Справа № 22ц-507               Головуючий в
суді 1-ої інстанції Фастовця В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

- 01 лютого
2007р.

м. Луганськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в
складі: головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Васюкової В.І., Медведєвої Л.П. при секретарі:
Тихоновій.В,р.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
представника позивача Лисичанського нафтохімічного технікуму на рішення
Лисичанського міського суду луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Лисичанського нафтохімічного технікуму про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, надання
компенсації у вигляді неоплачуваної відпустки, -   , .

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду  вказаним позовом, в
якому зазначив, що він незаконно був звільнений з технікуму наказом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. При звільнені
за власним бажанням відповідач не надав йому можливості пропрацювати передбачені
законом 14 днів, а
відповідно і можливість відкликати свою заяву про звільнення. Зв'язку з чим
позивач просить поновити його на роботі, стягнути заробітну плату за час
вимушеного прогулу та надати безоплатну відпустку за невикористанні відпустки
під час роботи.

Рішенням
Лисичанського міського суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 позов ОСОБА_1 до
Лисичанського нафтохімічного технікуму про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, надання компенсації у вигляді
неоплачуваної відпустки залишений без задоволення.

В апеляційній
скарзі позивач просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення яким
поновити його на роботі на посаді зам.
директора з господарської частини, стягнути з Лисичанського нафтохімічного
технікуму середній заробіток за час вимушеного прогулу з 64 липня 2006р. до
дня поновлення на роботі, зобов'язати відповідача надати йому відпустку без
збереження заробітної плати тривалістю 84
календарних дні, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися, перевіривши
законність і обгрунтованість оскарженого рішення, матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної справи, судова колегія вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач наказом НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року був
прийнятий на посаду заступника директора Лисичанського нафтохімічного технікуму
з адміністративно-господарських питань.

Наказом НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_4 року
позивач був звільнений з технікуму за власним бажанням на підставі заяви про
звільнення, в якій просив звільнити його з ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до
ст.38 ч.І і 2 КЗпП
України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на
невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника Про звільнення з роботи за
власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове
місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботі в іншу місцевість;
вступ др навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості,
підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення
нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом
сім"ї відповідно до медичного висновку або інвалідом І групи; вихід на
пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин),
власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк,
про який просить працівник.

Із заяви
позивача вбачається, що він вказав конкретну дату, з якої бажав звільнитися -ІНФОРМАЦІЯ_4 року (ах. 16), на підставі чого
був виданий наказ НОМЕР_2
(а.с. 13 )

Таким чином суд
не міг задовольнити вимоги позивача з мотивів що йому не дали про працювати два
тижні за які він міг відкликати свою заяву про звільнення.

Відповідно до
ст.38 КЗпП України обов'язковість відпрацювання передбачена законодавством для
захисту прав та інтересів роботодавця, оскільки йому потрібен час щоб знайти
працівника на місце того, що звільняється. При таких обставинах звільнення з
роботи з дати, вказаної робітником у заяві, є обов'язком тільки у передбачених
законодавством випадках при наявності поважних підстав. Однак, за відсутності
таких підстав роботодавець вправі як звільнити, так і залишити робітника на
роботі упродовж передбаченого двотижневого терміну, що не заборонено діючим
законодавством.

- За таких підстав
судова колегія вважає, що рішення суду, відповідає вимогам закону підстав до
його скасування немає. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних
висновків суду першої інстанції, зроблених в рішенні, яке оскаржується.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 308, 314-315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача Лисичанського нафтохімічного технікуму на рішення
Лисичанського міського суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року відхилити.

Рішення
Лисичанського міського суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але протягом двох місяців може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Верховного Суду України.