Справа №2-1623 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді                                           Батрак І.В.

при секретарі                                                  Садовській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя
цивільну справу

за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину, в якому зазначив, що з відповідачем по справі перебував у шлюбі, що рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 03.10.2006 розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який проживає з позивачем і знаходиться на
його утриманні. З моменту розірвання шлюбу відповідач
живе окремо і ухиляється від обов'язку утримувати дитину.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/2 частини
щомісяця з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з
03.10.2006 за минулий час і до повноліття дитини.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_4 позов підтримали,
просили задовольнити, суду надали пояснення про те, що з моменту розірвання шлюбу позивач проживає з сином, відповідач
залишила квартиру і поїхала жити в с.м.т.Кушугум до коханця. Іноді вона
на 2-3 години приїжджає до дитини, а потім
уїжджає, але перешкоди в проживанні разом позивач їй не чинив. До школи дитину відводить позивач,
витрати по утриманню неповнолітнього сина,
а саме сплата за навчання в школі, придбання одягу, продуктів харчування та ін.
несе у повному обсязі позивач. Він
гуляє, вивчає з дитиною уроки та навіть спить із нею в ночі, що не
заперечувала в судовому засіданні відповідач. Також, позивач пояснив, що відповідач не працювала і тільки зараз
влаштувалась на роботу. Навіть після
попереднього судового засідання по справі вона не ужила ніяких заходів щодо піклування
та утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнала, суду пояснила, що після розірвання шлюбу
позивач почав вчиняти скандали та виганяв її з дому, тим самим утворюючи неможливі умови для проживання разом. Внаслідок
цього вона була змушена поїхати жити до знайомого в с.м.т.Кушугум, дитину вона
не схотіла перевозити з собою, оскільки син
тут навчається у школі. Вона приїжджає до сина, привозить їжу,
пере йому одяг, а потім уїжджає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, критично ставиться до пояснень
відповідача щодо створення позивачем для неї
неможливих умов для проживання разом, оскільки вона не надала суду жодних доказів звернення до міліції з приводу того, що
позивач виганяв її з дому чи створював
скандали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який мешкає з позивачем і
знаходиться на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, мешкає

2

окремо з жовтня: 2006 року, інших аліментних зобов'язань не має. Позивач
працює, утримує дитину самостійно і потребує матеріальної
допомоги. Щодо стягнення аліментів за минулий період часу позивач не надав суду
відомостей, які підтверджують вжиття ним
будь яких заходів по одержанню аліментів від відповідача до моменту
звернення до суду.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд
враховує наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за
жодних обставин не може бути меншим за
неоподаткований мінімум доходів громадян.

Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 367
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженки м.Ташкенту Узбекістан, яка не працює, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, щомісяця у розмірі 1/4 частини з усіх видів
її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.03.2007 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави у розмірі 51
гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду
справи на користь держави у розмірі 07 гривень 50 копійок.

Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом
надання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та надання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.