Справа №22ц-370/07                    Головуючий в
суді першої інстанції Рукас М.С.
Категорія                         Доповідач в суді
апеляційної інстанції Медведєва Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року                                 Колегія суддів
судової палати у цивільних

справах
апеляційного суду Луганської області в складі-:

Головуючого -
Медведєвої Л.П.

Суддів                  - Васюкової В.І.

Оробцової Р.І. при секретарі - Тихонової B.C.

розглянувши у відкритому
судовому" засіданні у приміщенні суду в М.Луганську справу за апеляційною
скаргою представника Відкритого акціонерного товариства „Сєвєродонецький
Хімремонт" Луганської області на рішення Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_5
року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства
„Сєвєродонецький Хімремонт „
Луганської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання втратившими право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА :

В апеляційній
скарзі представник Відкритого акціонерного товариства „Сєвєродонецький
Хімремонт" просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити вимоги ВАТ „Сєвєродонецький Хімремонт".

Оскаржуваним
рішенням в задоволенні позовних вимог ВАТ „Сєвєродоненцький Хімремонт" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання втратившими право користування жилим приміщенням
відмовлено.

Представник
позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час і
місце розгляду справи його було оповіщено у встановленому законом порядку.

Відповідачі в
судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити і рішення
суду залишити без змін.

2

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Звернувшись до
суду з вказаним позовом, позивач -
Відкрите акціонерне товариство „Сєвєродонецький Хімремонт" у викладені
обставин, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, зазначив, що товариство
є власником будинку АДРЕСА_1, в
якому знаходиться квартира 14,
в якій зареєстровані відповідачі. Працівниками підприємства неодноразово
проводились перевірки паспортного режиму та складались відповідні акти, за
якими було встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 більше шести місяців
не проживають за вказаною адресою. Просив визнати відповідачів втратившими
право користування жилим приміщенням.

Судом першої
інстанції при вирішенні питань під час ухвалення рішення у справі були
встановлені наступні обставини .

Так, судом на
підставі пояснень відповідача ОСОБА_1, показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що
відповідачі постійно мешкають разом з іншими членами родини в квартирі та іноді
залишають житло з різних причин, як громадяни, що мають конституційне право на
особисту свободу.

Надані позивачем
акти від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 року та від ІНФОРМАЦІЯ_3 року суд оцінив,
критично, так як ці акти складені працівниками позивача, який зацікавлений у
виселенні відповідачів з квартири і має намір пересилити інших мешканців цієї
квартири в іншу квартиру меншою за площею, акти суперечать показанням свідка
ОСОБА_3, яка проживає в спірній квартирі і є колишньою дружиною відповідача
ОСОБА_4 і яка взагалі заперечує про візити комісії до їх квартири, і крім
цього, акт від ІНФОРМАЦІЯ_2  року  не  підписаний
членом  комісії ОСОБА_5  акт від

ІНФОРМАЦІЯ_4      року  не
підписано  сусідкою  ОСОБА_6
з  актом  від

ІНФОРМАЦІЯ_3      року ніхто з мешканців квартири не
ознайомлений.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що з вказаних підстав
відповідачі не можуть бути визнаними в судовому порядку такими, що втратили
право на користування жилим приміщеннями.

Спір вирішено на
підставі ст.ст.71,72 ЖК України, при цьому суд керувався ст.ст. 10,11,214-215 ЦПК України.

За результатами
розгляду апеляційної скарги колегія суддів встановила, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

3

Судом встановлено, що
відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстровані в спірній квартирі, проживають в
ній, на деякий час покидають квартиру по особистим справам, тобто, судом
з'ясовані причини відсутності в спірній квартирі відповідачів.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд першої Інстанції необгрунтовано висловлює
сумніви щодо достовірності всіх актів, спростовуються статтею 212 Цивільного
процесуального кодексу України ,
відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів, а також суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

При викладених
обставинах колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги
і залишення рішення суду без змін.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 303,307,308
ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Відкритого акціонерного товариства „Сєвєродонецький
Хімремонт" Луганської області на рішення Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_5
року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства
„Сєвєродонецький Хімремонт „
г Луганської області до ОСОБА_1. ОСОБА_2 про визнання втратившими право
користування жилим приміщенням, відхилити, рішення -залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.