МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2007 року                          справа
№2-523-07                       м.
Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області

в складі
головуючого                       Федонюк
С.Ю.

при секретарі                                    Марчак Т.М.

з участю
позивачки                         ОСОБА_1.

відповідача                                       ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті
Нововолинську Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

06 березня 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання
шлюбу, який укладений з відповідачем ОСОБА_2 01 травня 1989 року у
Нововолинському міському відділі ЗАГСу Волинської області. Від спільного шлюбу
в подружжя є неповнолітня дочка, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вимоги позивачка
обґрунтовує тим, що з відповідачем сімейне життя не склалося, відповідач
постійно проявляв до неї неповагу, систематично влаштовував сварки, не брав
участі в матеріальному забезпеченні сім'ї, тому сторони шість років тому
припинили шлюбні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільного
господарства, не мають спільного бюджету, вважає, що з вини відповідача
примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально,
просить позов задовольнити. Неповнолітня дочка проживає та залишиться проживати
з матір'ю.

На попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1.
позов підтримала і пояснила, що примирення неможливе, тому просить шлюб
розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти
задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, оглянувши
свідоцтво про одруження (а.с.5), копію свідоцтва про народження (а.с.6), суд
дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне

життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які
свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя,
збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам їхньої дитини,
тому суд шлюб розриває.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11,
60, 13.0, ч.4 ст. 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
01 травня 1989 року Нововолинським міським відділом ЗАГСу Волинської
області, актовий запис № 118, розірвати.

При отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17
(сімнадцять) гривень судового збору в доход держави. ОСОБА_1 від сплати
судового збору в доход держави звільнити, оскільки з нею залишається проживати
неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до
апеляційного суду у Волинській області протягом 20 днів після подачі заяви про
оскарження рішення суду, яка подається протягом 10 днів після його
проголошення.