Справа №22-ц-488/2007 p.                                      Головуючий
інстанції - Васянович
Категорія -21                                                             Суддя-доповідач  -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007
року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Сибільової
Л.О.   Дубровної В.В.,

з участю
секретаря судового засідання -
Рой Я.М.,

та осіб, які
беруть участь у справі -
позивачки ОСОБА_1. та її представника ОСОБА_2., відповідача ОСОБА_3. та його
представника ОСОБА_4.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської
області від 1 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Встановила:

В січні 2007 року ОСОБА_1.
звернулась з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3., посилаючись на те, що 6 грудня 2006
року о 14-00 год. в
м. Глухів на вул. Київсько-Московській на пішохідному тротуарі на неї скоїв
наїзд автомобіль ІЖ-2715 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача, який
не справився з керуванням автомобілем. їй були завдані легкі тілесні
ушкодження, в зв'язку з чим вона лікувалась у травматологічному відділенні
Глухівської ЦРЛ з 6 по 19 грудня 2006 року. У порушенні кримінальної справи
відносно відповідача було відмовлено, він був притягнутий до адміністративної
відповідальності та підданий штрафу в розмірі 40 гр.

Уточнивши
вимоги, просила стягнути на її користь витрати на лікування 304,57 гр., на
посилене харчування 210 гр., сплачені за догляд її неповнолітніх дітей 200 гр.,
на відшкодування моральної шкоди 2000 гр. та відшкодувати судові витрати.

Рішенням
Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 1 березня 2007 року позовні вимоги
задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_3. на
користь ОСОБА_1. 2000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди та 304,57
грн. витрат на лікування.

В задоволенні
вимог про стягнення 210 грн.
витрат на посилене харчування та 200
грн. на догляд за дітьми відмовлено за їх необґрунтованістю.

Стягнуто з
ОСОБА_3. на користь
ОСОБА_1. 58,50 грн.
витрат по сплаті судового збору, 7,5
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на
користь територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській
області 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Повернуто
ОСОБА_1. 242,5 грн.
зайве сплаченого державного мита.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3., посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить оскаржуване рішення змінити, стягнувши з
нього на відшкодування моральної шкоди 300
гр., та відмовити в стягненні матеріальної шкоди.

Вважає, що суд
не дав належної юридичної оцінки розписці позивачки про отримання нею від нього
під час перебування її у лікарні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 400 гр., а також
вказує, що суд в порушення ст.ст. 23,
1193 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди не взяв до уваги його
скрутний матеріальний стан та відсутність умислу під час скоєння ДТП.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та його представника, які
підтримали скаргу з викладених в ній мотивів, позивачки та її представника, які
заперечують проти скарги та вважають рішення суду вірним, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції -частковому
скасуванню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 6 грудня 2006 року близько 14 години ОСОБА_3., рухаючись на
автомобілі ІЖ - 2715, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Києво-Московській в м. Глухів, не впорався
з керуванням, заїхав на тротуар і здійснив наїзд на ОСОБА_1. В результаті ДТП
ОСОБА_1. отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку, забою і гематоми голови, перебувала на
стаціонарному лікуванні в травматологічному

2

відділенні
Глухівської ЦРЛ з 6 по 19 грудня  2006
року.   На її лікування було
витрачено 304,57 грн. Під
час перебування позивачки в лікарні відповідач сплатив їй 400 гр., що
підтверджується її розпискою.

Постановою
Глухівського МРВ УМВС України в Сумській області відмовлено в порушенні
кримінальної справи за фактом скоєння НОМЕР_1. ДТП в зв'язку з відсутністю в
його діях складу злочину.

Постановою
Глухівського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року відповідача у зв'язку
зі скоєнням вищевказаної ДТП притягнуто до адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 40 грн.

Зазначені
обставини сторонами не оспорюються.

Колегія суддів
вважає, що в частині вирішення спору про відшкодування матеріальної шкоди
висновок суду не відповідає обставинам справи.

Місцевий суд
прийшов до вірного висновку про те, що позивачка, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не
надала доказів про понесені нею під час лікування витрати на її додаткове
посилене харчування по 15
гр. в день на загальну суму 210
гр. та про сплату нею 200
гр. сторонній особі за догляд за її двома неповнолітніми дітьми, і
обґрунтовано відмовив їй в задоволенні позову в цій частині.

З огляду на
зазначене, враховуючи, що в справі знайшли підтвердження витрати, понесені
позивачкою на лікування в сумі 304,57
гр., і ці витрати відшкодовані відповідачем, чого не заперечує і сама
позивачка, яка отримала від нього в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 400 гр., колегія
суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги на підставі ст.ст.1166, 1187 ЦК України.

Доводи апелянта
про необхідність зменшення розміру відшкодування моральної шкоди є
безпідставними, і рішення суду в цій частині відповідає вимогам матеріального
права, зокрема, ст.ст. 23,
1167 ЦК України.

Обставини, на
які посилається апелянт як на підставу для зменшення розміру відшкодування
моральної шкоди позивачці, були предметом дослідження місцевого суду і враховані
при вирішенні спору.

Розмір
відшкодування моральної шкоди, визначений судом, відповідає обставинам справи,
характеру і обсягу страждань позивачки та їх негативних наслідків, тривалості
вимушених змін у її життєвих стосунках, засадам розумності, виваженості та
справедливості. При цьому суд належним чином врахував і те, що позивачка має
двох неповнолітніх дітей, переживання за яких під час її лікування посилили її
моральні страждання, та те, що з врахуванням стану здоров'я відповідача,
матеріального стану його сім'ї, в якій він і його працездатні батьки не
працюють, позивачка зменшила суму своїх вимог в цій частині.

В зв'язку з
наведеним апеляційна скарга на рішення суду в частині вирішення спору про
відшкодування моральної шкоди підлягає відхиленню, оскільки рішення суду в цій
частині постановлене на підставі вірно встановлених обставини справи і
відповідних їм правовідносин, і підстав для його зміни не вбачається.

На підставі
ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення
Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 1 березня 2007 в даній справі в
частині стягнення з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 витрат на лікування в сумі 304,57 гр. скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.