Справа
№2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

====================================================================

09
жовтня 2007 року        Ялтинський міський суд Автономної Республіки

Крим
у складі: головуючого судді         Земляної
Г.В.,   при

секретарі
Кописько О.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні  в

залі
суду м. Ялти цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства охорони
здоров'я України, третя особа - ОСОБА_2 про поновлення на роботі й стягненні
заробітної плати за час

вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Міністерства

Охорони
Здоров'я України(далі МОЗ України), згідно якого просить відновити його

в
посаді головного лікаря санаторію «Москва», стягнувши середній заробіток за

час
вимушеного прогулу. Представник позивача у судовому засіданні підтримав

заявлені
вимоги у частині поновлення на посаді головного лікаря із 03 березня

2007
року  і вточнивши позивні вимоги в
частині суми середнього заробітку за

час
вимушеного прогулу, просить стягнути із відповідача МОЗ України

середньомісячну
заробітну плату за час змушеного прогулу у сумі 5054 гривні 82

коп.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач був призначений на посаду

головного
лікаря санаторію «Москва». Однак, наказом
№50-0 від 03 березня 2007

року
його було звільнено із займаної посади. Рішенням Ялтинського міського

суду  від 08 травня 2007 року вищевказаний наказ
визнано незаконнім і

скасовано.
Однак, позивач фактично не був допущений до роботи, так як не має

праву
підпису на банківських документах. Крім того йому не сплачуть заробітну

плату
із квітня 2007 року.   Разом із цим,
позивач, просить суд, допустить

негайне
виконання судового рішення.

Представник відповідача у  судове засідання не з'явився, про дату та

час
розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки у судове

засідання
суду не представив.

Третя особа ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилася. Про день

і
час слухання справи повідомлена належним чином. Причин неявки до суду не

надано.

За
таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти

вирішення
справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності

відповідача,
суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до

вимог
ст. ст. 169 ч. 4, ст.ст.224-227 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази в сукупності, вислухавши

представника
позивача, свідка, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги

обґрунтовані
та підлягають задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до наказу Міністерства охорони
здоров'я № 06-до від 12 січня

1984
року ОСОБА_1 був призначений на посаду головного лікаря санаторію

«Москва»
з 14 січня 1984 року (арк. спр.5).

Наказом №101-0 від 17 червня 2004 року
Міністерством  охорони здоров'я

України
термін дії трудового договору з ОСОБА_1, як з головним лікарем

санаторію
«Москва»,  продовжений до 17 червня 2009
року (арк. спр.10).

Разом із тим між сторонами був
укладений строковий трудовий договір

(контракт)
від 17 червня 2004 року із терміном дії до17 червня 2009 року(арк..

спр.6-9)

Однак, наказом №50-0 від 03 березня 2007
року Міністерства  охорони

здоров'я
України ОСОБА_1 був звільнений з посади головного лікаря

санаторію
«Москва» у зв'язку з одноразовим грубим порушенням трудових

обов'язків,
а саме: за грубе порушення фінансово-господарської дисципліни,

нераціональне
використання бюджетних коштів, а також майна санаторію

(невиконання
плану ліжко-днів, не забезпечення соціально-побутових умов дітей,

що
перебувають на санаторному лікуванні) (арк. спр.11).

Відповідно до рішення Ялтинського міського
суду від 08 травня  2007

року,
наказ №50-0 від 03 березня 2007 року про звільнення ОСОБА_1 з

посади
визнаний незаконним і скасований. Дане рішення набуло законної сили 21

травня
2007 року (арк. спр.12,13).

У відповідності ч.3 ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України,

обставини
встановлені судовим рішенням по цивільному, господарському або

адміністративному
позову, що набрали законної чинності, не доводяться при

розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті ж особи або особа, у відношенні

якого
встановлена дана обставина.

Таким чином, факт незаконного звільнення
ОСОБА_1 з посади

головного
лікаря санаторію «Москва» встановлений у судовому порядку й не

підлягає
доведенню по даній цивільній справі.

Згідно
ст.235 ч.1 КЗпП України у випадку звільнення без законних підстав,

працівник
повинен бути відновлений на колишній роботі.

Однак,
відповідачем - Міністерством охорони здоров'я України після набуття

законної
сили рішення суду про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1,

були
вжиті  заходи по недопущенню останнього
до виконання своїх службових

обов'язків.
Так,  відповідачем на адресу Відділу
Державного казначейства м.

Ялта  був відправлений лист за вих..№11.01-21/456
від 22.06.2007 року, у якому

повідомлено,
що станом на 22 червня 2007 року ОСОБА_1 не відновлено в

посаді
головного лікаря дитячого санаторію «Москва», у зв'язку із чим, останній

не
має повноважень по підписанню від імені санаторію яких-небудь документів, у

тому
числі фінансових (арк.спр.14).

Допитаний
у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що

виконує
обов'язки головного лікаря санаторія «Москва» із правом підпису на

банківських
документах. Позивача фактично не допущено до виконання обов'язків

головного
лікаря, так як він не має права підпису на документах. Він, як

виконуючий
обов'язки головного лікаря, після прийняття рішення Ялтинським

міським
судом про скасування наказу, передав позивачу правовстановлюючі

документи
та печатку підприємства. Позивач табелюється на робочому місці

бухгалтерією
підприємства, табелі направляються до відповідача, але заробітну

плату
йому не сплачують, у відомості на отримання заробітної плати його  не

включено.

Вказана
обставина підтверджена і листом
Директора департаменту кадрової

політики
, освіти і науки в якому стверджено, що станом на 22 червня 2007 року

ОСОБА_1
не поновлено на посаді головного лікаря
дитячого санаторію»Москва»

(арк..спр.14)

Таким чином, судом встановлено, що після
незаконного звільнення із займаної

посади
позивач ОСОБА_1 фактично не був поновлений на роботі  на посаді

головного
лікаря із 03 березня 2007 року, йому  не
сплачується заробітна плата

і
він не має можливості виконувати покладені на нього трудовим договором обов'

язки.

Згідно
ст.236 КЗпП України, у випадку затримки власником або уповноваженою їм

органом
виконання рішення органу, що розглядав трудовий спір про поновлення на

роботі
незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей

орган
виносить рішення про виплату йому середнього заробітку або різниці у

заробітку
за час затримки.

У
відповідності з довідкою, представленою бухгалтерією санаторієм «Москва» МОЗ

України
за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 не виплачена заробітна плата за

64
(шістдесят чотири) робочі дня, що становить суму в розмірі 5 054, 82 гривні

(арк.спр.47).
Зазначена сума в повному обсязі слід стягнути з відповідача -

Міністерства  охорони здоров'я України за час вимушеного
прогулу із 02 квітня

2007
року по 01 жовтня 2007 року.

При
таких обставинах , позивні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в

повному
обсязі, позивача слід поновити на посаді головного лікаря із березня

2007
року , і з відповідача на користь позивача слід стягнути середній

заробіток
за час вимушеного прогулу у сумі 5054 гривні 82 коп.

Згідно
ч.5 ст.235 КЗпП України, п.2, 4 ч.1 ст.367 ЦПК України  рішення про

поновлення
на роботі незаконно звільненого  або
переведеного на  іншу роботу

працівника,
а також присудження працівникові виплати заробітної плати, але не

більше
ніж за один місяць;,  прийняте органом,
який розглядає трудовий спір,

підлягає
негайному виконанню.

З відповідача на користь держави слід стягнути
судові витрати у сумі 81 гривня.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.
235, 236 КЗпП України, ст. ст. 60,

61,
212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Відновити
ОСОБА_1 на посаді головного лікаря «Дитячого

санаторію
«Москва» Міністерства  охорони здоров'я
України» із 03 березня 2007

року.

Стягнути
з відповідача - Міністерства  охорони
здоров'я України(юридична

адреса:
Київ, вул. Грушевського, буд. №7)  на
користь Горанова Анатолія

Леонідовича
заборгованість за час вимушеного прогулу
із 02 квітня 2007 року по

01
жовтня 2007 року в суму 5 054(п'ять тисяч п'ятдесят чотири) гривні  82 коп..

Рішення
суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та

стягнення
на його користь заробітної плати за один місяць у сумі  3174(три

тисячі
сто сімдесят чотири ) гривні 93 коп. підлягає негайному виконанню

сторонами.

Стягнути
з відповідача - Міністерства  охорони
здоров'я України(юридична

адреса:
Київ, вул..рушевського, буд. №7)  на
користь Держави судові витрати у

сумі
81(вісімдесят одна) гривня.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив за письмовою

заявою
відповідача.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня

отримання
його копії.

На
рішення суду може бути подана заява  про
апеляційне оскарження до

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у

строк
10 днів з дня проголошення рішення, або апеляційна скарга до Апеляційного

суду
Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у строк 20 днів з

дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає чинності після закінчення строку подання заяви про

апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя

Ялтинського
міського

суду                                                                Г.В.Земляна