Справа № 2-1201/07
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:     головуючої судді:                       Петешенкової М.Ю.

при секретарі:                          Пироговській А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської
ради, треті особи: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора,
Комунальне підприємство „Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації”, про визнання права власності на ½ частки
квартири, суд -

УСТАНОВИВ:

7 червня 2007 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтував тим, що його матері, ОСОБА_2 належить частка
квартири АДРЕСА_1. Він  також є
співвласником цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року його мати ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася
спадщина не все належне їй майно, в тому числі на її частку вказаної
приватизованої квартири, яку він фактично прийняв, оскільки постійно проживала
разом  із спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Він зазначає, що є єдиним спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців
немає.

Позивач звернувся до нотаріуса, проте йому було відмовлено через те, що
частка померлого на момент смерті не була визначена. Зазначені обставини
явилися причиною звернення до суду з позовом про визнання за ним права  власності на ½ частку
квартири.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги доповнив та просив визначити частку
квартири, яка належала померлій та визнати за ним право власності
на ½ частку квартири.

Представник відповідача в судове засідання не з”явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною
дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК
України. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.

В судове засідання представники третіх осіб КП МБТІ, Восьмої
дніпропетровської державної нотаріальної контори не з'явилися, були повідомлені
належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. В матеріалах справи
містяться листи з проханням розглянути справи без їхньої участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_2, ОСОБА_1. Власники квартири набули право власності
на неї на підставі свідоцтва про право власності на житло від 5 березня 1999
року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла, про що свідчить копія свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського
міського управління юстиції Дніпропетровської області 7 грудня 2006 р. (актовий
запис № 1332).

Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулася до Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на
спадщину, але постановою від 4 квітня 2007 р. йому було відмовлено через те, що
на день смерті ОСОБА_2 її частка у спільній власності не була визначена.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування мають
діти спадкодавця.

Враховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні
обставинами, суд доходить висновку про те, що після смерті ОСОБА_2
залишився  спадкоємець її син ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, якій постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він
не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 на час смерті своєї матері ОСОБА_2 фактично вступив в
управління (володіння) спадковим майном, фактично мешкаючи у спірній квартирі,
а тому спадщину прийняв, у розумінні ст. 1268 ЦК України.

У
відповідності з ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою,
якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

В
силу ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність на спірну квартиру, а тому ця квартира
належала співвласникам на праві спільної часткової власності, отже, за правилом
ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з них являлися рівними.

Відповідно
до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Аналізуючи
факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі
змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за ОСОБА_1
права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, оскільки він прийняв це
майно після смерті матері та є спадкоємцем першої черги.

Керуючись ст.ст. 16, 355, 357, 1261, 1268 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225
Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство „Дніпропетровське
міжміське бюро технічної інвентаризації”, про визнання права власності на ½ частки квартири задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 5
грудня 1999 року належить ½ частка квартири АДРЕСА_1.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, право власності на ½ частку квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий
суддя:                                                                М.Ю.
Петешенкова