Справа № 2-693/07
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

01 червня 2007 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді:               Католікяна М.О.,

при
секретарі:                        Ніколенко
К.М.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1;

- позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3про стягнення боргу за договорами позики,

УСТАНОВИВ:

01
березня 2007 року позивачі звернулися до суду із цим позовом. Свої позовні
вимоги позивачі обґрунтували тим, що між ними та відповідачем 22.04.2006 р. та
11.05.2006 р. були укладені договори позики, відповідно до умов яких позивачі
передали відповідачеві 15 650,00 грн (ОСОБА_1 - 7 650,00 грн строком на три
місяці, ОСОБА_2 - 8 000,00 грн строком на один рік). Дотепер відповідач не
повернув грошові кошти, що є причиною звернення позивачів до суду з позовом про
стягнення боргу за договорами позики в сумі 18 000,00 грн, 20 відсотків річних,
судових витрат (а.с.а.с. 3, 4).

Позивачі у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином,
про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» ІНФОРМАЦІЯ_1. У справі
є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище
обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивачів,
вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково
з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 22.04.2006 р. між ОСОБА_1та відповідачем було
укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві
у позику 1 500,00 доларів США строком на три місяці. Правочин був укладений у
простій письмовій формі у вигляді розписки (а.с. 6).

11 травня 2006 року між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір
позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві у позику 8
000,00 грн строком до 11.05.2007 р. Правочин був укладений у простій письмовій
формі у вигляді розписки (а.с. 5).

Дотепер відповідач борг не повернув.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В
силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.

Відповідно
до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає
у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту
передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно
з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені
родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які
були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором.

За
спірними договорами позики позивачі передали відповідачеві певну суму, про що
свідчать копії розписок, отже, вказані правочини, у розумінні ст. 1046 ЦК
України, було укладено.

Таким
чином, заборгованість за невиконання відповідачем договорів позики на
сьогоднішній день складає 15 575,00 грн відповідно до наступного розрахунку:

1 500,00 х 5,05 + 8 000,00 = 15 575,00 грн,
де:

- 1 500,00 - сума договору позики від
22.04.2006 р. у доларах США;

- 5,05 - курс долара США відносно гривні
України, встановлений Національним Банком України станом на 01.03.2007 р. (день
звернення до суду);

- 8 000,00 - сума договору позики від
11.05.2006 р.

При
цьому суд вважає помилковим зазначення у позові розміру боргу за договором від
22.04.2006 р. в сумі 7 650,00 грн через неправильно проведений розрахунок.

У
відповідності з абз. 1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються
договором.

Як
вбачається з укладених сторонами договорів позики, сторонами не були включені в
них положення про розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов'язання, отже,
вимога позивачів про стягнення з відповідача відсотків не є обґрунтованою і
задоволенню не підлягає.

В
силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно
з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового
обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються.

Ураховуючи
зміст наведених вище норм та встановлені в засіданні обставини, суд доходить
висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, а саме: стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 7
575,00 грн, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором
позики в сумі 8 000,00 грн.

У
порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають
стягненню витрати з оплати судового збору пропорційно задоволеній частці позову
в сумі 155,75 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30,00 грн (а.с.а.с. 1, 2).

Керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України,

ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212 - 215,
218, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3про стягнення боргу за договорами позики
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 22 квітня
2006 року в сумі 7 575,00 грн, витрати з оплати судового збору в сумі 155,75
грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00
грн, разом - 7 760,75 грн.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 11 травня
2006 року в сумі 8 000,00 грн.

У
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Головуючий
суддя: