Справа № 22-ц-159/07                                  Головуюча
суду І інстанції  Циганок В.І.
Категорія 40                                                     Доповідач
апеляційного суду Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

2 лютого 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого -
Паліюка В.П.,

суддів:    Шолох З.Л.,  Довжук Т.С.,

при секретарі  судового засідання - Негрун І.О.,
участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1на
рішення   Корабельного  районного суду м. Миколаєва від   15
березня 2004 року у
справі за

позовом

ОСОБА_1до
відкритого акціонерного товариства „Миколаївське спеціалізоване автотранспортне
підприємство 1403" (далі -ВАТ САТП 1403) про поновлення
на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

6 жовтня 2003
року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ВАТ САТП 1403
про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та   відшкодування
моральної шкоди.

Позивач
зазначав, що знаходився з відповідачем у трудових відносинах з 1982 року, працюючи
водієм першого класу з правом роботи на всіх марках автомашин.

З 1 вересня 2003 року звільнений
з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП
України наказом № 16 - к
від 1 вересня 2003 року в зв'язку
зі скороченням штату працівників.

Вважав, його
звільнення проведено з порушенням трудового законодавства. А саме, фактичного
скорочення штату не було, а звільнення проведено без згоди профспілкового комітету
та без врахування його переважного права на залишення на роботі.

Посилаючись на
викладене, позивач просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу та 5
000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2004
року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 365 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу. В іншій частині у задоволенні позову
відмовлено.

Додатковим
рішенням того суду від 25
квітня 2004 року з
відповідача стягнуто 51 грн.
судових  витрат  на користь держави.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати
рішення місцевого суду та постановити нове, яким   задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши
законність та обгрунтованість   рішення
суду в межах

доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає  частковому  задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1
частково, суд правомірно виходив з того, то звільнення позивача проведено з
порушенням трудового законодавства А порушене право позивача було поновлено до
вирішення спору судом по суті, оскільки відповідач скасував незаконний наказ
про звільнення позивача. В зв'язку з чим, суд обгрунтовано задовольнив вимоги
позивача щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
відмовивши у  задоволенні позову  про поновлення на роботі.

При вирішенні
вимог щодо відшкодування моральної шкоди, місцевий суд виходив з того, що сам
факт поновлення позивача на роботі є достатньою компенсацією моральної шкоди.

Між тим. з таким
висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки характер звільнення ОСОБА_1 з роботи та
допущені при цьому порушення трудового законодавства  не дають підстав для такого висновку.

Адже звільнення
позивача проведено з грубим порушенням його трудових прав, що спричинило йому
глибокі переживання, примусило докладати додаткових зусиль для їх відновлення
та організації свого життя. Зазначене дає підстави для відшкодування позивачу
моральної шкоди в розмірі  500 грн.  згідно ст. 237 -1 КЗпП України.

В зв'язку з
викладеним рішення місцевого суду підлягає зміні в частині відшкодування
моральної шкоди  відповідно до  п.З ч.1
ст. 309 ЦПК
України.

Керуючись ст. 303,
309. 316  ЦПК України, колегія суддів. -

вирішила:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення
Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2004
року змінити в частині  відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Миколаївське
спеціалізоване автотранспортне підприємство 1403" на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної
шкоди.

В іншій частині рішення місцевого суду  залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. але може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення