Апеляційний суд
Справа № 22ц-410/2007р.                                                                Головуючий
інстанції Лядова Т.Р.
Категорія  23                                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05
квітня 2007 року
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста Севастополя
в складі: головуючого      -
Єфімової В.О.

суддів                               -
Птіціної В.І., Володіної Л.В.

при
секретарі    -
Федоніні Є.О. за участю представника позивача ОСОБА_3.,
представника

відповідача ОСОБА_1. - ОСОБА_4.,
представника відповідача КП „Республіканське автотехнічне управління
„Кримспоживспілки" -
Мажара Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційні
скарги ОСОБА_2та фізичної особи підприємця ОСОБА_1на рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 13 листопада
2006р. по справі за позовом ОСОБА_2до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, кооперативного
підприємства „Республіканське автотехнічне управління „Кримспоживспілки",
третя особа ОСОБА_5, про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2005 року
позивачка ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1. та
кооперативного підприємства „Республіканське автотехнічне управління „Кримспоживспілки"
в якому просила стягнути з відповідачів на її користь солідарно 36991 грн. в рахунок
відшкодування матеріального збитку, 3000
грн. - в
рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою, 52 6 грн. 2 6 коп. - судові витрати,
що понесені при зверненні з позовом до суду, 522 грн. -
в рахунок відшкодування вартості автотоварознавського дослідження, 100 грн. - в рахунок
відшкодування витрат, пов'язаних з транспортировкою
транспортного засобу.

Вимоги мотивовані тим, що 14
жовтня 2005 року на
перехресті вул. Острякова-Хрустальова-Лебедя в м. Севастополі відбулася
дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої, автомобіль
„Шкода", держномер 24130 КС, що належить позивачу, пошкоджений з вини
третьої особи - ОСОБА_5., що керував автомобілем „ГАЗ-5312", держномер
НОМЕР_1, який знаходився у законному володінні підприємств відповідачів.

Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди мотивовані нервовим
потрясінням, пережитим позивачем під час аварії, а також тим, що відповідачі
відмовилися від добровільного вирішення спору. Вказує, що внаслідок заподіяних
пошкоджень, позивачка була позбавлена можливості користуватися транспортним
засобом, чим був порушений звичний уклад її життя.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 13 листопада
2006р. позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. - 36991 грн. 45 коп. в рахунок відшкодування
матеріального збитку, 1000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди,
судові витрати в сумі 378 грн.

2

41 коп., що понесені позивачем при зверненні з позовом до
суду,  522 грн.   -
в  рахунок  відшкодування
вартості  автотоварознавсього
дослідження, 100 грн. - в рахунок
відшкодування витрат, пов'язаних з транспортировкою
транспортного засобу. Всього 38991 грн. 41 коп.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду
змінити, стягнути матеріальну, моральну шкоду та витрати, що були понесені нею,
з відповідачів солідарно. Посилається при цьому на те, що рішення суду ухвалено
з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального
права, являється незаконним та не обґрунтованим.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1. просить рішення
суду скасувати, мотивуючи вимоги тим, що судом неправильно застосовані норми
процесуального права та не були встановлені обставини, які мають значення для
справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні
скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 1187
ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.10.2005 року з вини
третьої особи по справі ОСОБА_5.,
що керував автомобілем „ГАЗ-5312",
держномер НОМЕР_1, відбулася
дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль
„Шкода", держномер 24130
КС, що належить позивачу на праві власності. На момент дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_5. знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем по справі
- приватним
підприємцем ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль „ГАЗ-5312", держномер НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_5., за договором
оренди від 1 січня 2005 p., укладеному між
КП „Республіканське автотехнічне управління „Кримспоживспілки" та ПП ОСОБА_1. (арк.с.64, 65) знаходився
в оренді відповідача по справі -
приватного підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до ст.799 ЦК
України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.
Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає
нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 51 ЦК України
до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові
акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не
встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Враховуючи, що договір оренди транспортного засобу був укладений між
юридичною особою і приватним підприємцем, то його обов' язкове нотаріальне
посвідчення, на що посилається позивач, законом не передбачено.

Таким чином відповідач ПП ОСОБА_1. володіла транспортним засобом на відповідній правовій
підставі, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що шкода,
яка заподіяна позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, підлягає
відшкодуванню відповідачем по справі -  ПП ОСОБА_1.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують та не дають
підстав для зміни чи скасування постановленого судом рішення по справі.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що
оскаржуване рішення суду скасуванню чи зміні не підлягає, а апеляційні скарги,
відповідно до ст.308 ЦПК України, підлягають відхиленню.

3

Керуючись       ст.ст.303,204,307,308,313-315,317,319       ЦПК       України, судова  колегія,
-

УХВАЛИЛА   :

Апеляційні скарги ОСОБА_2та ОСОБА_1відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 13 листопада 2006р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців із дня набрання законної сили.