Справа № 2 -
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
травня  2007 року                                                                          Ялтинський
міський   суд Криму
у складі судді:                                                                                   ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г.С.
при секретарі   :                                                                                 КОНОНОВОЇ
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на частку квартири,
в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений
належним чином, причин неявки суду не представив.
Суд
вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі ст. 225 ЦПК України.
звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на
12 частку квартири № АДРЕСА_1.
мотивує тим, що в період  сумісного життя
з відповідачем, вони придбали квартиру № АДРЕСА_1. Проте, право власності на
неї було оформлене тільки на ім'я її чоловіка - ОСОБА_2. Після розірвання
шлюбу, вона звернулася до суду з позовом про розділ спільно нажитого майна, і
рішенням суду їй була виділена в натурі частина спірної квартири, яка
складається з житлової кімнати 14-2, кухні 14-5, санвузла - пральні 14-8, а
відповідачу - інша частина квартири, що складається з житлової кімнати 14-1,
передпокою 14-4, санвузла 14-9 і сараю літер «Ч». Разом з тим, з вимогою про
визнання за нею права власності на виділене в натурі майно   вона не зверталася, у зв'язку з чим дане
питання судом вирішено не було, і згідно правовстановлюючих документів,
квартира продовжує бути власністю тільки її колишнього чоловіка.

Суд,
вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає  задоволенню.

Судом
встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 1986
року. 06 травня 1996 року, в період сумісного життя, на підставі договору
купівлі продажу ними була придбана квартира № АДРЕСА_1, право власності на яку
оформлене тільки за ОСОБА_2.

06 квітня 2005 року шлюб між сторонами був розірваний.

На підставі ст. 60 СК України, майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить дружині та
чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них
не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Після розірвання шлюбу, позивачка звернулася до суду з позовом про поділ
спільно нажитого майна.

Рішенням суду від 22 березня 2007 року її позов був задоволений: їй була
виділена в натурі частина житлової квартири № АДРЕСА_1, що складається з
житлової кімнати «14-2» площею 15,7 кв.м., кухні «14-5» площею 8,4 кв.м. і
санвузла - пральні «14-8» площею 4,8 кв.м., а відповідачу ОСОБА_2. - частина
квартири, що складається з житлової кімнати 14-1 площею 14,2 кв.м., передпокою
«14-4» площею 13,2 кв.м., санвузла «14-9» площею 3,2 кв.м., а також сараю літер
«Ч».

Рішення суду набрало законної сили, проте питання про визнання за
позивачкою права власності на виділену їй частку зі спільного майна, в рамках
даного судового процесу не розглядалося.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі розділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не
визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позивачкою  представлений суду
висновок фахівця на предмет визначення її частки в спірній  квартирі, виданий за рішенням суду, згідно
якому частина житлової квартири № АДРЕСА_1, виділена позивачці в натурі за
рішенням суду, складає 12 частку даної квартири (а.с. 16-27).

Таким чином,  суд вважає, що позов
ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 12 частку спірної квартири
заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 60,70 СК України, ст.ст.
10, 60,  212, 213, 215, 217, 218,
225  ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В  :

Позов
ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на 12 частку квартири № АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне
рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У
цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку
на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному суді АРК через Ялтинський міський суд у порядку та строки
згідно ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
: