У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                      26
вересня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського районного
суду Харківської області від 3 травня 2007 року та рішення Апеляційного суду
Харківської області від 16 липня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Валківського комунального підприємства "Виробниче житлово-комунальне
господарство", приватного підприємства "Теплокомунсервіс", треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона з 1983 року працювала на посаді
рахівника у відповідача, а з 1989 року на посаді бухгалтера-рахівника.

Наказом від 6 грудня 2004 року №
91-к вона була звільнена з посади бухгалтера-рахівника у зв'язку із скороченням
займаної нею посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Указаний наказ вона отримала тільки
в серпні 2006 року. Також їй стало відомо, що вказана посада не скорочувалася,
тому вважала, що зазначений факт відповідач від неї приховав й при
звільненні  не повідомив про можливість
переведення на роботу на цю посаду в приватне підприємство "Теплокомунсервіс".

Посилаючись на те,  що звільнення її було незаконним та діями
відповідача їй завдана шкода, яка полягає в тому, що вона втратила заробіток,
просила поновити її на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу та на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн..

Рішенням Валківського районного
суду Харківської області від 3 травня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж
районного суду від 12 червня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1  судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 16 липня 2007 року зазначене рішення суду першої
інстанції від 3 травня 2007 року залишено без змін,  додаткове рішення цього ж суду від 12 червня
2007 року скасовано.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень й передачу справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до Валківського комунального підприємства "Виробниче
житлово-комунальне господарство", приватного підприємства
"Теплокомунсервіс", треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Валківського районного суду Харківської області від 3 травня 2007 року та рішення
Апеляційного суду Харківської області від 16 липня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема