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 19 грудня 2006 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за необґрунтованістю.

З даним рішенням не згоден позивач, в апеляційній скарзі
просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення про
задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини справи.

ОСОБА_2 в
судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, просить рішення суду залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів судової палати вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням Артемівського районного суду м. Луганська
від 16.03.2000 року на користь ОСОБА_1. з ОСОБА_2. було стягнуто боргів сумі 19
312, 30 грн., та за просрочку
виконання грошового зобов'язання 1 013, 90 грн., а всьго 20 326, 20 грн.
(а.с. 22). Рішення суду знаходилось на виконанні в державні виконавчій службі
Артемівського управління юстиції, що підтверджується письмовими доказами.
Позивач неодноразово звертався до управління юстиції з приводу виконання
зазначеного рішення, ухвалою Артемівського районного суду м. Луганська від
19.04.2004 року виконавче провадження було зупинено, в зв'зку з розглядом
позовної заяви ОСОБА_2. (а.с.36), рішення Артемівського районного суду від
16.03.2000 року . виконано в грудні 2005 року

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів судової палати вважає, що суд першої інстанції правильно
дійшов висновку, що позов ОСОБА_1. про стягнення моральної шкоди з відповідача
необгрунтований.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач не надав
суду доказів якими саме неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода
при виконанні рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 16.03.2000
року. Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що звернення відповідачки
з заявою у суд про надання розстрочки виконання рішення, зупинення виконавчого
провадження, звернення до суду з позовною заявою про визнання договору
купівлі-продажу квартири не можуть розцінюватись як неправомірними,
оскільки   такі дії не суперечать діючому
законодавству.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що заявлені вимоги
позивача в частині стягнення сум індексу інфляції із сум при виконання судового
рішення безпідставні, оскільки ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає стягнення з
боржника суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, грошове
зобов'язання припинено, оскільки суми по грошовому зобов'язанню стягнуті
рішенням Артемівського районного суду від 16.03.2000 року, за таких обставин
підстав для стягнення сум інфляції не ма.

Колегія судців судової палати приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування не має

Керуючись 218,
п.1ч.1ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 19 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з моменту її проголошення безпосередньо до
Верховного Суду України.