Справа № 22-ц-752 2007 року                  Головуючий в 1 інстанції
Категорія: 41                                               Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року
квітня місяця 04 дня
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:                                               Семиженка
Г.В.

Суддів:                                                          Приходько
А. А.,

Лісової Г.Є.

при секретарі:   Драгомарецькій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ЗАТ «Таврійська будівельна компанія» на рішення Суворовського районного
суду м.Херсона від 07 листопада
2006 року за
позовом ОСОБА_1до ЗАТ Таврійська будівельна компанія» про стягнення заробітної
плати, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 07 листопада 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнено із ЗАТ «Таврійська будівельна компанія» в
її користь 5507 грн. 15 коп.
заборгованості по заробітній платі. Стягнено також із ЗАТ «Таврійська
будівельна компанія» в доход держави 55
грн. 07 коп.
судового збору і ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за один
місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ЗАТ «Таврійська будівельна компанія»
просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що заробітна плата позивачки
за фактично відпрацьований час у січні-листопаді 2003 року становить 2387
грн. 79 коп., а
складання додаткових табелів нарядів за січень-грудень 2003 року є повторним
нарахуванням заробітної плати, що не відповідає вимогам    ведення
табельного    обліку,    методичним    рекомендаціям

2

по правовому регулюванню
робочого часу та чинному
законодавству.

У судовому засіданні
представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній,
просить рішення суду скасувати як незаконне і необгрунтоване.

Позивачка та її представники апеляційну скаргу не визнали, вважають, що її
слід відхилити, а рішення суду залишити без змін як постановлене з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її
слід відхилити.

ЗАТ «Таврійська будівельна компанія» є правонаступником відкритого
акціонерного товариства «Херсонський завод будівельних матеріалів №1», з яким позивачка
до ліквідації перебувала у трудових відносинах та яке не виплатило їй на день
звільнення по переводу в ЗАТ «Таврійська будівельна компанія» заборгованість по
заробітній платі у розмірі 12795
грн. 98 коп., що
підтверджується довідкою товариства №306/04
від 07.04.2006 року,
розрахунковими листами за 2005
рік, січень, лютий 2006
року.

З матеріалів справи вбачається, що приймаючи на себе зобов'язання юридичної
особи, що ліквідується, по виплаті заборгованості по заробітній платі працівникам
ТОВ «Херсонський завод будівельних матеріалів №1», в тому числі і ОСОБА_1. в сумі 12795
грн. 98 коп.,
відповідач не перевірив правильність її нарахування та погодився із сумою
заборгованості вказаною в передавальному акті.

За таких обставин суд правильно не взяв до уваги доводи відповідача про те,
що фактично заборгованість по заробітній платі належній позивачці становить 7287 грн. 83 коп., що було
ним встановлено під час проведеного перерахунку заборгованості на підставі
наказу ЗАТ «Таврійська будівельна компанія» №64/01-1 від 28.02.2006
року (а.с.10,8).

Заперечуючи заборгованість у розмірі 12795 грн. 98 коп. відповідач
посилається на незаконність наказу №29
від 25.11.2003 року ВАТ
«Херсонський завод будівельних матеріалів №1»,
на підставі якого була проведена доплата до заробітної плати позивачці за
час простою з 01.01. по 01.11.2003 року. Однак на
час припинення відкритого акціонерного товариства наказ скасований не був і
спору між сторонами з приводу нарахування заробітної плати не існувало.

Крім того, статтею 113
КЗпП встановлено мінімальний розмір оплати часу простою, що не позбавляє
підприємство право встановлювати вищий розмір оплати часу простою.

3

Отже, рішення судом постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст.ст.303, 307,308,314 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ЗАТ «Таврійська будівельна компанія» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 07 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.