Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

справа № 2 - 599/2007

16
листопада    2007 року  Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді                        Постигача Б.А.

при секретарі                        Захарчук Н.Я.

розглянувши в  судовому засіданні в м. Золочеві  справу
за  позовом ОСОБА_1.  до
ОСОБА_2. і  ОСОБА_3.  про
визнання будинковолодіння спільною сумісно власністю і визнання
права  власності на половину
будівель   ,

В С Т А Н О В И В :

в с. Велика
Вільшаниця Золочівського району Львівської області проживала ОСОБА_4 . Будинок
в якому вона жила на праві  власності
належав  її матері  ОСОБА_5., яка померла  в 1993 році.
Тоді ж   до  ОСОБА_4. пришов жити ОСОБА_1.  Вони
проживали  як одна сімя , але
шлюбу не реєстрували.  ОСОБА_4.
померла  ІНФОРМАЦІЯ_1.  Після її
смерті  залишилось двоє
спадкоємців : відповідачі ОСОБА_2.
і  ОСОБА_3.

ОСОБА_1.
9.08.2007 року звернувся в  суд з
позовом до відповідачів  в якому просив
визнати жилий будинок і господарські споруди спільною сумісною власністю його і
покійної ОСОБА_4.  і   просив визнати за ним право власності на
половину цих будівель.

В обґрунтування позовних вимог  позивач покликається на те , що він
зареєстрований у будинку з 1996 року . Коли він прийшов жити до ОСОБА_4. в 1993
році , то будинок був в поганому технічному стані .

Він  в
будинку  виконав  такі роботи :
повністю поміняв підлогу , поставив 4
нових вікна , поміняв  в дверях
замки ,  поміняв труби в криниці , в
господарській споруді поміняв стелю  ,
вимурував жолоб , поремонтував  двері ,
зварив хвіртку , виробив проект газифікації і провів газ , придбав  і встановив конвектор , купив газову плиту.

Все було зроблено за спільні кошти  його і ОСОБА_4.    Тому він вважає , що під час їхнього життя
це майно дружини  істотно збільшилось у
своїй вартості . Відповідачі заперечують його право на половину цього майна.

Відповідачі ОСОБА_2.
і  ОСОБА_3. позову не визнали .
Вони пояснили , що після смерті
ОСОБА_5  ОСОБА_1.  дійсно в 1993 році почав  проживати з ОСОБА_4. однією сім'єю і прожив з
нею до її смерті .  Але за час цього
проживання він ніяких  значних робіт в
будинку не провів. Він лише поремонтував
вікно . Газ до будинку ОСОБА_4 підвела
ще до приходу ОСОБА_1., а він лише встанови конвектор у кімнаті . Вікна
у будинку ті  ж самі , що і були і ОСОБА_1.
лише ремонтував одне вікно без його заміни.

Будинок і на
сьогодні є в такому самому стані , як був тоді , коли ОСОБА_1. прийшов жити до
ОСОБА_4.

Вони не
заперечують проти того , щоб він і надалі проживав там , але вважають , що він
ніякого права на будівлі не набув.

Оцінивши подані
сторонами докази суд прийшов до висновку , що позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Як видно з  свідоцтва на право  особистої власності на спірні будівлі , яке
було видане  15.01.1992 року Золочівським
МБТІ , то власником  будівель була
ОСОБА_5.  Вона померла в 1993 році і на
час її смерті в будинку залишилась проживати її дочка ОСОБА_4. , яка спадщину
прийняла , але  її не оформила.  Отже ОСОБА_4. стала власником будівель
після  смерті матері.

У відповідності до
ст.74 СК України  якщо жінка та
чоловік  проживають однією сім'єю , але
не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі , майно набуте
ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної
власності  , якщо інше не встановлено
письмовим договором між ним.

В судовому
засіданні з пояснень сторін  встановлено
, що будівлі , на які претендує ОСОБА_1. , не були нажиті ним  і
покійною ОСОБА_4., а споруджені ще матір'ю ОСОБА_4.  Це в судовому засіданні  ОСОБА_1. визнав сам.

Крім цього ,
позивач не довів того , що після того , як
він прийшов жити до ОСОБА_4. ним були виконані  значні
будівельні  роботи   в будинку , що привело до істотного
збільшення його вартості.

Сам ОСОБА_1. даючи
пояснення в судовому засіданні пояснив , що в будинку в одній з кімнат він
поміняв всього декілька дощок підлоги , які прогнили , підштукатурив дві стіни
в кімнаті , штукатурка на яких знизу обсипалась.  ОСОБА_1. також не довів , що поміняв в будинку
4 вікна.

Позивач  представив суду проект газифікації , але як
визнав сам , то газ до будинку ОСОБА_4. вже був підведений , коли він прийшов
туди жити , а він лише встановив конвектор в кімнаті .

Твердження
позивача на проведення значного об'єму робіт у будинку в судовому засіданні
спростоване.

Так , допитаний як
свідок  ОСОБА_6. пояснив , що  він проживав у цьому будинку до 1972
року.  Будинок спорудила мати ОСОБА_4. з
допомогою родини. Коли ОСОБА_1. проживав з ОСОБА_4., то він у будинку фактично
не зробив нічого і на сьогодні там все залишилось таким як і було до його
приходу. Це ж підтвердив і свідок ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8.
пояснила , що вона проживає в с. В.Вільшаниця по сусідству зОСОБА_1. і є його
найближчою сусідкою . Коли ОСОБА_1. після смерті ОСОБА_5 прийшов жити до
ОСОБА_4., то він в будинку не зробив нічого. ОСОБА_1., як людина непоганий ,
але як господар він нікудишній . Він не доглядав за будинком  , не штукатурив стін , не міняв вікон , не
міняв підлоги.

Показовим є те ,
що ще  ОСОБА_6. на подвір'ї почав
будівництво літньої кухні , не завершивши
її  і вона стоїть  так по сьогодні. Всередині цієї кухні
повиростали дерева , а ОСОБА_1. навіть не спромігся  зробити на ній дах .

Свідок ОСОБА_9.
також підтвердила , що ОСОБА_1. не виконував у будинку ніяких будівельних
робіт.

Як видно з
довідки Золочівського МБТІ , то
вартість спірного будинку становить 29366 грн.

Встановлення  позивачем
газового конвектора ( при тому , що газ до будинку вже був
підведений  ОСОБА_4.) ,  незначний ремонт вікон , заміна дверних  замків , підштукатурка двох стін в
кімнаті  аж ніяк не свідчать про
значне  збільшення  вартості
будинку , що належав ОСОБА_4.

В цілому  ж
позов ОСОБА_1.  є безпідставний.

Керуючись  ст.
209 , 212, 213 , 215    ЦПК
України , ст. 74,62,70 СК   України   суд ,

В И Р І Ш И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2. і
ОСОБА_3.  про визнання  будівель спільною сумісною власністю  і визнання за ним права власності на половину
будівель відмовити.

Стягнути зОСОБА_1.
180 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Львівської області на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження , яка подається на протязі 10 днів
з дня проголошення  постанови.

Суддя :