Справа № 2-1666/07
Р І Ш Е Н Н Я

І м
е н е м    У к р а ї н и

30 липня  2007 року                                                                             Ялтинський міський суд АРК

у складі  головуючого судді - Шумова В.В.

при секретарі -  Сущенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Військового комісаріату АР Крим, третя особа - Ялтинський міський військовий
комісаріат про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, суд

В С Т А Н О В И В :

20
березня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить  стягнути з відповідача недораховану суму  по грошовому забезпеченню за період з травня
2003 року по 30 квітня 2005 року у розмірі 14232 гривні.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач проходив військову службу в Ялтинському
військовому комісаріаті на посаді помічника начальника відділення з 14 жовтня
1986 року по 30 квітня 2005 року. У відповідності до наказу Президенту України
№ 389 від 05 травня 2003 року йому надано право отримувати щомісячну надбавку
за безперервну військову службу у Збройних Силах України.

Однак,
зазначена надбавка йому не нараховувалася, хоча в період до травня 2003 року
повинно було бути начислено 90 % від грошового забезпечення. У зв'язку з цим
позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник
Військового комісаріату АРК в судовому засіданні позовні вимог не визнав,
просив у позові відмовити та пояснив, що подібної надбавки не існує.

Суд,
перевіривши матеріали справи, вислухавши позивача, його  представника та представника відповідача,
вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено,
що ОСОБА_1 з 14 жовтня 1986 року працював на посаді помічника начальника
відділення в Ялтинському військовому комісаріаті та був звільнений наказом від
30 квітня 2005 року

Указом
Президента України № 389 від 05 травня 2003 року „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил Украйни, Міністерства внутрішніх справ  України, Адміністрації Державної прикордонної
служби Україна та Управління державної охорони України за безперервну службу”
Міністрові оборони України, Міністрові внутрішніх справ України, голові
Державної прикордонної служби України та Начальнику Управління державної
охорони України надано право встановлювати відповідно військовослужбовцям Збройних
Сил України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної
охорони України щомісячні надбавки за безперервну військову службу Збройних
Силах України, внутрішніх військах, у Державній прикордонній службі та
Управлінні Державної охорони  у відсотках
до грошового забезпечення, які мають високі результати у службової діяльності,
залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10%, понад10
років  - до 30 %, понад, 15 років - до 50
%, понад 20 років - до 70 %, понад 25 років - до 90 %.

Указ
обмежує лише верхній граничний розмір надбавки, не фіксуючи початкового її
розміру та передбачає, що порядок та умови виплати набавки визначається
Міністерством оборони України.

Виплата
надбавок здійснюється за рахунок коштів, передбачених на утримання Збройних Сил
України.

Тобто
міністрові надано право встановлювати розмір надбавки за безперервну військову
службу у зазначених межах, і це не є його обов'язком встановлювати її у
максимально граничному  розмірі.

На
виконання цього Указу Міністром оборони України прийнятий наказ від 25 травня
2003 року № 149, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України за № 411
/7732 від 08 березня 2003 року „Про затвердження інструкції про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу у Збройних Силах
України” затверджено Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки.

Відповідно
до п. 2 вказаного наказу розміри щомісячної надбавки за безперервну службу в
Збройних Силах України встановлюється виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення за рішенням Міністра оборони України.

Таким
чином, оскільки встановлення розміру надбавки за безперервну службу у Збройних
Силах України являється правом Міністерства Оборони України і не є його
обов'язком, позивачу у повному обсязі була виплачена належна йому сума по
грошовому забезпеченню, та заборгованості по даному забезпеченню Військовий
комісаріат АР Крим не має.

Тому у
задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись  ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Військового комісаріату АР Крим, третя особа -
Ялтинський міський військовий комісаріат про стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд в порядку та строки відповідно до
ст. ст. 294-295 ЦПК України.

Суддя -