Справа № 22ц - 408/ 07 року.                                  Суддя
місцевого суду Ітрін М.В.
апеляційного суду Кутова Т.З.
У Х В А Л А   іменем України

26 лютого 2007 року.                                                                      м.
Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів:
Данилової О.О. та Кутової Т.З.,

при секретарі
Варміш О.С.,

без участі
сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну  скаргу Закритого
акціонерного      товариства      комерційний      банк
„ПриватБанк"      (далі ЗАТ КБ „ПриватБанк")    на
ухвалу судді місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 січня 2007 року,
постановлену за його ж заявою про видачу судового наказу

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року
Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"
звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1  4811 гривень 58
копійок заборгованості по строковому кредитному договору, 753 гривні 13 копійок
заборгованості по відсоткам за користування кредитом і 100 гривні 98 копійок -пені.

Ухвалою
судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 9 січня 2007 року в прийнятті
зазначеної заяви відмовлено, оскільки із заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

В апеляційній скарзі представник ЗАТ КБ
„ПриватБанк", посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу і передати
справу на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, перевіривши у
межах оскарження обставини та докази, якими сторона їх стверджувала , судова колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у прийняті заяви про видачу судового наказу, суд виходив з
того, що із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області погоджується з таким висновком суду,
вважає його вірним, обґрунтованим й законним.

Так, звертаючись до суду із заявою про видачу судового
наказу відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 96 ЦПК України, ЗАТ
КБ „ПриватБанк"
посилався на те, що його вимога грунтується на правочині, яким він вважає заяву
ОСОБА_1 ( а.с. 2-3 ) про надання
строкового споживчого кредиту, вчиненому у письмовій формі і відшукувані
грошові суми є безспірними.

Між тим, з умов надання споживчого кредиту ОСОБА_1, позичальник взяв у
позикодавця грошові кошти у розмірі 5219
гривень 50 копійок,
зобов'язуючись при

2

цьому,
протягом     24
місяців     його повернути
і сплачувати щомісяця 2,09
% за користування ним та комісію.

Таким чином,
безспірним є тільки розмір заборгованості по кредиту.

Розмір же плати за користування кредитом та розмір комісії за розрахункове
обслуговування та консультативні послуги -
визначено у відсотках.

Тому грошові суми, нараховані позичальником, як заборгованість по оплаті за
користування кредитом, комісії та пеня
не можна вважати безспірними.

Оскільки наказне провадження може бути порушено лише по документально
підтвердженим і безспірним вимогам, то у прийняті даної заяви Закритого
акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" слід відмовити.

Такого ж висновку і з тих же мотивів дійшов і суд першої інстанції, а тому
його ухвала є законною і не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 307,
312-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк" відхилити, а ухвалу судді Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 9
січня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу
протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України.