Справа
№2-229/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 квітня   2007 року                               Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі:

головуючого
судді   -        Крупінської С.С.,

при секретарі -                        Давидович А.А.,

з участю позивача                 ОСОБА_1.

представника позивача        ОСОБА_2

відповідача                             ОСОБА_3.

представника
відповідача        ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про
відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Позивач вказує, що 19.06.2006 року по вул. Кривий Вал в
м. Луцьку відповідач керуючи автомобілем та рухаючись заднім ходом скоїв
зіткнення з його автомобілем. Постановою Луцького міськрайонного суду від
18.08.2006 року ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач також вказує, що внаслідок ДТП, вчиненого з вини
відповідача, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що на протязі
тривалого часу він був знервований, погіршився його стан здоров'я, виникли
значні незручності у зв'язку з відсутністю транспортного засобу. Враховуючи те,
що позивач тривалий час був без автомобіля, то він не міг забезпечити достатній
життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, оцінює свої моральні страждання в сумі
3500 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача дану суму моральної шкоди та
судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги
підтримали , просили їх задовольнити та додатково пояснили, що винними діями
відповідача заподіяно значної моральної шкоди, яка полягає в приниженні ділової
репутації перед клієнтами внаслідок неявки в судове засідання, погіршення
здоров'я внаслідок душевного хвилювання з приводу самого випадку ДТП, байдужість
відповідача до відновлення порушених прав позивача, заподіяння значних
незручностей відповідачу та його сім'ї внаслідок тимчасової відсутності
транспортного засобу.

Відповідач та його представник в судовому засіданні
заявленого позову не визнали та суду пояснили, що вимоги про відшкодування
моральної шкоди є надуманими, а тому не підлягають до задоволення. Одночасно
відповідач зазначив, що в даній ДТП
він не винен, а тому безпідставно покладати на нього будь-яку
відповідальність.

Заслухавши пояснення позивача , відповідача , дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового
задоволення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

2

Судом встановлено,
що ОСОБА_3. 19.06.2006 року о 10 годині 20 хвилин, під час керування
автомобілем по вул. Кривий Вал в м. Луцьку, не переконавшись, що це буде
безпечно, рухаючись заднім ходом, скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням
позивача ОСОБА_1. та наніс пошкодження.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна, шкода заподіяна
фізичній чи юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду від
18.08.2006 року ОСОБА_3. по даному факту визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд
враховує те, що в результаті винних дій відповідача, позивач переніс нервовий
стрес, душевне хвилювання у зв'язку з пошкодженням автомобіля, так як це був
єдиний засіб для його пересування, зазнав незручностей через неможливість
використання транспортного засобу за його прямим призначенням для власних і
сімейних потреб, втратив можливість спілкуватися з родиною, сама подія
дорожньо-транспортної пригоди стала причиною невиконання ним обов'язків в день ДТП по представництву
інтересів юридичної особи в господарському суді, що негативно вплинуло на його
ділову репутацію. Для проведення ремонту автомобіля позивач вимушений був
позичати кошти так як це були непередбачувальні витрати , що поставило його в
принизливе становище. Нервовий стрес привів до підвищення артеріального тиску
та негативного впливу на загальний стан здоров,я позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінює моральну шкоду,
заподіяну ОСОБА_1. в сумі 500    грн.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з
судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.88 ЦПК
України судові витрати на поверненні яких наполягає позивач по сплаті судового
збору за заявленим позовом в сумі 8.50 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30 грн., послуги адвоката в сумі 1450 грн. складають
1488.50 грн., суд присуджує з відповідача на користь позивача пропорційно до
задоволених вимог, а саме в сумі 212.64
грн.

Керуючись
ст.ст. 10,11, 60, 79, 88, 212, 215, ЦПК України, на підставі ст.. 23,   1167
Цивільного Кодексу України, суд -

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути  з
ОСОБА_3   на користь  ОСОБА_1 моральну шкоду   в сумі 500
грн., судові витрати по справі в сумі 212.64 грн., а всього 712.64 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.