АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007
року                                                                                                м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеське області в
складі:

головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Кварталової А.М., Галушко Л.А.,

при секретарі - Кодінцевій С.В.

за участю позивачки ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Одеської міської ради на заочне рішення Суворовського районного суду м.
Одеси від 9 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3 щодо
визнання правочину дійсним та визнання права власності на домоволодіння, -

встановила:

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси
від 9 жовтня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_3 щодо визнання правочину
дійсним та визнання права власності на домоволодіння - задоволені у повному
обсязі, (а. с. 33-37)

Справу розглянуто без участі відповідача.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням, апелянт звернувся із скаргою на
обґрунтування якої зазначив, що суд першої інстанції вирішив питання про права
та обов'язки Одеської міської ради, як особи, що є власником земельної ділянки
і спірного домоволодіння і яка не була залучена до участі у справі (а.с.39-40).

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 06 березня
2007 року, поновлено строк на апеляційне оскарження, (а. с. 73-75)

В суді апеляційної інстанції:

Позивачка,
її представник заперечували проти задоволення скарги, просили у її задоволенні
відмовити.

Представник
Одеської міської ради, відповідач ОСОБА_3 повідомлялись належним чином про що у
справі є докази, останній, шляхом розміщення оголошення у газеті „Урядовий
кур'єр" від 24 березня 2007 року № 53(3466)(а.с.80-83) у судове засідання
не з'явилися, причину неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України така неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача,
пояснення прибувших учасників судового розгляду, обговоривши доводи скарги,
судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду
першої інстанції скасувати з направленням справи на новий розгляд, враховуючи
наступне.

Справа
№22ц-1058/07

2

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним :

обгрунтованим, тобто коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повно всебічно з'ясував обставини,
на які сторони  посилаються, як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, що були досліджені в
судовому засіданні, вирішив справу згідно із законом.

Цих вимог суд
першої інстанції не дотримав.

Визнавши
дійсним договір купівлі-продажу від 17.09.1959р. і за позивачкою право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1, суд першої інстанції не з'ясував, якими
доказами підтверджується право ОСОБА_3 на відчуження домоволодіння, і не
звернув увагу на те, що позивачка договору купівлі-продажу вказаного
домоволодіння не підписувала, з 1986 року зареєстрована і постійно проживає за
іншою адресою - у АДРЕСА_2

Неводовський,
який підписував розписку від 17 вересня 1959 року і зазначений покупцем вищевказаного
домоволодіння, помер 07 червня 1988 року, що підтверджується відповідним
свідоцтвом(а.с. 8), місцезнаходження ОСОБА_3, судом першої інстанції не
встановлено.

Поза
увагою суду залишились вимоги ст. 71, 80 ЦК
України(1963р.), відповідно до яких загальний строк позовної давності
встановлено три роки. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення
позову є підставою для відмови в позові.

За таких
обставин, визнання угоди дійсною є передчасним.

Крім
того, відповідно до п. п. 34, 44 ч. 1 ст. 26, п. 1 ст. 29 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" виключною компетенцією міської
ради є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин,
встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території
населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку тощо, управління
майном, що належить до комунальної власності відповідної територіальної
громади, здійснюється виконавчим комітетом ради.

Статтею
73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено,
що акти ради, виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади, підприємствами, установами та
організаціями, громадянами тощо, які постійно або тимчасово проживають на
відповідній території.

Відповідно
до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі
земельних відносин на території міст відноситься розпорядження землями
територіальної громади.

Одеська
міська рада, стверджує про належність земельної ділянки і спірного
домоволодіння, яке на ній розташоване територіальній громаді міста, посилаючись
на рішення Одеської обласної ради народних депутатів УРСР від 25.11.1991р. №
266-ХХІ. Вказані доводи мали були предметом перевірки суду першої інстанції.

Проте, на вищевказані вимоги законодавства і обставини справи, суд першої
інстанції уваги не звернув, власника земельної ділянки - Одеську міську раду,
до участі в справі не притягнув, обставин, що мають значення для справи не
з'ясував.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що за таких обставин суд
першої інстанції розглянув справу і вирішив питання про права та обов'язки
Одеської міської ради, як особи, що не брала участі в справі і належним чином
не була повідомлена про час та місце судового засідання, чим порушив вимоги ст.
6, 27, п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України.

Вказане,
зважаючи на вимоги п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд.

Інші
доводи апелянта не спростовують вищевказаних висновків колегії суддів і мають
бути відхилені.

Під час нового
розгляду справи суду слід врахувати наведене і вирішити питання про залучення
до участі у справі осіб, які набули право власності на домоволодіння після постановления скасованого
судового рішення, оскільки таке може впливати на їх права та обов'язки.

3

Керуючись
ст. 303, п.5
ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст. 314, 315, 317,
319 ЦПІ
України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2006 року - скасувати з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду в
іншому складі суду.

Ухвала набирає
чинності негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.