АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02
квітня 2007 року.                                                                                                                   м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів             - Варикапи О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі -
Переверзевій Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 , Молодіжненської с/ради "Про визнання приватизації
земельної ділянки незаконною та договору купівлі-продажу земельної ділянки
недійсним", за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 10 січня 2007 року, -

встановила:

В червні
2006 р. позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила,
що вона з відповідачем ОСОБА_2знаходилася в шлюбу  з 1984 по 1995 рік.

В період
шлюбу їх сім'ї Молодіжненською с/радою Овідіопольського району Одеської області
була надана в користування для індивідуального будівництва земельна ділянка
площею 0.11.6 га, яка розміщена на АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка була
оформлена на ім'я її колишнього чоловіка ОСОБА_2 - відповідача по справі. В
1995 р. вона розірвала шлюб з ОСОБА_2., але продовжувала обробляти спірну
земельну ділянку. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 за згодою Молодіжненської
с/ради, без її згоди приватизував спірну земельну ділянку, а потім продав її
ОСОБА_3 - відповідачу по справі. Вважала, що як приватизація так і договір
купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки носять незаконний характер,
оскільки протирічать ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю та ст.81.86.89.90
ЗК України, тому просила суд визнати незаконним рішення №228 від 31.10.2003 р.
про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2. та визнати незаконним
договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, укладений відповідачами
ОСОБА_2та ОСОБА_3. В судовому засіданні ОСОБА_1. свої вимоги підтримала.

Відповідач
ОСОБА_2 та представник відповідача-Молодіжненської с/ради в судове засідання не
з'явилися. Про час та місце слухання справи відповідачі сповіщені належним
чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Причини неявки
суду не повідомили, в зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у
відсутність відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача - Молодіжненської с/ради.

Справа №
22ц-1731/2007р

2

Відповідач
ОСОБА_3. позов не
визнав і пояснив, що земельну ділянку він купив на законних підставах. Договір
посвідчувався нотаріусом і при його посвідчені не було допущено порушень, які
могли б стати підставою для визнання договору недійсним.

Третя
особа на стороні відповідача-приватний нотаріус Овідіопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_4. в своїй письмовій заяві направленій до суду позов
не визнала і просила суд слухати справу у її відсутність.

Рішенням
Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 січня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , Молодіжненської с/ради „Про
визнання незаконним рішення IX сесії ХХІ У скликання Молодіжненської с/ради ,
Овідіопольського района,
Одеської області № 228 про приватизацію земельної ділянки, яка розміщена на
АДРЕСА_1 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки
АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який посвідчений 22 червня 2004
року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу,
Одеської області ОСОБА_4. за реєстром № 1309 - відмовлено

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення, яким задовольнити позивні вимоги позивачці.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах скарги і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і не оспорюється
позивачкою, що спірна земельна

ділянка, за час її спільного шлюбу з відповідачем
ОСОБА_2., ними набута не була, а була

тільки надана їм в користування державою в особі
Молодіжненської с/ради. Відповідач ОСОБА_2

набув права
власності на спірну земельну ділянку тільки 28 травня 2004 p., тобто
після

одержання Державного акта про право власності на земельну
ділянку, виданого ОСОБА_2. на

підставі рішення ІХ сесії ХХІ У скликання Молодіжненської
с/ради від 31.10.2003 р. за №228, яке

відповідає вимогам ст.81 ч. 1 ЗК України, яка передбачає,
що громадяни України набувають права

власності на земельні ділянки на підставі:

г)
приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.
Названий Державний акт ОСОБА_2був отриманий через дев'ять років після
розірвання шлюбу з позивачкою , в зв'язку з чим земельна ділянка була його
приватною власністю, якою він міг розпорядитися на свій розсуд без будь-чиєї
згоди. Такою можливістю ОСОБА_2 розпорядився, і 22 червня 2004 р. уклав договір
купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого спірну земельну ділянку
продав ОСОБА_3. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом
Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_4. за реєєстровим № 1309
і відповідає вимогам ст.ст. 651,655,656,658 ЦК України. Доводи ж позивачки , що
і після розірвання шлюбу вона вела спільне господарство з відповідачем
ОСОБА_2до 2000 р. і тому має право на 1/2 частину спірної земельної ділянки суд
також не може взяти до уваги, оскільки ці доводи ні чим не підтвердженні і,
крім того, не мають правових підстав задоволення позову, так як приватизація
спірної земельної ділянки ОСОБА_2носила безоплатний характер, що є різновид
договору дарування за участю держави, а відповідно як до Кодексу про шлюб та
сім'ю, так і Сімейного Кодексу України майно, яке насувається внаслідок
дарування не є спільною власністю подружжя. При таких даних позов ОСОБА_1. і не
підлягає задоволенню.

Таким
чином колегія суду дійшла до висновку, що суд першої інстанції повно всебічно
розглянув матеріали, дав належну оцінку доказам які є у справі.

Враховуючи все
вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

2

Колегія
судів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду апеляційної скарги у розмірі 7,5 грн.

Керуючись ст.
ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 січня 2007 року по
справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Молодіжненської с/ради
"Про визнання приватизації земельної ділянки незаконною та договору
купівлі-продажу земельної ділянки недійсним "- залишити без змін.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду
апеляційної скарги у розмірі 7,5 грн.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо у Верховний Суд України
протягом двох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.