У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

28 вересня
2007 року                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Лихути Л.М., Сеніна
Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
дочірнього підприємства “Санаторій “Любінь Великиий” ЗАТ лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, третя особа - ОСОБА_1, про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської
області від 28 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 19 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до дочірнього
підприємства “Санаторій “Любінь Великиий” ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначала, що з 2 січня 1996 року працювала завідуючою
неврологічним відділенням по реабілітації дітей хворих на ДЦП.

Наказом № 26-п від 27 березня 2006 року її було звільнено
з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність звільнення, просила поновити
її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області
від                    28 листопада 2006
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19
березня 2007 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від
28 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області
від    19 березня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Л.М. Лихута   Ю.Л. Сенін