Справа №2-2961/07
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2007 р.
м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області

у складі
головуючого - одноособово судді Ступакової І.Г.

при
секретарі Калініної О.С

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Білгород -Дністровському цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним і
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання договору купівлі -
продажу дійсним і визнання права власності на відчужуване майно за договором,
вказуючи, що 06 лютого 2007 року між ним і відповідачкою був укладений договір
купівлі - продажу, який не був нотаріально засвідчений, хоча всі істотні умови
угоди з обох сторін були виконані повністю та належним чином. Наслідком не
завірення нотаріально договору стала його недійсність, що спричинило порушенню
майнових прав позивача, які він має намір на даний час реалізувати, в зв'язку з
чим звертається до суду. Відповідачка в попередньому судовому засіданні з
позовом погодилась заперечень проти позову не має, пояснивши, що в дійсності
договір укладений 06.02.2007 року між нею та позивачем не був нотаріально
засвідчений, хоча спору щодо виконання істотних умов за договором не має,
оскільки нею було передано спірне майно у
власність позивача, за яке вона отримала безпосередньо від позивача гроші.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У попередньому судовому
засіданні встановлено, що 06 лютого 2007 року в м.Білгород-Дністровському між
позивачем і відповідачкою у письмовій формі був укладений договір купівлі
-продажу нерухомого майна, згідно якого відповідачка продала, а позивач купив
земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,065 га, розташовану на території Шабівської
сільської ради в об'єднаному садовому масиві "Прибрежне" за цільовим
призначенням - ведення садівництва, за яку позивачем була цілком здійснена
обумовлена оплата, що підтверджується п. 2.2 зазначеного договору (а.с. 6-7).
Відчужена земельна ділянка належала відповідачці до часу її продажу на праві
приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну
ділянку серії ОД № 040973, виданого Білгород-Дністровською райдержадміністрацією
07.10.2004 року (а.с. 9). Згідно ст. 655 ЦК
України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього
певну грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх
істотних умов, а саме: відповідачкою була передана, а позивачем прийнята у свою
власність земельна ділянка зі здійсненням за неї повного розрахунку. Внаслідок
того, що договір був укладений з порушенням встановленої ст.ст. 209, 657 ЦК України для
нього форми, а саме: не був нотаріально засвідчений, через відмову
відповідачки, даний факт став перешкодою
позивачу в оформленні його майнових прав та підставою для визнання укладеного
договору недійсним. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо
сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. На даний час позивач повністю розпоряджається придбаною
земельною ділянкою, розташованої на території Шабівської сільської ради в
об'єднаному садовому масиві "Прибрежне" на свій розсуд, прийняв її у
своє володіння та користування, що являється складовою права власності на яке
позивач має право, як суб'єкт права приватної власності відповідно до ст. ст.
317, 318, 325 ЦК України.
Відповідно до ст. 334 ЦК
України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передання майно, якщо інше не встановлено договором або законом. Право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

2

Згідно ст.
373 ЦК України право власності на
(земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник
земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її
цільового призначення.

Згідно п. "а" ст. 81 Земельного Кодексу України
громадяни України набувають права власності на земельні ділянки
на підставі придбання за договором купівлі - продажу, даруванні, міни, іншими
цивільно - правовими угодами.

У відповідності
зі ст. 12 п.2 Закону України «Про власність» громадянин набуває право власності
на майно отримане внаслідок укладення інших договорів, не заборонених законом.

Враховуючи
вищевикладене, а також, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди в
добровільному порядку по справжній волі, що не заперечується сторонами, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1про визнання дійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки, укладеного 06.02.2007
року між ОСОБА_2та ОСОБА_1, визнавши за останнім право власності на
земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,065 га, розташовану на території Шабівської
сільської ради в об'єднаному садовому масиві "Прибрежне", надану для
ведення садівництва на підставі державного акту на право власності на земельну
ділянку серії ОД № 040973, виданого Білгород-Дністровською
райдержадміністрацією 07.10.2004 року обґрунтованими і таким, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 41 Конституції України, ст. ст. 209, 220, 317, 318,
325, 334, 373, 526, 530, 638, 655, 657 ЦК
Україна, ст. 81 Земельного Кодексу України, ст. 12 п.2 Закону України «Про
власність», ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 213, 214- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права
власності - задовольнити.

Визнати договір
купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 06.02.2007 року між ОСОБА_2та
ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2продала, а ОСОБА_1купив земельну ділянку № НОМЕР_1
площею 0,065 га, розташовану на території Шабівської сільської ради в
об'єднаному садовому масиві "Прибрежне", надану для ведення
садівництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку
серії ОД № 040973, виданого Білгород-Дністровською райдержадміністрацією
07.10.2004 року - дійсним.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,065 га,
розташовану на території Шабівської сільської ради в об'єднаному садовому
масиві "Прибрежне", надану ведення садівництва на підставі державного
акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 040973, виданого
Білгород-Дністровською райдержадміністрацією 07.10.2004 року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20- днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.