Справа
№ 2-1583
10 серпня 2007    року                                                                         Ялтинський міський суд Криму
у складі судді:                                                                       ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г. С.
при секретарі   :                                                                               КОНОНОВОЇ
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі  Ялтинського міського
суду цивільну справу за позовом
з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма «ЕСПО» (ТОВ НВФ «ЕСПО») до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4про визнання
недійсними договорів купівлі - продажу,
березня 2007 року ТОВ НВФ «ЕСПО» звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати  недійсними
і незаконними договори купівлі - продажу домоволодіння АДРЕСА_1від 24
червня 1993 року, укладений між ОСОБА_3. і ОСОБА_5. і договір купівлі - продажі
цього ж домоволодіння від 14 листопаду 1994 року, укладений між ОСОБА_5. (нині
ОСОБА_5) і ОСОБА_1., і посвідчені державним нотаріусом ОСОБА_6.
мотивують тим, що спочатку право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3. на підставі
свідоцтва про право власності від 23 червня 1993 року. Разом з тим, при їх
зверненні до Ялтинського об'єднання санаторно - курортних установ профспілок,
від імені якого було видано свідоцтво, їм була дана відповідь, що ОСОБА_3.
видавалося тільки свідоцтво про право власності на домоволодіння № 11 за
вказаною адресою, а рішення про виділ домоволодіння № 11-а в окрему адресу,
згідно даним Бюро технічної інвентаризації міста Ялта, взагалі відсутнє і свідоцтво
про право власності на нього не видавалося. Крім того, при укладенні договору
купівлі - продажу від 24 червня 1993 року між ОСОБА_3і ОСОБА_5., від імені
ОСОБА_3на підставі довіреності виступав ОСОБА_4., проте в його довіреності
право на продаж  спірного домоволодіння
обумовлено не було, а отже він не мав права на здійснення  дій по відчуженню майна, що не належить йому.
Таким чином, вважає, що обидва договори купівлі - продажу домоволодіння №
АДРЕСА_1в місті Ялта, в результаті укладення яких його власником став ОСОБА_1.,
є недійсними і незаконними, оскільки спочатку у першого його власника -
ОСОБА_3- була відсутня належна правова підстава для відчуження домоволодіння.
відповідача ОСОБА_1позовні вимоги не визнав з тих підстав, що ТОВ НВФ «ЕСПО» не є
належним позивачем по даному позову, оскільки не був учасником жодного з
оспорюваних ним договорів купівлі - продажу, і ніяких його інтересів жодним з
договорів не порушено. Крім того, ОСОБА_1є добросовісним набувачем спірного
майна, і підстав для його витребування в нього не має. Також вважає, що   позивачем без поважних причин пропущений
строк позовної давності для звернення до суду, оскільки оспорювані ним договори
були укладені більше 13 років тому, а факти порушень, на які позивач вказує в
своїй позовній заяві, йому стали відомі ще в 1996 році, під час численних
судових розглядів, а також з документів, представлених самим позивачем, які
були ним одержані більше трьох років тому.
ОСОБА_5., ОСОБА_3., третя особа ОСОБА_4. в судове засідання не з'явилися, про
день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, через оголошення в
пресі, причин неявки суду не представили.
Суд,
вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню
Судом
встановлено, що 17 червня 1993 року ОСОБА_3. була видана довіреність ОСОБА_4.
на право управління і розпорядження всякого роду майном і укладення всіх
дозволених законом правочинів по управлінню і розпорядженню майном, придбання і
продажу будови за своїм розсудом строком до 17 червня 1994 року (а.с. 19).
червня 1993 року між ОСОБА_4., діючим на підставі вищезгаданої довіреності від
ОСОБА_3. і ОСОБА_2.  був укладений
договір купівлі - продажу домоволодіння № АДРЕСА_1в місті Ялта, що належав
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 червня 1993
січня 1994 року між ОСОБА_2. і ОСОБА_1. також був укладений договір купівлі -
продажу вищезгаданого домоволодіння (а.с. 9).
купівлі - продажу були посвідчені державним нотаріусом ОСОБА_6.
- ТОВ НВФ «Еспо» є власником 10-го корпусу санаторію імені Кирова, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі - продажу від 11 травня 1996
Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
Кодексу України (у редакції 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується
до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.
сторонами виникли до набрання чинності Новим Цивільним Кодексом України,
з моменту укладення оспорюваних договорів купівлі - продажу, тобто з 24 червня
1993 року, а отже при вирішенні питання про визнання їх недійсними слід
керуватися нормами Цивільного Кодексу України в редакції 1964 року.
Згідно ст. 145 ЦК України (у редакції 1964 року), якщо майно відплатно
придбане у особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і
не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник має право витребувати
майно від набувача лише у разі, коли майно загублене власником або особою, якій
майно було передане власником у володіння, або викрадено у того або іншого, або
вибуло з їх володіння іншим шляхом окрім їх волі.
так само як і ОСОБА_5. на момент укладення оспорюваних договорів купівлі -
продажу, не знали і не могли знати про відсутність у попереднього власника
правової підстави для здійснення такого роду правочинів, якщо такі підстави
дійсно відсутні. Крім того, жоден з власників спірного домоволодіння не
витребував його у нинішнього власника - ОСОБА_1ні по одному з перелічених в ст.
145 ЦК України підстав, а отже він є його добросовісним набувачем.
суд вважає непридатними до правовідносин, що склалися між сторонами, посилання
позивача на те, що свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння
ОСОБА_1, яке послужило підставою для укладення подальших договорів - ніколи не
Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які згідно із законом повинні
бути підтверджені певними методами доказування, не можуть підтверджуватися
іншими засобами доказування.
Оскільки позивач стверджує, що свідоцтва про право
власності не існує, отже за його твердженням воно було сфальсифіковане.
Разом з тим факти фальсифікації офіційного документа
передбачають кримінальну відповідальність, передбачену нормами Кримінального
Кодексу України, і можуть бути встановлені тільки за правилами Кримінально -
процесуального Кодексу, і визнання такого документа недійсним не є
повноваженням суду, що розглядає справу у порядку цивільного судочинства.
звертався до органів прокуратури із заявою про неправомірність надання права
власності на спірне домоволодіння, проте у порушенні кримінальної справи було
відмовлено і фактів підробки офіційних документів достовірно  встановлено не було (а.с. 13). Дані дії
посадовців прокуратури позивачем оскаржені не були.
чином, вказані обставини не можуть бути підставою для задоволення позову ТОВ НВФ «ЕСПО» про
визнання договорів купівлі - продажі недійсними.
того, згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або інтересів.
тим, як пояснив в судовому засіданні сам представник позивача, на момент
укладення оспорюваних договорів купівлі - продажу, в 1993 і в 1994 роках, права
і інтереси ТОВ НВФ «ЕСПО» порушені не були. Вони стали власником будинку № АДРЕСА_2в місті Ялта 11
травня 1996 року, внаслідок чого в них з ОСОБА_1почалися конфлікти з приводу
користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння № 9 і №
11-а, результатом яких  стали численні
судові розгляди, у тому числі і їх звернення до суду із даною позовною заявою.
тим, оскільки позивач не був стороною в оспорюваних ним правочинах, ніколи не
був власником спірного домоволодіння і на момент укладення договорів купівлі -
продажу його права порушені не були, суд вважає його неналежним позивачем -
таким, що не має право на звернення до суду з подібними позовними вимогами.
підставі викладеного, керуючись  ст. ст.
ст. 145 ЦК України (у редакції 1964 року), Прикінцевими та перехідними положеннями
Цивільного Кодексу України в редакції 2004 року ЦК України, ст.ст. 3,10,11, 59, 60, 66, 212-218  ЦПК  України, суд
позові  Товариству з обмеженою
відповідальністю науково - виробнича фірма «ЕСПО» до  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсними договорів купівлі - продажу - відмовити.
рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний  суд Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд в строки та порядку, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя :