Справа № 22-361
2007                                     Головуючий
Категорія - 33                                                     Доповідач
РІШЕННЯ Іменем України

20
березня   2007
року   колегія   суддів
судової   палати   в
цивільних   справах апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Бубличенко В.П.

суддів                     Голованя A.M.

Сукач Т.О. при
секретарі      Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1до виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7про приватизацію земельної ділянки, заборону проїзду
транспорту, відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційними
скаргами виконкому Кіровоградської міської ради та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2003 року і

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2002 року
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради третіми особами вказував: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7про приватизацію земельної ділянки, що знаходиться між
АДРЕСА_1, заборону проїзду транспорт між зазначеними будинками та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Зазначав, що він неодноразово звертався до
виконкому міської ради із заявами про приватизацію зазначеної земельної ділянки
та облаштування тупикового провулку, оскільки проїзд транспорту між АДРЕСА_1 підвищує
загазованість повітря, що в свою чергу негативно впливає на стан здоров*я
членів його сім'ї. Його заяви міськвиконкомом залишені без задоволення.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2003
року позов задоволено частково. Суд заборонив проїзд між АДРЕСА_1 всіх
видів транспорту, визнавши, що провулок Гранітний є тупиковим з влаштуванням
між зазначеними будинками пішохідного проходу шириною 1,8м з однаковим
віддаленням від середини наявного провулку, тобто по 0,9. В задоволенні
інших вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній
скарзі виконавчий комітет Кіровоградської міської ради просить скасувати
рішення суду і ухвалити нове. Посилається на те, що рішення суду ухвалене з
порушенням вимог матеріального і процесуального права. Крім того, суд вийшов за
межі своїх повноважень, вирішивши питання, що законом віднесенні до компетенції
міської ради.

Треті особи в
апеляційній скарзі ставлять питання про скасування рішення суду і закриття
провадження в справі, оскільки в задоволенні таких же вимог позивачу відмовлено
рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2002 року.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_1 який проти доводів апеляційних скарг заперечував, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині задоволення позову
ОСОБА_1 з таких підстав.

Із матеріалів
справи вбачається, що рішенням виконкому Кіровоградської міської ради № 277 від 22.04.1963 року затверджено
проект перепланування кварталу №
398 з прорізкою провулку Гранітного. Управління головного архітектора міста
було зобов'язане прорізати затверджений провулок Гранітний в натурі (т.1, а.с.35-36).Рішення
виконкому виконане, про що свідчить викопіювання із матеріалів поквартальної
зйомки провулку Гранатного у м. Кіровограді (т.1, а.с.34).

Відповідно до
п.42 ч.1 ст.26
Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.5,14 Закону України «Про
основи містобудування», ст.ст.10,13 Закону України «Про планування та забудову
територій» питання щодо затвердження генеральних та детальних планів забудови
населених пунктів, якими, зокрема, визначається розташування вулиць, проїздів,
пішохідних зон, відноситься до виключної компетенції міських рад.

Встановлено, що
позивач неодноразово звертався до виконкому Кіровоградської міської ради,
спеціально уповноважених ним органів з питань містобудування та архітектури з
проханням закрити провулок Гранітний, що знаходиться між АДРЕСА_1як такий, що
не відповідає нормам п.п.322,
325 ДБН та надати йому дозвіл на приватизацію частини земельної ділянка
зайнятої під провулком (т.1,а.с.22, 104,
132,134,241). Жителі провулку Гранітного (треті особи в даній справі)
теж неодноразово зверталися із колективними скаргами на самовільні дії позивача
по перекриттю провулка та збільшенню ним своєї присадибної ділянки за його
рахунок (т.1,а.с.
174-181).

Управлінням
містобудування, архітектури, екології та земельних відносин виконкому
Кіровоградської міської ради було проведено обстеження провулку і зроблено
висновок про неможливість його перекриття і влаштування тупика, оскільки це
суперечить вимогам ДБН 360-92
* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».
Влаштування провулку обумовлене планувальною необхідністю при проектуванні
кварталу (т.2, а.с.35). Про
прийняте рішення позивач був повідомлений, про що свідчать документи надані ним
до суду апеляційної ін станції.

З урахуванням
наведеного колегія суддів дійшла висновку, що позивачу . обгрунтовано
було відмовлено в задоволенні заяви про перекриття провулку Гранітного та
влаштування тупика. Вирішуючи це питання органи місцевого самоврядування діяли
в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, тому у
суду не було передбачених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_1 і
закриття проїзду транспорту по провулку Гранітному між АДРЕСА_1 по вул.
Курганній та визнання його тупиковим. Рішення суду в цій частині суперечить
вимогам матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Порушення норм
матеріального права відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового про
відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 про закриття проїзду між АДРЕСА_1( провулок
Гранітний) у м. Кіровограді, оскільки такі вимоги не грунтуються на законі.

Суд відмовив
позивачу в задоволенні позову в частині приватизації земельної ділянки,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, притягнення до адміністративної
відповідальності винних осіб міськвиконкому і рішення суду в цій частині ним не
оскаржене.

На підставі п.42
ч.1 ст.26
Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.5,14 Закону України «Про
основи містобудування», ст.ст.10,13 Закону України «Про планування та забудову
територій», керуючись ст.ст. 307,
308, 309, 313, 314. 316 ЦПК

України,   колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних   справах
апеляційного   суду Кіровоградської
області, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги виконкому Кіровоградської міської ради та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
задовольнити частково.

Рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2003
року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1

Відмовити ОСОБА_1в задоволенні вимог до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
заборону проїзду всіх видів транспорту між АДРЕСА_1

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців, починаючи з 20 березня 2007 року.