Справа № 22ц-276/07                               Головуючий у 1 інстанції
Категорія 5                                                                                   Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                                                                                         місто
Луцьк

Колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого
Шевчук Л.Я.

судців Свистун
О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.В.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_1 на
рішення Горохівського районного суду від 23
січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 вказує
на незаконність рішення суду із-за неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального
права.

Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Рішенням
Горохівського районного суду від 23
січня 2007 року в
позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач вказує, що в 2002
році між ним та ОСОБА_4 (чоловіком відповідача) була укладена усна угода
(договір) про спільний обробіток земельних ділянок, які належать сім'ї ОСОБА_4
трактором Т-40, який належить на праві власності йому, позивачу по справі.

Отже, суд
безпідставно прийшов до висновку, що був укладений договір найму спірного
трактора.

Восени 2004 року, після
смерті ОСОБА_4, на прохання відповідача, передав трактор їй у тимчасове
безоплатне користування, до березня 2005
року. Однак, в березні трактор повернутий не був, оскільки відповідач його
продала.

2

Крім того,
вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку, що власником трактора є ОСОБА_5, так як придбав
цей трактор в останнього згідно договору купівлі-продажу і отримав нотаріально
посвідчену довіреність строком з 7
липня 1998 року по 7 липня 2001 року і повторно
з 7 квітня 2005 року по 7 квітня 2008 року.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач не надав суду доказів щодо права власності на
спірний трактор, як вимагає ст. 60
ЦПК України. Та встановлено, що ОСОБА_1
користувався трактором Т-40 на підставі довіреностей, виданих на його ім'я власником
ОСОБА_5

Крім того, судом
встановлено, що трактор Т-40 в 1998
році був знятий з реєстрації і його державна реєстрація не проводилася.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача, представника позивача, відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що власником трактора Т-40 є ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини, виданого 20 жовтня 1997 року (а.с. 6). 7 липня 1998 року ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 та ОСОБА_1 довіреність на
право керування та розпоряджатися належним йому трактором Т-40, 1985 року випуску,
строком на три роки до 7
липня 2001 року. 7 квітня 2005 року ОСОБА_5 знову видав ОСОБА_1 та ОСОБА_7 довіреність на
право керування та розпоряджатись тим же трактором Т-40, строком на три роки до
7 квітня 2008 року.

Судом першої
інстанції встановлено, що трактор Т-40, 1985
року випуску, в липні 1998
року знятий з обліку в Кам'янській районній інспекції держтехнагляду
Черкаської області, державний номерний знак 86-94 УР зданий, транзитний номер не видавався і на даний час
не значиться на державному обліку.

Відповідно до
ст. 316 ЦК
України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 цього ж Кодексу
передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема з правочинів.

Доказів, що
трактор Т-40, 1985 року
випуску, придбаний ним на підставі договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 суду не надав,
хоча в позовній заяві та апеляційній скарзі покликається саме на такі доводи.

Отже, суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 не набув права власності на спірний трактор, оскільки
користувався ним на підставі довіреностей, виданих власником машини.

Згідно із ст. 387 ЦК України
власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином,
законом чітко встановлено, що право витребувати своє майно має власник, а ОСОБА_1 не є власником
спірного трактора.

Згідно виданих
довіреностей ОСОБА_1 має
право розпоряджатися спірним трактором Т-40, зокрема продавати, обміняти,
здавати в оренду.

Із пояснень
позивача вбачається, що він осінню 2004
року передав трактор Т-40 відповідачу в тимчасове - до березня 2005 року,
користування без оплати.

3

Відповідно до
ст. 799 ЦК
України договір найму (оренда) транспортного засобу укладається у письмовій
формі, а з участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Однак, позивач
будь-яких доказів про передачу трактора в користування відповідачу суду не
надав.

Крім того, судом
встановлено, що позивач з 2001
року по 7 квітня 2005 року не мав
довіреності щодо керування та розпорядження спірним трактором, проте
розпоряджався.

Із пояснень
відповідача вбачається, що вона разом із чоловіком ОСОБА_4, який помер осінню 2004 року, придбали
спірний трактор Т-40 у позивача згідно договору купівлі-продажу, заплативши
йому 5000 грн. та
врожай за 2002-2004 роки.
Позивач не заперечив доводів відповідача щодо отримання врожаю за 2002-2004 роки. Крім того,
встановлено в судовому засіданні, що трактор Т-40 з 2002 року знаходився
у відповідача у с. Сергіївка
Горохівського району, а позивач проживає у с. Милуші Луцького району.

Відповідач, на
підтвердження своїх доводів про оплату за спірний трактор надала копію
кредитного договору, згідно якого ОСОБА_4 у березні 2004 року надано в
кредит 2000 грн.

Таким чином,
покликання позивача, що трактор Т-40 знаходився у відповідача без достатніх
правових підстав спростовані в судових засіданнях поясненнями сторін по справі
та зібраними і дослідженими доказами.

Отже, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Горохівського районного суду від 23
січня 2007 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.