Справа №
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня 2007 року Гагарінський районний суд м. Севастополя в складі:
головуючого - судді Нестерук В.В.

при секретарі - Кащеевої С.Ю., Мартинюк Л.А., Юрко Л.В.,
Марочкіної Л.Ю., Чевічелової О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання угоди дарування недійсною та визнання права власності на земельну
ділянку, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому пояснила що перебуває в
шлюбі з відповідачем з 1970 року. В період шлюбу її чоловік - відповідач у
справжній справі вступив в члени садівничого товариства «Рибак-5», де йому на
сім'ю була виділена земельна ділянка НОМЕР_1. Позивачка разом з чоловіком освоювала
землю, проводила всі агротехнічні заходи, посадили дерева, звели садовий
будинок та господарські споруди. Постійно працює на ділянці саме позивачка.
Відповідач, приватизувавши ділянку на себе, без згоди позивачки подарував цю
ділянку своєму сину - другому відповідачу по справі - ОСОБА_3. Цими діями
відповідачі порушили права позивачки на право користування та володіння
земельною ділянкою, а тому вона просить суд визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки НОМЕР_1 у садівничому товаристві «Рибак-5», засвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстровим НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_2. та
ОСОБА_3, та визнати за нею право власності на 1/2 долю земельної ділянки
НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Рибак-5».

У судовому засіданні позивачка та її представник - ОСОБА_5 повністю
підтримали вимоги, викладені у вищезгаданій позовній заяві.

Представник відповідачів - ОСОБА_6
попросила суд в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає що позов не
відповідає чинному законодавству і так як ОСОБА_2 всі дії по приватизації та
даруванню вищезгаданої ділянки провів правильно на основі чинного
законодавства.

Представник Головного управління земельних ресурсів в м. Севастополі в суд
не з'явилася, але попросила суд розглянути справу на основі матеріалів які
знаходяться в справі, рішення попросила прийняти на розсуд суду.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дії по
посвідченню договору дарування земельної ділянки з боку ОСОБА_2 були проведенні
відповідно до чинного законодавства.

Суд, вислухавши всіх вказаних вище осіб, вивчивши матеріали справи вважає
за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, оскільки вважає що діями
відповідача - ОСОБА_2 дійсно були порушені права позивачки, оскільки вона з
1970 року є його дружиною і земельна ділянка НОМЕР_1 у СТ «Рибак-5» була
виділена не тільки ОСОБА_2 але і його дружині - позивачці по справі.

Згідно ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, по взаємній
згоді. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік
мають

право
на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як укладеного другим з подружжя без її, та
його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для висновку
одним з подружжя договорів, що вимагають нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а також договорів щодо цінного майна, згода другого з
подружжя повинна бути представлена письмово.

Суд вважає, що відповідачі порушили це положення чинного законодавства і
тому договір дарування спірної земельної ділянки в 1/2 частині слід визнати
недійсними і так як чоловік має право на 1/2 частину майна нажитого в період
шлюбу необхідно визнати за позивачкою право власності на 1/2 частина цієї
ділянки.

Відповідно до ст. 210 ЗК України, угоди, укладені із порушенням
встановленого законом порядку дарування визнаються недійсними за рішенням суду.
Тому позов позивачки слід задовольнити в повному обсязі.

Так як позов задоволений на користь позивачки, з відповідачів слід
солідарно стягнути на користь позивачки сплачене державне мито в розмірі 63
гривні 63 копійки. А на користь держави недоплачені витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 65 СК України, ст. 210 ЗК
України, ст.ст. З, 5, 10, 14, 57-59, 158, 159, 208, 209, 212-214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати угоду дарування земельної ділянки НОМЕР_1 в садівничому товаристві „Рыбак-5", укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17 серпня 2001 року, посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_4 та зареєстрованого за реєстровим НОМЕР_2 від 17.08.2001 року -
недійсним в 1/2 частині, визнав право власності на 1/2 частину цієї ділянки за
ОСОБА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 сплачене держмито у розмірі 63 гривни 63 копійки, а на користь держави
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30
гривень.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд м.
Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії в апеляційну інстанцію
або у порядку ст.295 ч.4 ЦПК УКРАЇНИ.