Справа №
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

30 березня 2007 року

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі
судді Швайковського А.А. при секретарі Пось С.М.,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні справу за позовною
заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2007 року ОСОБА_1звернувся до суду із позовом,
в якому зазначає, що 24.12.1997 року позивач уклав зі своїм батьком, ОСОБА_3,
договір довічного утримання НВ № 0704745, за умовами якого він прийняв на себе
зобов'язання по його довічному утриманню, забезпеченню харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою, за що останній передав йому у власність жилий
будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в с АДРЕСА_1та
належав ОСОБА_3на праві приватної власності згідно свідоцтва про право
особистої власності на жилий будинок, виданого Оріхівським райвиконкомом
28.08.1989 року, що стверджувалось довідкою-характеристикою МП
"Імпульс" від 16.12.1997 року за № 262.

Вказаний договір було складено і нотаріально посвідчено в.о. державного
нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4. 24.12.1997 року
та зареєстровано в реєстрі за № 1803.

10.11.2005 року ОСОБА_3помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії І-НОМЕР_1від 14.11.05 р.

По день смерті батька позивач проживав разом з ним та повністю виконав
умови договору довічного утримання НВ № 0704745.

В цьому ж будинку разом з ним проживає його мати,
ОСОБА_2, з якою вони ведуть спільне господарство та за якою, в силу її похилого
віку, позивач здійснюю догляд.

При зверненні до бюро технічної інвентаризації позивачу було відмовлено у
проведенні перереєстрації жилого будинку на його ім'я через відсутність
правовстановлювального документу, бо договір довічного утримання НВ № 0704745
не було зареєстровано в Оріхівському МП "Імпульс".

Статтею 328 ЦК України
визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів, яким і є договір довічного утримання НВ №
0704745.

Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право кожній особі на захист
свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для
чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, вона має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу.

Одним із
способів захисту цивільних прав судом є визнання відповідного права.

Для проведення державної реєстрації його права приватної
власності на житловий будинок потрібен правовстановлювальний документ, одним з
яких є судове рішення.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у
державі.

В попередньому судовому засіданні Представник позивача на
позові свого довірителя наполягає і прохає визнати право власності на спадкове
майно за довірителем.

Представник відповідача в попередньому судовому засіданні
позов визнав і вважає за необхідне задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши доводи Представника позивача, Представника відповідача та
вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підставі ксерокопії технічного паспорту на житловий
будинок індивідуального житлового фонду, що складений 12 грудня 1988 року,
ОСОБА_3є власником житлового будинку № АДРЕСА_1. Теж стверджується і наданою
ксерокопією довідки № 80 від 09.02.2006 року, що видана Новоданилівською
сільською Радою Оріхівського району.

Так, у відповідності до ксерокопії свідоцтва про смерть серії
ІНОМЕР_1виданого 14.11.2005 року, ОСОБА_3помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, про що
зроблено відповідний актовий запис № 13, у зв'язку з чим, з дня смерті
Відкрилася спадщина, що зазначена вище.

Так, на підставі наданої ксерокопії договору довічного
утримання від 24.12.1997 року серії НВ № 0704745, що зареєстровано в реєстрі за
№ 1803, ОСОБА_3. передав у власність ОСОБА_1житловий будинок № АДРЕСА_1, а
ОСОБА_1. зобов'язується довічно повністю утримувати ОСОБА_3., забезпечуючи його
харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і збереження в його
безкоштовному довічному користуванні кімнату № 1-3, загальною площею 9,0 кв.
метрів.

Рідство ОСОБА_1з померлим стверджується ксерокопією свідоцтва про
народження серії ПНОМЕР_2виданого 06.09.1977 року.

Статтею 328 ЦК України
визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів, яким і є договір довічного утримання серії НВ №
0704745.

Як пояснив Представник позивача, його довіритель належним
чином виконував договір довічного утримання, який не був розірваний чи
скасований у судовому порядку, а тому його довіритель належним чином придбав
нерухомість.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву довірителя, в якій
зазначено, що спільний із померлим син - ОСОБА_1. належним чином доглядав свого
батька та надавав допомогу, і також їй надає допомогу та доглядає її, вона
проживає разом із позивачем в одному будинку, а тому позов прохає задовольнити.

При таких
обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2і, 11, 27, 31, 60, 74, 76, 167, 199,
208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 267, 1222, 1235, 1264, 1265,
1268, 1272, 1276, 1268 ЦК
України, ст.ст. 549, 553 ЦК
України в редакції 1963 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на житловий будинок
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право власності на житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Запорізької

області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення

заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або

в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.