Справа № 22-Ц-1770 2007р.                                     Головуючий
Категорія: про стягнення
вихідній допомоги    Доповідач:
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007р. судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
Кукліної Н.О.

суддів               - Бобровського В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі -
Чоларія К.З.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2006р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства «Книжкова фабрика імені М.В. Фрунзе» про стягнення
вихідної допомоги, -

встановила:

У листопаді 2006р. ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом
до ВАГ «Харківська книжкова фабрика імені М.В. Фрунзе» про стягнення вихідної допомоги в
розмірі 6175,14 грн. та 2550 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1. посилався на те, що працював друкарем у
відповідача та у зв'язку із затримкою виплати зарплати, 9 жовтня 2006р.
вимушений був подати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням.

Наказом від 10 жовтня 2006р. був звільнений з роботи за
ст.38 КзПП України, остаточний розрахунок з ним був проведений 18 жовтня, без
виплати вихідної допомоги.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2006р. у
позові ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі з посиланням на під ставність позову,
необґрунтованість висновку суду про відмову в його задоволенні, ОСОБА_1.
рішення суду першої інстанції просить скасувати, його позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1. та його
представник підтримали доводи апеляційної скарги, вважають рішення суду
необґрунтованим.

Представники відповідача на виклик в судове засідання не
з'явились без зазначення причини.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги та заперечення проти них, колегія вирішила, що апеляційна
скарга ОСОБА_1. не підлягає
задоволенню з наступного.

Згідно до положень ст.44 КзПП України при припиненні трудового договору
внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про
працю,   колективного   чи
трудового   договору   (ст.ст.38,
39),   вихідна  допомога

виплачується
у розмірі передбаченим колективним договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку.

Відповідно вимог ст. 115 цього Кодексу, заробітна плата виплачується
працівниками регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором,
але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів.

По справі встановлено, що ОСОБА_1. працював з жовтня
2003р. друкарем 4-ого розряду у друкарському цеху ВАТ «Харківська книжкова
фабрика імені М.В. Фрунзе».

9 жовтня 2006р. ОСОБА_1. звернувся до відповідача із заявою про звільнення
його з роботи у зв'язку з невиплатою заробітної плати.

Наказом № 115к від 10 жовтня 2006р. виконуючого обов'язки голови правління
ОСОБА_1. був звільнений з роботи з 9 жовтня 2006р. за власним бажанням згідно ст.38
КзІІГІ України.

Відмовляючи
у позові за недоведеністю факту припинення трудового договору внаслідок
порушення відповідачем законодавства про працю, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що позивачем не надано будь-яких доказів про обґрунтованість
позову та не заявлено клопотань щодо їх забезпечення, а також не оспорюється
правомірність звільнення за власним бажанням за ст.38 КзПП України, що не дає
підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності такого
висновку суду та як безпідставні до уваги колегією не приймаються.

Рішення судом ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального
права і підстав до його зміни або скасування у справі немає.

Керуючись
ст.ст.ЗОЗ, 304, 308, 313,314 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1. відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 19
грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом двох місяців
може бути оскаржена до Верховного Суду України.