Справа № 22ц-628/2007                                       Головуючий у
Категорія - цивільна      Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року                                                                                      м.
Чернігів

Апеляційний  суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді: Лакізи Г.П.

суддів:                                 Редьки А.Г.,
Шарапової ОЛ.,

при секретарі:                     Вареник О.М.

з участю:
представника відповідача Комунального підприємства "Міськсвітло"
Карпенка В.К. та представника третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 -
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою Комунального підприємства "Міськсвітло" на рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 24 січня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1до Комунального підприємства "Міськсвітло", треті особи -
виконавчий комітет Прилуцької міської ради, ОСОБА_2, про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

У лютому 2007 року КП "Міськсвітло" звернулося
до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 24 січня 2007 року і постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Свої вимоги мотивує тим, що,
вирішуючи спір по суті, суд не застосував вимоги закону та подзаконного акту, а
саме: п.5.2, 5.3 Технічних правил, які безпосередньо вказують на те, що оцінка
транспортно-експлуатаційного стану міських вулиць та доріг визначають
експертним шляхом, а взяв за основу тільки притягнення до адміністративної
відповідальності колишнього директора КП "Міськсвітло", довідку ДАІ
та дійшов висновку про те, що така обставина як неналежна робота світлофора в
суді доведена і вина в цьому КП "Міськсвітло". Розмір заподіяної
матеріальної шкоди визначений звітом про незалежну оцінку матеріальних  збитків,
проведеною  суб"єктом  оціночної
діяльності  ФДМ

України,
а не судовим експертом. Під час розгляду справи суд першої інстанції належним
чином не дослідив причинно-наслідкового зв"язку між діями відповідача та
нанесеною шкодою позивачу. Апелянт вважає, що він провів всі залежні від нього
заходи для запобігання провопорушенню, а факт перегорання електричних ламп
являється виключно збігом обставин, на які відповідач вплинути не міг. Крім
того, суд допустив порушення процесуальних норм права, оскільки на відповідача
поклали судові витрати майже 100%.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.
Стягнуто з КП "Міськсвітло" в користь ОСОБА_1 9665, 54 грн. в рахунок
відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля, 1000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, 71,40 грн. в рахунок відшкодування витрат,
понесених на сплату судового збору при подачі позову до суду і 30 грн. в
рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, 500 грн. в рахунок відшкодування
витрат, понесених на оплату послуг адвоката, а всього стягнуто 11266 грн. 94
коп. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з КП
"Міськсвітло" на користь держави 45 грн. 65 коп. недоплаченого
судового збору.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача
підтримав апеляційну скаргу; представник третьої особи на стороні позивача
вважав рішення місцевого суду законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода
сталась в зв'язку з тим, що на двох стійках світлофору на перехресті вул.
Гімназична - Костянтинівська не працювали червоні сигнали, що за належну роботу
світлофорних об'єктів відповідальність несе саме КП „Міськсвітло", яке і є
винною у ДТП особою..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши доводи скарги та матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що 26.04.2006р. на перехресті вулиць Гімназична -
Костянтинівська в м.Прилуки сталась ДТП, в результаті якої зіткнулися
автомобіль ВАЗ-21104, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в
напрямку з вул.Київська на вул.1 Травня, та автомобіль Москвич 2140, д.н.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по вул. Костянтинівській зі
сторони вул.Садова в напрямку вулЛСотляревська.

Вказана ДТП сталася в зв"язку з тим, що з боку водія
ОСОБА_1, який рухався по другорядній дорозі, горіло зелене світло світлофора, а
з боку водія ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, на світлофорі не горіло
червоне світло, а тому він рухався по дорозі, керуючись дорожніми знаками, які
маються на перехресті: з його сторони був дорожній знак "головна
дорога". Саме внаслідок того, що не працював світлофор, І сталося зіткнення
автомобілів. Даний факт підтверджується протоколами огляду місця ДТП, схемою ДТП, постановою про
відмову в порушенні кримінальної справи з висновком про те, що зіткнення
сталось внаслідок того, що світлофорний обєкт працював в несправному стані,
актом комплексного обстеження вулично-шляхової мережі від 26.04.2006 p., протоколом про
адміністративне правопорушення   та   постановою
про   притягнення   до
адміністративної

відповідальності начальника КП "Міськсвітло"
Харечко А.С. за ст. 140 ч.4 КУпАП - за порушення правил, норм і стандартів щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні шляхової споруди
(світлофора), внаслідок чого 26.04.2006 р. сталася ДТП.

Відповідно до Статуту КП "Міськсвітло"
(а.с.61-67) одним з предметів діяльності підприємства є експлуатація
світлофорних об"єктів. Підприємство зобов"язано надавати якісні
послуги та роботи, передбачені Статутом. Крім того, згідно договору про спільну
експлуатацію світлофорних об"єктів (а.с.140-142) КП
"Міськсвітло" зобов"язується забезпечити відповідно до технічних
вимог та вказівок СМЕП експлуатацію, утримання та ремонт світлофорних
об"єктів на території м.Прилуки. Таким чином, функції КП
"Міськсвітло" щодо нагляду за станом світлофорів були виконані
неналежним чином, що і призвело до зіткнення автомобілів і, як наслідку, їх
пошкодження.

В даному випадку відсутня вина водіїв обох транспортних засобів, що
зіткнулись; винною у ДТП особою є КП "Міськсвітло", а тому суд першої
інстанції обгрунтовано стягнув шкоду саме з нього, що відповідає як положенням
ст. 1188 ЦК України про те, що шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, так і
положенням ст.ст. 1166,1167 ЦК України..

Посилання апелянта, що суд необгрунтовано стягнув матеріальну шкоду,
визначену Звітом про незалежну оцінку завданих збитків, не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки висновок спеціаліста є допустимим письмовим доказом, сторони
не заявляли клопотання про призначення експертизи, представник відповідач і в
засіданні апеляційного суду підтвердив, що підприємство не просило суд
призначити по справі експертизу. Отже, вказаний висновок спеціаліста про розмір
заподіяних позивачу збитків обгрунтованио взятий місцевим судом як належний та
допустимий доказ розміру заподіяної матеріальної шкоди..

Доводи апеляційної скарги про неправильне визначення
судом першої інстанції розміру судових витрат, що належить відшкодувати
позивачу, також є безпідставними, оскільки наведений КП „Міськсвітло"
розрахунок розподілу судових витрат суперечить положенням ч.І ст.88 ЦПК
України. Так, в розрахунок заявлених та задоволених по справі вимог апелянтом
включено суму матеріальної і моральної шкоди та судових витрат, хоч сума
судових витрат по справі взагалі не може включатись в такий розрахунок заявлених
та задоволених вимог, а розмір моральної шкоди не впливає на суму належного до
сплати державного мита.

Таким чином, судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 325
Цивільного процесуального Кодексу України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства
"Міськсвітло" відхилити.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 24 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.