Справа № 2- 1664 /2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
листопада    2007 р.                                                                   м.
Сімферополь

Київський
районний суд м. Сімферополя в складі: головуючого судді  Кукти М.В.;
при   секретарі  с/з
Борисюк Е.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства “ Делфа -
тур ” про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з вищезазначеним
позовом до відповідача,  мотивуючи свої
вимоги тим, що вона у грудні 2006 року звернулася до відповідача з приводу
придбання тура «Ворота до Лапландії», між позивачем і відповідачем був
укладений договір про надання туристичних послуг для родини позивача, згідно
якого відповідач зобов'язується - отримати для родини позивача візу в
посольстві Фінляндії, надати проїзд, проживання у готелі, забезпечити
туристичну програму. 12 і 20 грудня 2006 р. позивач поштою відправили
відповідачу документи - необхідні для отримання візи і гроші у сумі 5.082 євро,
що підтверджується квитанціями які були видані їй відповідачем. Однак поїздка
її родини на відпочинок до Фінляндії не відбулася, як вважає позивач, саме з
вини відповідача,  у зв'язку із чим
звернулася до суду із зазначеними позовними
вимогами.

У
судовому засіданні позивач її представник вимоги підтримали, просять суд
стягнути з відповідача на  користь
позивача 11 502  грн. - суму, утриману з
них відповідачем у якості  штрафу за
ненадані послуги (авіа білети, надання житла та екскурсій).

Представники
відповідача у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на
безпідставність вимог позивача.

Вислухавши
пояснення позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги  підлягають задоволенню у повному обсягу з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що у грудні 2006 року саме позивач звернулася до відповідача з
приводу придбання тура «Ворота до Лапландії»; між позивачем і відповідачем не
було укладено договір про надання туристичних послуг для родини позивача, однак
виходячи із типової форми даного договору
відповідач зобов'язується - отримати для родини позивача візу в
посольстві Фінляндії, надати проїзд, проживання у готелі, забезпечити
туристичну програму. 12 і 20 грудня 2006 р. позивач поштою відправили
відповідачу документи - необхідні для отримання візи і гроші у сумі 33483 грн.,
що підтверджується квитанціями які були видані їй відповідачем та поясненнями
представників відповідача.

Доказів
укладання договору між сторонами відсутні, що є грубим порушенням чинного
законодавства.

Позивач
категорично заперечує проти того, що відповідач надіслав на його адресу
підписаний зі свого боку екземпляр договору.

З боку
відповідача такі докази відсутні. Представники відповідача у цій частині більш
посилаються на логіку та припущення.

У
зв'язку з чим позивач зміг ознайомитися з змістом типового договору тільки на
сайті відповідача.

Будь
яки документи, що підтверджували б виконання відповідачем узятих на себе
обов'язків по наданню туристичних послуг відсутні.

Посилання
представників відповідача про те, що позивач відмовилась від отримання білетів
та ваучерів на вселення у готель, надання екскурсій, та т.і., та яки б
підтверджували виконання відповідачем обов'язків, суд не може прийняти до
уваги, у зв'язку з тим, що відсутні докази цієї відмови. На що неодноразово
звертав увагу представник позивача.

14
грудня 2006 року посольство Фінляндії відмовило позивачам у видачі візи по
причині того, що неясна ціль перебування родини позивача у Фінляндії. У зв'язку
з чим поїздка до Фінляндії позивача не відбулась.

Судовим
розглядом також встановлено, що 03 січня 2007 року відповідач повернув позивачу
паспорта і 3 582 євро. Однак залишив у себе штраф - у сумі 1850 євро, котрий
складається з 155 євро - вартість квитків на поїзд Гельсінкі - Кааяні, 370 євро
- авіаквитки Кааяні - Гельсінкі , 1235 євро - авіаквитки Київ - Рига -
Гельсінкі, Гельсінкі - Київ,  90 євро -
виза.

Згідно
п. 5.2 типового договору на надання комплексу туристичних послуг, у випадку
відмови у видачі визи туристу не повертається консульський збір.

Позивач
та її представник не заперечують проти залишення у відповідача 90 євро -
консульського збору.

Суд
дійшов висновку про те, що утримання у відповідача «штрафу» є таким, що не
відповідає законодавству України, зокрема п. 7 ч. 3, ст. 17 Закону України «Про
захист прав споживачів», у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також
суд зазначає, що судовим розглядом не було встановлено будь яких порушень умов
договору з боку позивача у справі.

Суд на
підставі ст. 88 ЦПК України,  стягує з
відповідача на користь позивача 30 грн. у відшкодування витрат пов'язаних із
сплатою збору на ІТЗ розгляду справи судом Київського району м. Сімферополя

Також
на підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнена від
сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, суд стягує з
відповідача на користь місцевого бюджету Київського району м. Сімферополя - 51
грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10
Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 906 ЦК України  ст. ст. 209, 213, 214, 215,  ЦПК України
суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути
з Дочірнього підприємства “ Дельфа - Тур ” на користь ОСОБА_1 11 502 грн.
стягнутого штрафу за не надану послугу.

Стягнути
з Дочірнього підприємства “ Дельфа - Тур ” на користь ОСОБА_1 - 30 грн. у
відшкодування витрат пов'язаних з ІТЗ розгляду справи судом Київського району
м. Сімферополя.

Стягнути
з Дочірнього підприємства “ Дельфа - Тур ” на користь місцевого бюджету
Київського району м. Сімферополя - 51 грн. судового збору.

На
рішення  може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
в Апеляційний  Суд АР Крим.

Суддя