4 жовтня 2007 року                                                                              м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
розглянувши в судовому засіданні
скаргу заступника Генерального прокурора України про перегляд у зв'язку з
винятковими обставинами ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 23 травня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Київського міського управління юстиції, Державного казначейства
України, Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, треті особи:
ОСОБА_2, прокуратура Оболонського району м. Києва, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
в с т а н о в и л а:
вересні 2004 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому
просив стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної  шкоди 8 500 грн. і 10 000 грн. моральної
шкоди. Зазначав, що внаслідок неправомірного посвідчення 5 квітня 2001 року
нотаріусом ОСОБА_2 довіреності від його імені на ім'я ОСОБА_3 на право
користування та розпорядження автомобілем «Порше-924», належним йому на праві
власності, автомобіль був знятий із реєстраційного обліку й проданий. Крім
того, ОСОБА_1 просив відшкодувати йому моральну шкоду, яку пов'язує з
психологічним стресом, порушенням нормальних життєвих зв'язків і психологічною
травмою, отриманою в результаті незаконного позбавлення права власності на
Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2006 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року, позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного казначейства України на
користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 8 500 грн. У задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою
колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від
23 травня 2007 року в задоволенні касаційних скарг ОСОБА_1, Київського міського
управління юстиції та Державного казначейства України відмовлено.

У липні 2007 року до Верховного Суду України
надійшла скарга заступника Генерального прокурора України про перегляд у
зв'язку з винятковими обставинами зазначених судових рішень із підстав
неоднакового застосування судом касаційної інстанції одного і того самого
положення закону. Зокрема, в аналогічній справі до ДАІ МВД України в Одеській
області, управління Державного казначейства в Одеській області 21 вересня 2005
року судом касаційної інстанції прийнято протилежне рішення.

Посилаючись на зазначені обставини, заступник Генерального прокурора
України просив на підставі ст. ст. 354, 358 ЦПК України постановити ухвалу про
скасування ухвали Верховного Суду України від 23 травня 2007 року, рішення
Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2006 року, ухвали
апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року та ухвалити рішення про
стягнення матеріальної шкоди з Київського міського управління юстиції.

Перевіривши
за матеріалами справи наведені в скарзі доводи, Судова палата у цивільних
справах Верховного Суду України вважає, що у справі допущено неоднакове
застосування судом касаційної інстанції положень ст. ст. 440, 441, 442 ЦК
України 1963 року, і скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно
до ст. 21 Закону України від 2 вересня 1993 року “Про нотаріат” (далі - Закон)
шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних або недбалих дій державного
нотаріуса, відшкодовується в порядку, передбаченому законодавством України.
Тобто відшкодуванню підлягає матеріальна шкода, заподіяна особі внаслідок
незаконних або недбалих дій державного виконавця.

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2006 року факт заподіяння
позивачу матеріальної шкоди в сумі 8 500 грн. установлено, суд апеляційної
інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції.

Районний
суд у рішенні, зокрема, зазначав, що в порушення ст. 43 Закону нотаріус
Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори оформив на невстановлену
слідством особу довіреність на автомобіль «Порше- 924», що належав ОСОБА_1.
Згодом автомобіль був проданий. Такими діями нотаріуса позивачеві заподіяна
шкода.

Положення
ст. 21 Закону кореспондуються зі ст. 440 ЦК України 1963 року, відповідно до
якої шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна
організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не
доведене, що шкоду заподіяно не з її вини.

Між
тим, правильно встановивши обставини справи, суд необгрунтовано поклав
відповідальність щодо стягнення матеріальної шкоди на управління Державного
казначейства України, оскільки відповідно до змісту глави 40 ЦК України 1963
року відшкодування шкоди, заподіяної з вини працівників під час виконання ними
своїх трудових (службових) обов'язків, має здійснювати організація.

Таким чином, покладаючи відповідальність щодо відшкодування шкоди на
Державне казначейство України, суд неправильно застосував норми матеріального
права.

Крім того, для вирішення спору суду необхідно з'ясувати конкретну
організацію, на яку відповідно до вимог ст. 440 ЦК України 1963 року необхідно
покласти відповідальність щодо відшкодування шкоди, заподіяної з вини її
працівника - державного нотаріуса ОСОБА_2.

Зважаючи
на такі обставини, зазначені судові рішення підлягають скасуванню в частині
стягнення на користь ОСОБА_1 з Державного казначейства України на відшкодування
матеріальної шкоди 8 500 грн., а справа в цій частині - направленню на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 354-359 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Скаргу заступника Генерального прокурора України задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2006 року,
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року та ухвалу колегії
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 травня
2007 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з Державного казначейства
України на відшкодування матеріальної шкоди 8 500 грн. скасувати й у цій
частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій
частині - рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова

І.С.
Берднік

А.В.
Гнатенко

Л.І.
Григор'єва

В.І.
Гуменюк

В.Г. Данчук  В.Й. Косенко

А.В.
Костенко

Є.Ф.  Левченко

Л.М.  Лихута

Л.І.
Охрімчук

М.В.
Патрюк

Ю.В.
Прокопчук

М.П.
Пшонка  Я.М. Романюк  Ю.Л.
Сенін