Справа №
22ц-518/2007                             Головуючий у 1 інстанції -
цивільна    ,                              Кашпур О.В.
Доповідач - Позігун М.І.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2007
року                                                                           м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:
ПОЗІГУНА М.І.,

суддів:                 ЛИТВИНЕНКО І.В., МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.

при секретарі:   ГАВРИЛЕНКО Ю.В.

з участю: сторін розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ
„Чернігівський завод будівельних матеріалів" на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 19 січня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Чернігівський завод будівельних
матеріалів", Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ
„Чернігівський завод будівельних матеріалів", а у грудні 2006 року з додатковою позовною заявою і до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові, та просив стягнути з відповідачів на його
користь моральну шкоду, яку він оцінює в 30000 грн., та витрати
на юридичну допомогу в розмірі 1060 грн. Свої вимоги мотивував
тим, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, він став інвалідом другої
групи, а на даний час йому встановлена третя група інвалідності, протягом
тривалого часу він лікувався, пересувався на милицях, при цьому відчував тяжкий
біль і складнощі у виконанні життєво необхідних функцій, що потягло за собою
виникнення моральних страждань. Крім того, тривалі судові процеси потягли за
собою тяжкі моральні страждання, оскільки з вини відповідача, знаходячись у
тяжкому стані внаслідок каліцтва, він вимушений був звертатись до суду,
спростовуючи невірні записи в актах про нещасний випадок.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2007
року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з ТОВ
„Чернігівський завод будівельних матеріалів" на користь ОСОБА_1 12 000 грн. у відшкодування

моральної шкоди, 1060 грн. за юридичні послуги та на користь держави 8 грн. 50
коп. судового збору.

В апеляційній
скарзі ТОВ „Чернігівський завод будівельних матеріалів" просить скасувати
рішення суду і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те,
що суд невірно оцінив зібрані докази, не повно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, та невірно зробив висновки стосовно часткового стягнення з
підприємства моральної шкоди в сумі 12 000 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 1060 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд не навів у своєму рішенні
відповідних мотивів. Позивачем не було надано доказів того, що він не міг
нормально функціонувати у життєвих умовах, а також те, що звернення до суду
призвели ще до більших моральних страждань. Апелянт також вважає, що квитанції № 23, 9 та 82
про надання юридичних послуг не мають відношення до
розгляду даної справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до слідуючого висновку.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок нещасного випадку на
виробництві позивач став інвалідом, не міг працювати, вільно пересуватись,
нормально функціонувати у життєвих ситуаціях, що потягло за собою виникнення
моральних страждань, а порушення його законних прав невірним викладенням обставин
нещасного випадку на виробництві в актах, з приводу чого він звертався до суду,
призвели ще до більших моральних страждань. Стягуючи 1060 грн. за юридичні послуги, суд виходив з наданих суду позивачем квитанцій.

Висновок суду про стягнення на користь позивача 12 000 грн. у відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам закону та
матеріалам справи. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 та при визначенні розміру
морального відшкодування в достатній мірі врахував обставини, за яких заподіяна
моральна шкода, відсутність вини позивача у нещасному випадку, характер та
обсяг заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, тривалості
негативних наслідків морального характеру, а також засади розумності,
виваженості та справедливості.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням суду в
частині визначення розміру судових витрат та стягнення на користь позивача за
юридичні послуги 1060
грн.. На підтвердження вказаних судових витрат позивачем
надані квитанції №
82 від 26.06.2006 року, № 9 від 16.01.2006
року, № 4 від 27.10.2006 року та №
23 від 20.02.2006 року (а.с. 14). Однак, дати, зазначені на цих квитанціях, не співпадають з часом розгляду
справи в суді першої інстанції, окрім квитанції №4 від 27.10.2006
року. Як пояснив апелянт та його представник інші
квитанції, підтверджують наявність судових витрат в іншій справі між тими ж
сторонами. Проте, відповідно до ст. 220 ЦПК України
стягнення судових витрат, якщо це питання не вирішено судом вирішується шляхом
ухвалення додаткового рішення у тій же справі. Таким чином, стягненню на
користь позивача підлягає лише 400 грн. судових витрат
згідно квитанції №4
від 27.10.2006 року.

За викладених обставин, апеляційна скарга ТОВ „Чернігівський завод будівельних матеріалів" підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду в частині
стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат зміні, шляхом зменшення розміру судових витрат до 400 грн..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ „Чернігівський завод будівельних
матеріалів" задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2007 року
змінити, зменшивши розмір судових витрат, стягнутих з ТОВ „Чернігівський завод будівельних матеріалів" на
користь ОСОБА_1 до 400 грн..

В іншій частині рішення залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.