Справа №
22-2185/2007р.                                                          Головуючий в 1 інстанції Кут'я С.Д.
Категорія 39                                                                              Доповідач Стельмах Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Стельмах Н.С.,

суддів Звягінцевої О.М., Денисенко Л.Л., при секретарі Алексєєвій Г.Є., розглянув у відкритому судовому судовому засіданні
в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецького національного
технічного універсітету про належне
оформлення дубліката трудової книжки, встановлення назви роботи, стягнення середнього заробітку за
час затримки видачи трудової книжки
та остаточного розрахунку, відшкодування моральної шкоди і

встановив:

в апеляційних скаргах ОСОБА_1 оспорює обгрунтованість судового рішення та додаткового рішення, якими вказаний позов задоволено
частково, і ставить питання про їх скасування, із
частковим задоволенням позову в частині внесення до трудової книжки запису про фактично виконувану роботу та сплату остаточного
розрахунку і направленням на новий розгляд в іншій
частині позову, оскільки вважає, що судове рішення сфальсіфіковано за замовленням
ДНТУ з фальсифікуванням документів.

Крім того, в скарзі ставиться питання щодо скасування судових ухвал від 30 квітня 2003 року про об'єднання всіх позовів в одне
провадження та від 29 березня 2006 року про відмову в задоволенні
заяви щодо залучення до участі в розгляді справи співвідповідачем Міністерства освіти та науки України, як
незаконних.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги і просила про її задоволення, скасування судового
рішення та додаткового рішення із частковим задоволенням позову та поверненням
справи на новий розгляд в частині інших вимог.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

4 березня 2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до
відповідача і зазначала, що відповідно до судового рішення від 4 травня 2001
року відповідач 6 серпня 2001 року запропонував їй
отримати дублікат її трудової книжки, в якому не було запису про
перейменування ДІЛ в ДДТУ, від чого вона відмовилася.

Відповідачем було виготовлено 4 дублікати її трудової книжки, з яких вона
не отримала жодного.

2

Оскільки має
місце затримка видачі дубліката трудової книжки то вона просила суд ухвалити
рішення, яким поновити номер бланку дублікату її трудової книжки з записом про
перейменування ДШ в ДДТУ, видати їй дублікат з одним з визначених нею номерів
та що вміщує запис про перейменування ДШ в ДДТУ, визнати недійсними та знищити
всі інші дублікати її трудової книжки, визначити новий день її звільнення,
змінити формулювання причини її звільнення з роботи, стягнути середній
заробіток за час затримки видачи дублікату трудової книжки та у відшкодування
моральної шкоди стягнути з відповідача на її користь 5 мінімальних заробітних плат.

В іншій позовній
заяві від 4 березня 2003 року (а.с.7) позивачка ОСОБА_1 просила суд ухвалити
рішення, яким встановити назву фактичну,виконуваної нею роботи за переліком її
дійсних обов'язків і внести відповідний звапис до дублікату її трудової книжки,
оскільки в ній визначено, що вона працювала старшим лаборантом кафедри
управління та АГД, але такої назви робота немає в Единій державній класифікації
і вона фактично ніколи не проводила лабораторних робіт.

Вона також
просила призначити за це грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі 5
мінімальних зарплат за кожний місяць заподіяння шкоди та повторити запис з
дубліката в трудовій книжці у картці за формою Т-2.

В позовній заяві
від 2 квітня 2003 р. (а.с. 10-11) позивачка ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення,
яким зобов'язати відповідача виписати їй новий дублікат трудової книжки, а за
визначечним нею номером визнати недійсним та знищити, внести в новий дублікат
запис про ЇЇ роботу на Полтавському заводі „Знамя", заповнити дублікат трудової книжки
одночасно українською та російською мовами, повторити всі записи в картці за
формою Т-2, з якою ознайомити її під розпис і залишити у відповідача, стягнути
на ЇЇ користь середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок
фальсіфікування дублікату трудової книжки, змінити дату та формулювання причин
звільнення у зв'язку з затримкою видачи правильно оформленого дубліката
трудової книжки, стягнути у відшкодування моральної шкоди 5 мінімальних
заробітних плат за кожен місяць заподіяння шкоди.

В позовній заяві
від 2 квітня 2003 року (а.с. 14) позивачка ОСОБА_1 просила суд визнати її
такою, що працює в ДШ, стягнути з відповідача ДПІ заробітну плату, стягнути на
її користь моральну шкоду в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за кожний
місяць заподіяння шкоди, починаючи з місяця, в який було припинено виплату їй
зарплати, як працівнику ДШ.

В позовній заяві від 2 квітня 2003 р (а.с. 17-18) позивачка ОСОБА_1 просила

суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно утримані з її
зарплати внести

до профспілки ДДТУ, оскільки вона була членом профспілки ДШ, а не ДДТУ, а

також середній заробіток за час затримки розрахунку з відрахуванням
отриманих

нею 24,01 грн. та суми заробітної плати, отриманої в ДПІ і призначити

відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 мінімальних зарплат за кожний
місяць

заподіяння шкоди, починаючи з серпня 2000 р.

В заяві від 23.03.2006 р. (а.с.
124-125) позивачка Руденко просила суд залучити   . до участі в розгляді справи 3-ю особою з
боку відповідача профспілку ДНТУ та як співвідповідача Міністерство освіти і
науки України.

Ухвалою судді
Ворошиловського районного суду м. Донецька від ЗО квітня 2003 року (а.с. 19)
всі позови об'єднано в одне провадження.

3

Ухвалою судді Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29 березня 2006 року (ас; 14) відмовлено в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про залучення 3-ю особою? профспілку та
співвідповідачем Міністерство освіти і науки України.

Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 5 грудня 2006 року (а.с. 175) закрито провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 про видачу дублікату трудової книжки, визнання
недійсним дублікату трудової книжки на бланку
№03396394, внесення запису про роботу позивачки на Полтавському заводі „Знамя", вчинення записів російською та українською мовами та
відшкодування моральної шкоди закрито за набранням законної сили
судовим рішенням від 27.12.2005 р. з того ж предмету спору між тими ж сторонами.      .

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 5 грудня 2006 року та додатковим рішенням від 29 грудня 2006 року позов
задоволено частково, зобов'язано ДНТУ внести запис в
дублікат трудової книжки ОСОБА_1 про перейменування
ДПІ на Донецький державний технічний універсітет та відповідний запис в
картку за формою Т-2.

В задоволенні інших вимог
відмовлено.

Апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1
постанови „Про судове рішення" № 11 від 29
грудня 1976 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обгрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки суду про встановленні обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 48 КЗпП України до трудової книжки заносяться відомості
про роботу.

При розгляді цієї справи судом встановлено, що позивачці було видано
дублікат трудової книжки, в якому не внесено
запис про перейменування Донецького політехнічного
інституту на Донецький державний технічний універсітет відповідно до
наказу №-11 від 6.09.1993 року.

Тому суд відповідно до вимог закону задовольнив позовні вимоги в цій
частині і зобов'язав відповідача внести
відповідний запис в дублікат трудової книжки позивачки.

Судовим рішенням від 27 грудня 2005 року, що набрало законної сили, встановлено факт створення Донецького державного технічного
універсітету на базі Донецького політехнічного інституту і той факт, що
позивачка продовжила трудові відносини з вказаним учбовим закладом, в якому працювала
до звільнення 8.08.2000 року (а.с. 161-162).

4

За таких обставин та відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України вказані факти не
повинні були доказуваться при розгляді цієї справи і. суд відмовлячи в задоволенні позову щодо стягнення заробітної
плати, не отриманої в Дії! з часу його перетворення, обгрунтовано виходив з
вказаних фактів, як з вже встановлених.

Крім того,
при розгляді справи суд встановив, що при звільненні з ОСОБА_1 було своєчасно і
в повному обсязі проведено розрахунок та видано трудову книжку, у зв'язку з чим є обгрунтованим висновок суду щодо
відсутності підстав для задоволення позову про стягнення
несплачених сум компенсації за невикористану відпустку та заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної
шкоди, завданої такими незаконними діями відповідача.

Що стосується всіх інших вимог, у тому числі пов'язаних з отриманням позивачкою
дублікату трудової книжки, заповненої з помилкою, що не перешкоджала працевлапггуваншо позивачки та з тим, що позивачка до
звільнення залишалася членом
профспілки ДШ, то суд дійшов правильного висновку, що всі вони не
грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Апеляційний суд також вважає, що ухвали судді від 30 квітня 2003 року та 29 березня 2006 року постановлено відповідно до вимог цивільно-процесуального закону і
тому суд обгрунтовано відмовив в їх скасуванні.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї
справи норм матеріального чи процесуального права та
невідповідності висновків суду обставинам справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення, додаткового
рішення та судових ухвал немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, апеляційний суд.

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Ворошиловського районного суду
м. Донецька від 5 грудня 2006 року та додаткове рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 29 грудня 2006 року, ухвали Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 30 квітня 2003 року та 29 березня
2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.