Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 533 / 2007 р.                  Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:                        Глазкова А.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«і5 » березня 2007 р.                                                                          м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:                                     Денисенко Т.С.,

Суддів:                                                Глазкової
А.Г.,

Коваленко А.І.

При секретарі:          Степановій И.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від "13" грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання у зв'язку з
продовженням навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_2.
звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з
відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з продовженням навчання в МАУП
в розмірі 1/4 частини
доходу.

Свої вимоги
обгрунтувала тим, що вона навчається в Токійському університеті і кінець
навчання припадає на 2011
рік. Навчання оплачує держава, проте, оскільки вона не працює, а мати,
ОСОБА_3., знаходиться
у декретній відпустці, оскільки має дитину 2004 року народження, і не має можливості надавати доньці
матеріальну допомогу, їй необхідні кошти на проживання.

Заочним рішенням
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2006
року позов було задоволено.

Ухвалою
Хортицького районного суду м. Запоріжжя заочне рішення було скасоване, а справу
призначено до нового розгляду.

В судовому
засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2006
року позов задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. на її утримання в розмірі 1/6 частини від його
заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_2. 23-річного віку, починаючи з 12 липня 2006 року. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись
із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам

2

справи, просить рішення районного
суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2. у задоволенні позовних
вимог, а також стягнути з ОСОБА_2. на його користь незаконно вирахувані грошові
кошти в розмірі 3086 грн. 63 коп.

Заслухавши у
засіданні апеляційного суду судцю -
доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.І
ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка після
досягнення нею 18-ти років
продовжує навчатися і в зв*язку з цим потребує матеріальної допомоги, а
відповідач може таку допомогу їй надати.

Однак з таким
висновком суду першої інстанції, як вважає колегія суддів, не можна погодитися
за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_2. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з
продовженням навчання в МАУП в розмірі 1/4
частини доходу.

Відповідно до
ч.І ст.199 СК України, якщо неповнолітня дочка, син продовжують навчання і в
зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати
їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

В обґрунтування
свого позову позивач надала довідку, що вона є абітурієнтом Міжрегіональної
Академії управління персоналом та про сплату за навчання.

Спростовуючи
позов відповідач надав наказ та інші матеріали, які свідчать, що ОСОБА_2, 30.08.2006 року була
зарахована, а вже 18.09.2006
року відрахована за власним бажанням з Міжрегіональної Академії управління
персоналом(а/с78-80).

Відповідно до
ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення
навчання.

В судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_3, пояснила, що ОСОБА_2, продовжує
навчатися в Токійському університеті і кінець навчання припадає на 2011 рік. Навчання
оплачує держава.

У відповідності
до ст. 10 ЦПК України,
позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з
урахуванням положень ст.ст. 57-59
ЦПК України зазначені ним обставини.

Тому колегія
суддів не може визнати як докази навчання ОСОБА_2, в Токійському університеті,
надані представником позивачки ксерокопії двох документів(а/с51-52), викладених
іноземною мовою без належного перекладу та їх відповідного посвідчення.

Оскільки позивач
не надала суду переконливих доказів свого позову, що є його обов*язком
відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України, колегія

3

суддів вважає, що підстав для
задоволення позову ОСОБА_2., у суду першої інстанції не було.

П.2 ч.І ст.309
ЦПК України передбачає, що підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважає встановленими.

Враховуючи, що
доводи апеляційної скарги про необґрунтованість позову ОСОБА_2., не спростовані
колегія суддів вважає таке рішення суду першої інстанції про задоволення позову
ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає
скасуванню з постановлениям
нового яким в задоволенні позову ОСОБА_2., необхідно відмовити.

Керуючись ст.
ст. 209, 218, 307,309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від "13" грудня 2006 року по даній
справі скасувати та постановити нове наступного змісту „В задоволенні позовної
заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання у зв'язку з
продовженням навчання, в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку - відмовити."

Рішення набирає
чинності негайно, проте може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду
України шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців.