ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
І м е н е м   У к р а ї н и
“16” жовтня 2007 року                            Ялтинський міський суд Автономної
у складі: головуючого, судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства „Фокстрот-Ялта”
про стягнення суми упущеної вигоди, неустойки та відшкодування моральної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного
судочинства і просить суд:
-              стягнути
з ДП „Фокстрот-Ялта” на його користь суму упущеної вигоди в розмірі 5000
гривень, суму неустойки в розмірі 1995 гривень, у відшкодування моральної шкоди
10 000 гривень, а усього - 16 995 гривень.
вимоги обґрунтовуються тим, що 24 жовтня 2006 року він за договором   роздрібної купівлі-продажу з ДП
„Фокстрот-Ялта” придбав ноутбук Toshiba Satellite L 100-113. Вартість ноутбуку 3508 гривень 17 копійок. У зв'язку з недоліком
товару, пов'язаним з вигоранням пікселів на екрані, 17 січня 2007 року ноутбук
був прийнятий на сервісний ремонт. Проте строк ремонту товару, встановлений у
статті 8 ч. 9 Закону України „Про захист прав споживачів”, був порушений. Товар
аналогічної марки, переданий покупцю, його вимог не задовольняв, оскільки не
мав операційної системи. Ноутбук був повернутий покупцеві лише 28 березня 2007
року, тобто із затримкою на 57 днів, тому на його користь належить стягнути
суму неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожний день затримки
усунення недоліків товару. Разом з тим, позивач зазначив, що придбав ноутбук
для здійснення діяльності, пов'язаної з наданням юридичних послуг, а оскільки
ноутбук перебував у ремонті 71 день, це потягло розірвання договорів на надання
таких послуг, що потягло збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 5000
гривень. Порушення його прав як споживача заподіяло душевних страждань.
відповідача заперечував проти позову, зазначивши, що позивач  погодився на здійснення ремонту ноутбуку в
інший строк, ніж встановлений у статті 8 ч. 9 Закону України „Про захист прав
споживачів”, дія норм зазначеного закону на позивача не поширюється, оскільки
він придбав ноутбук  не для особистих
потреб, а у зв'язку з виконанням обов'язків найманого працівника, посилання
позивача на те, що він був змушений припинити договірні відносини з надання
юридичних послуг через відсутність в нього ноутбуку - неспроможні, оскільки ДП
„Фокстрот-Ялта” позивачу був наданий аналогічний товар на термін здійснення
які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для
справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості
свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.
пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.
жовтня 2006 року між ДП „Фокстрот-Ялта” і позивачем ОСОБА_1 був укладений
договір роздрібної купівлі-продажу, відповідно до умов якого він купив ноутбук Toshiba Satellite L 100-113 вартістю 3508 гривень 17
зв'язку з недоліком товару, пов'язаним з вигоранням пікселів на екрані, 17
січня 2007 року ноутбук був прийнятий на сервісний ремонт та повернутий
позивача 28 березня 2007 року.
ремонту ОСОБА_1 був наданий ноутбук аналогічної марки Toshiba
Satellite, до якості якого він претензій не мав.
обставини визнані та не оспорюють ся сторонами, тобто є встановленими
відповідно до вимог статті 61 ч. 1 ЦПК України.
8 ч. 9 Закону України „Про захист прав споживачів” встановлено, що при
пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони
повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти
днів з дати  його  пред'явлення або за згодою сторін в інший
особистої заяви ОСОБА_1 від 17 січня 2007 року вбачається, що сторони дійшли
згоди щодо усунення зазначених недоліків ноутбуку із затримкою більш ніж на
підстави для стягнення суми неустойки відповідно до вимог статті 8 ч. 9 п. 3
Закону України „Про захист прав споживачів” відсутні.
аналогічної марки на час ремонту ОСОБА_1 був наданий, претензій до якості
наданого ноутбуку він не заявляв, а отже оскільки не встановлено факту
порушення  ДП „Фоктрот-Ялта” права
ОСОБА_1, а також причинного зв'язку між розірванням договорів між ним та
третіми особами на надання юридичних послуг, нібито внаслідок чого він втратив
5000 гривень, у задоволенні позовної вимоги про стягнення суми збитків, яка
полягає у доходах, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,
того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 придбав ноутбук не для особистих потреб
(ст. 1 п.  22 Закону України „Про захист
прав споживачів”), а з метою виконання обов'язків найманого працівника за
договорами про надання юридичних послуг, що він визнав у судовому засіданні і
чим він обґрунтовував позов в частині вимоги про стягнення суми упущеної
вигоди. За таких обставин, ОСОБА_1 не може вважатися споживачем, тобто дія норм
Закону України „Про захист прав споживачів” не поширюється на спірні
правовідносини, позивач не має підстав просити суд захистити його права як
до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі  неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Оскільки судом не встановлено неправомірності в діях чи бездіяльності
відповідача стосовно виниклих правовідносин за участю ОСОБА_1, позов про
відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягає.
питання про розподіл судових витрат, суд взяв до уваги те, що позивач у спірних
правовідносинах не є споживачем за змістом норм Закону України „Про захист прав
споживачів”, а відповідно йому належить сплатити суму судового збору згідно
вимог Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.
16, 22, 23, 623, 1167 ЦК України, ст. ст. 1, 8 ч. 9 Закону України „Про
захист прав споживачів”, ст. 5, 10, 11, 15, 60, 61, 158, 179,
209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд
задоволенні позовної заяви  ОСОБА_1 до
Дочірнього підприємства „Фокстрот-Ялта” про стягнення суми упущеної вигоди,
неустойки та відшкодування моральної шкоди - відмовити.
з ОСОБА_1 в дохід держави суму судового збору в розмірі сто шістдесят дев'ять
гривень дев'яносто п'ять копійок.
Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -