У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
Великомежиріцької сільської ради про стягнення компенсації за комунальні
послуги, за касаційною скаргою Великомежиріцької сільської ради
на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області від 20 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона працювала вчителем
Великомежиріцької середньої школи та з 1992 року їй призначено пенсію по
інвалідності у зв'язку із загальним захворюванням. На підставі вимог чинного
законодавства вона як вчитель-пенсіонер має право на безоплатне користування
житлом з опаленням і освітленням у межах установлених норм, проте сільською радою
це її право не забезпечено. Просила стягнути з відповідача грошову компенсацію
за те, що вона протягом 2000 та 2002 років постійно оплачувала послуги з
опалення та освітлення будинку.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Корецького районного суду Рівненської
області від                 25 вересня
2006 року в задоволенні позову відмовлено. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути  Великомежиріцькій сільській раді Корецького
району Рівненської області 913 гривень 62 копійки безпідставно стягнутих за
рішенням цього ж суду від
12 лютого 2003 року.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області від 20 грудня 2006 року зазначене
рішення суду першої інстанції змінено: виключено з резолютивної частини рішення
вказівку про зобов'язання ОСОБА_1 повернути Великомежиріцькій сільській раді
безпідставно стягнуті гроші. У решті рішення залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги Великомежиріцька
сільська рада посилається на те, що, починаючи з 1 січня 1998 року,
повноваження сільських рад щодо фінансування загальноосвітніх шкіл на сесії
Корецької районної ради передано районному відділу освіти районної державної
адміністрації, про що свідчить довідка, видана
Корецькою  районною  радою
Рівненської  області  від 13 травня 2003 року № 16-157/01.

Відповідач посилається на те, що статтею 62 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2000 рік” та статтею 58 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2001 рік” було зупинено (на 2000 та 2001 роки
відповідно) дію положень законодавчих актів у частині звільнення або зменшення
оплати за житло, комунальні послуги, електроенергію, газ, паливо особам, які
мають право на зазначені пільги (крім окремих категорій громадян);  а також на те, що кошти на виконання судових
рішень щодо компенсації за комунальні послуги минулих років педагогічним
працівникам та пенсіонерам у випадках, урахованих у розрахунках Державного
бюджету України та місцевих бюджетів, не передбачені зазначеними Законами.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Право педагогічних працівників, які працюють у сільській
місцевості і селищах міського типу, а також
пенсіонерів, які раніше працювали педагогічними працівниками в цих
населених пунктах і проживають у них, на забезпечення з боку держави безплатним
користуванням житлом з опаленням і освітленням у межах установлених норм,
встановлено статтею 57 Закону Україну “Про освіту”.

Згідно із Законом України від 9 вересня 2004 року №
1994-IV,  постановою Кабінету Міністрів
України від 19 вересня 2005 року № 934 “Про реалізацію Закону України "Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" заборгованість із зазначених
виплат здійснюють безпосередньо заклади чи установи освіти. Таким чином,
суд апеляційної інстанції обґрунтовано застосував ч. 2 ст. 382 ЦПК України,
виключивши з резолютивної частини суду першої інстанції вказівку про
зобов'язання ОСОБА_1. повернути Великомежиріцькій сільській раді Корецького
району 913 гривень 62 копійки.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Великомежиріцької сільської ради відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області від 20 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко