Справа № 2-3646
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н  Е М         У
К Р А Ї

Н
И

==========================================================================

21 вересня

2007року

Ялтинський
міський  суд  Автономної
республіки Крим у складі судді: Земляної

Г.В.
при секретарі:

Копистко  О.М., розглянувши у відкритому судовому

засіданні
в  залі Ялтинського  міського суду
цивільну справу за  позовом

ОСОБА_1
до  ОСОБА_2,  Виконавчого

комітету  Сімеїзської
селищної  ради , Сімеїзської    селищної ради, третя

особа   Комунальне підприємство  « Ялтинське
бюро технічної  інвентаризації»

про  визнання  права власності, суд

В С ТА Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1, у судовому
засіданні остаточно

вточнивши   позовні вимоги,  визнати
за нею право   власності    на

господарські
приміщення  її квартири № 2 , розташовані
на території  будинку АДРЕСА_1 :санвузол
: „Г III” ,   навіс

:
„ Д III”,  кухню „П” ,  зобов'язати
Ялтинське    бюро    технічної

інвентаризації
внести  до  Державного реєстру прав  на нерухоме майно

відомості
про її право  власності   на
вказані  господарські   приміщення.

Позовні вимоги  вона мотивує
тим,   що вона є власником    квартири АДРЕСА_1 на підставі  договору
купівлі -

продажу
від  07 листопаду 2005 року , реєстровий
№ 4942, укладеного  між

нею    та
ОСОБА_2. В  користуванні   позивачки

знаходяться
господарські  приміщення : кухня  літер : „П” , санвузол : „Г III”

,   навіс : „ Д III”, розташовані  на території
будинку. Ці  приміщення

внесені   до
технічного паспорту   її  квартири,
та  до  акту

користування  жилими будинками і  надворними
спорудами  будинку  АДРЕСА_1.
При  укладанні   договору
купівлі- продажу

квартири  з відповідачкою  ОСОБА_2
господарські приміщення

кухні,  санвузлу, навісу   помилково
не    були  включені
до    договору

купівлі-
продажу.  Але   при приватизації  квартири ці
господарські

приміщення    перейшли у володіння    власників квартири.

Відповідачка   ОСОБА_2
в судове засідання  не з'явилася ,

про   час розгляду справи  повідомлена належним чином. Просить суд
розглянути

справу
у її відсутності. Позовні   вимоги  визнала
повністю,  зазначивши, що

господарсько-
побутові  приміщення літер:  „П” ,
„Г III”,  „ Д III”

знаходилися  в користуванні квартири АДРЕСА_1. При
приватизації спірні споруди

не
були влючені в свідоцтво про право власності.

Представник відповідача  Сімеїзської
селищної ради   в судовому

засідання
пояснив,  що проти позову не заперечує,
позовні  вимоги просить

задовольнити,
так як дійсно спірні підсобні споруди передані у власність при

приватизації
квартири.

Представник відповідача
Виконавчого комітету Сімеїзської

селищної
ради  проти позову не заперечує,
позовні  вимоги просить задовольнити

.

Представник відповідача  Комунального підприємства   Бюро

технічної
інвентаризації   м. Ялти  пояснив, що
проти позову  не наперечує,

просить
прийняти рішення на розсуд  суду  .

Суд, вислухавши   думку сторін , дослідивши матеріали справи,

вважає,
що позов  підлягає  задоволенню.

Судом установлено, що  позивачка є власницею квартири  АДРЕСА_1 на підставі   договору
купівлі

продажу(арк.спр.4)
від  07 листопаду 2005 року , реєстровий
№ 4942, укладеного

між  нею
та  ОСОБА_2. Згідно технічного
паспорту,

до  квартири
відносяться  господарські  приміщення : санвузол  „Г III”,

навіс
: „ Д III” ,  кухня „П”  і
знаходяться  в користуванні   позивачки і це

не
оспорюється сторонами(арк.спр.7).

Вказані господарські приміщення до продажу
квартири знаходилися в

користуванні  відповідачки ОСОБА_2.

Відповідно до акту  користування
жилими будинками і
надворними

спорудами  будинку
АДРЕСА_1,  складеного30.

03.92
року Бюро  технічної   інвентаризації  м. Ялти, спірні   господарсько-

побутові    приміщення
відносяться до  користування  зазначеної квартири  АДРЕСА_1 .Як
встановлено   з

технічного
паспорту,  до  квартири
АДРЕСА_1

відносяться  господарські приміщення „Г III”  ,   „ Д
III”,  „П”.    Як

вбачається
з плану присадибної ділянки  будинку
АДРЕСА_1,  оціночного акту № 6   від 04.07.06 року, виготовлених

Бюро
технічної інвентаризації   м. Ялти ,    на території   вказаного будинку

знаходяться  господарські приміщення:  санвузол
„Г III” ,   навіс : „ Д III”

,  кухня „П”(арк.спр.28-33).

Згідно
до ст. 41   Конституції  України кожен
має право   володіти,

користуватися   і
розпоряджатися  своєю власністю.
Право приватної  власності

набувається в порядку, визначеному законом.
Право приватної власності  є

непорушним.

Відповідно
до  ст.
1  Закону України  „ Про
приватизацію   державного

житлового  фонду „
приватизація   державного
житлового  фонду -    це

відчудження    квартир
(  будинків)    та
належних до них

господарських
споруд і приміщень( подвалів, сараїв
і  т. ін.)    державного

житлового
фонду    на користь громадян  України.
Статею 2  цього Закону

передбачено,
що до об'єктів  приватизації належать
квартири  багатоквартирних

будинків,
одноквартирні  будинки, кімнати  у
квартирах  та одноквартирних

будинках,  де
мешкають   два  та більше
наймачів, які використовуються

громадянами    на умовах найму.

Відповідно
до   пункту  4.2
Рішення  Конституційного Суду
України    від 2

березня
2004 року № 4-рп/2004  згідно  з частиною
першою статті 1 Закону  суть

приватизації  державного житловлого  фонду
полягає   у відчудженні   на

користиь  громадян України, а  отже, у
їхню власність як  квартир(
будинків),

кімнат
у квартирах  та одноквартирних будинках,
де  мешкають два  і більше

наймачів,  так і належних до  них господарських споруд і приміщень(
підвалів,

сараїв,
тощо)  державного житлового фонду.  Закон врегульовує  також відносини,

пов'язані
з виникненням,  оформленням  та
набуттям права приватної власності

на
квартири  та інші  об'єкти
приватизації державного житлового фонду. Набуте

громадянами
право  на квартири  державного житлового фонду   та належні
до

них   допоміжні
приміщення  є  непорушним.

Згідно
до ст.  345 ЦК України фізична особа  може набувати
право   власності

у
разі приватизації  державного майна  та майна ,
що є в комунальній

власності.
Приватизація, здійснюється  в  порядку, встановленому законом.  З

огляду
на викладене, право власності  на   спірні господарські приміщення

позивачка
повинна  була набути  разом з набуттям   права власності на квартиру

при
купівлі   квартири, до якої  належать дані приміщення. Оскільки   вказані

господарські
приміщення не увійшли   до  договору купівлі-продажу квартири,

укладеного  позивачкою з відповідачкою ОСОБА_2, то  відповідне
право

власності
на них  потребує визнання.

У відповідності   до ст. 392 ЦК України, власник майна
може  пред'

явити  позов
про  визнання  його права власності, якщо це право
оспорюється

або
не визнається іншою особою,  а також у
разі втрати ним документа,  який

засвідчує
його право власності.

Відповідно  до ст. 181 ЦК України   право власності  і
інші  речові права на

нерухомі
речі, обмеження  цих прав , їх
виникнення, перехід   підлягають

державній
реєстрації.

Таким чином, суд приходить до
висновку ,  що   позивачка
є

правомірним
власником    господарсько- побутових  приміщень
літер: :санвузол

:
„Г III”  ,   навіс : „ Д III”  ,
кухня „П” та   за нею  повинно
бути

визнано
право  власності на  вказані господарсько- побутові  приміщення

квартири
АДРЕСА_1 ,  та  внесено
до  Державного реєстру прав  на нерухоме майно

відповідні  відомості про її право  власності
на   ці  приміщення.

На
підставі викладеного,   керуючись ст. 41
Конституції України, ст. ст. 181,

392
ЦК  України,   ст.
ст.  10, 60, 130, 174, 212,
213,  215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати    за ОСОБА_1 право власності  на
господарські

приміщення,
розташовані на території  будинку
АДРЕСА_1  санвузол : „Г III” ,   навіс : „ Д III”

,  кухню „П”.

Зобов'язати
Бюро   технічної інвентаризації  міста Ялти
внести до Державного

реєстру
прав  на нерухоме майно   відомості про   право власності   ОСОБА_1 на приміщення, розташовані на
території  будинку АДРЕСА_1 :санвузол :
„Г III”,   навіс : „ Д III” ,

кухню
„П”,  що відносятся   до
квартири АДРЕСА_1.

На
рішення може бути  подана  апеляційна
скарга в Апеляційний суд
Автономної

Республіки
Крим  через Ялтинський міський суд в
порядку   та строки,

передбачені  ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя:

Г.В. Земляна

Ялтинського
міського суду