Справа № 22ц
-2544/2007 р.                                      Головуючий 1 інстанції :Кобаль М.І.
Категорія: 19                                                             Доповідач: Голубинський А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007
року                                                         Апеляційний суд
Донецької області

в складі:

головуючого   Голубинського А.М.

суддів Прокопчук Л.М., Жданової В.С.,

при
секретарі Селіні С.В., за участю
представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровське
донецької області на рішення Шахтарського міськрайонного суду від 29 грудня 2006 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
в м. Кіровське про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся
до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кіровське про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок
трудового каліцтва отриманого на виробництві. Він посилався на те, що тривалий час
працював на підприємствах вугільної промисловості з повним робочим днем на
підземних роботах. 10 липня 2006 року після закінчення роботи він мився у бані,
посковзнувся і впав внаслідок чого отримав травму лівого коліна. Висновком МСЕК від
09.11.2006 року у зв'язку з отриманим каліцтвом йому встановлена стійка втрата
професійної працездатності 15%. Через ушкодження здоров"я у зв'язку з травмою йому
заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях, порушенні його
нормальних життєвих зв'язків, негативних наслідках, які потребують від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Просив стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди
грошову компенсацію в сумі 15000
грн.

Рішенням Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково, на його користь з відповідача стягнуто 8000 грн.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровське
Донецької області просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення,
яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Відділення виконавчої дирекції Фонду посилається
на те, що позивач не надав суду доказів заподіяння йому моральної шкоди, а саме, висновку МСЕК про встановлення йому факту
заподіяння моральної шкоди, а також прийняття до уваги призупинення дії закону
про відшкодування моральної шкоди...

2

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб які брали участь у розгляді
справи, дослідивши матеріали цивільної
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку МСЕК від 09 листопада 2006 року позивачеві
вперше було встановлено втрату працездатності в розмірі 15% у зв'язку з
трудовим каліцтвом отриманим 10 липня 2006 року, тому він має
право на відшкодування моральної шкоди.

Проте, з таким
висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного. По справі встановлено, що позивач працював на
підприємствах вугільної промисловості з повним робочим днем
на підземних роботах. 10.07.2006 року знаходячись у робочій бані він впав і отримав травму лівого коліна, що підтверджується
актом розслідування нещасного випадку від 15.07.2006
року. Висновком МСЕК від 09.11.2006 року йому
встановлена стійка втрата професійної працездатності 15%.

Відповідне до роз'яснень п.5 Пленуму Верховного Суду України, які викладені
в постанові від 31 березня 1995р. „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної
шкоди", оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, введеними в дію в різні строки,
суду необхідно в кожній справі з"ясовувати характер
взаємовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство
відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли
набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були
вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Згідно ст.40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999р. (з наступними змінами) страхові
виплати проводяться потерпілим з дати встановлення професійного захворювання..

Згідно частини 1 ст.9 Закону України "Про охорону праці" від 14
жовтня 1992р. (з наступними змінами) відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому
професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у ст.. 14 цього Закону, з настанням яких
виникає право застрахованої особи на
отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом
Міністрів України відповідно до Закону України „Про охорону праці".

Із матеріалів справи вбачається, що трудове каліцтво ОСОБА_1 отримав 10.07. 2006 року,
коли згідно п.27 ст.77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 статті 1,
підпункту „є" пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд першої інстанції не прийняв до уваги
зазначені обставини і не врахував, що
призупинення дії закону не дає суду підстав для його застосування. Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку,
що позовні

3

вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, в
зв'язку з трудовим каліцтвом отриманим в результаті нещасного
випадку на виробництві у липні 2006 року не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст..З09 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не може залишатися без змін
і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.309, ст.314 ЦПК
України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кіровське Донецької області задовольнити.

Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2006року скасувати, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
прозову про відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку до безпосередньо
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.