У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Гуменюка В.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом дочірнього
підприємства “Житловий комплекс № 2” закритого акціонерного товариства
“Житлово-побутове підприємство” до ОСОБА_1, ОСОБА_2про виселення та стягнення
боргу,

в
с т а н о в и л а:

У січні 2007 року позивач,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що згідно договору найму № 16
від 1 квітня 2000 року відповідачі проживають в АДРЕСА_1 яке належить ДП “ЖК
№2” ЗАТ “Житлово-побутове
підприємство”. В порушення
умов договору відповідачі регулярно плату за проживання не сплачують і станом
на 1 листопада 2006 року мають заборгованість в розмірі 11314 грн. 13 коп. Крім
того, відповідачі отримали квартиру і в гуртожитку не проживають близько одного
року.

Посилаючись на викладене, просили
розірвати вказаний договір найму, виселити відповідачів із гуртожитку та
стягнути заборгованість за проживання в розмірі 11314 грн. 13 коп.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2007 року позов
задоволено частково і стягнуто з відповідачів на користь позивача
заборгованість за послуги на утримання гуртожитку в розмірі 1483 грн. 32 коп. В
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської
області від 15 травня 2007 року зазначене рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про розірвання договору найму та виселення з
гуртожитку скасовано, постановлено в цій частині нове рішення, яким вказаний
договір найму розірвано та виселено відповідачів із гуртожитку без надання
іншого жилого приміщення. В решті рішення міськрайонного суду залишено без
змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
і ОСОБА_2 просять рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2відхилити.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2007 року, за
виключенням частини щодо відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання
договору найму і виселення з гуртожитку, та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 15 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С.Берднік   В.І.Гуменюк