Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2007
року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у
складі:

головуючого    судді Макарової Т.Ю.

при секретарі                                                         Зубенко
Г.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю 3-ї особи на стороні відповідача ОСОБА_3

Про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди /ДТП/

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вищенаведеним позовом, та просить стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в розмірі 24
916,30 грн.; моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.; та всі
судові витрати по справі.

Відповідач
позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти відшкодування матеріальної
шкоди, проти відшкодування моральної шкоди заперечує, вважає її не доведеною.
Суду пояснив, що внаслідок ДТП, його автомобіль також пошкоджений, він
пенсіонер, отримує пенсію, хворіє на ряд хронічних захворювань, вважає, що
наслідки ДТП та заподіяна шкода могли бути значно меншими, якщо б позивач вжив
необхідних заходів до запобігання зіткнення транспортних засобів.

Представник
відповідача - адвокат ОСОБА_4, не заперечуючи проти стягнення з відповідача
матеріальної шкоди, вважає, що доводи позивача ОСОБА_1, стосовно заподіяння
йому моральної шкоди не обґрунтовані, просить в задоволенні позовних вимог
стосовно відшкодування моральної шкоди відмовити.

3-я особа ОСОБА_3 проти позову в частині відшкодування
позивачу моральної шкоди заперечує, також вважає її недоведеною.

Позивач ОСОБА_1, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, та суду пояснив, що 10 листопада 2006
року о 10.30 год. на
автодорозі «Міськхолодильник -ПГЗК» відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ
2106 державний
№ НОМЕР_1,
допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген-Пассат»
державний № НОМЕР_2 під його
керуванням, чим завдав йому матеріальної та моральної шкоди. ДТП сталося з вини
відповідача, оскільки останнім були порушені Правила дорожнього руху України
(п.п.10.1, 10.3).

Інгулецьким РО КМУ проводилась
перевірка матеріалів по факту ДТП, за результатами якої була винесена постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України у
відношенні ОСОБА_2, за відсутністю в його діях складу злочину.

Постановою
Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 13.12.2006 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення за ст. 124
КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Внаслідок ДТП,
що сталася з вини відповідача, позивачу була завдана матеріальна шкода в
розмірі 24916,30 грн.,
яка виразилася в пошкодженні його автомобіля «Фольксваген-Пассат» державний номер НОМЕР_2, що
підтверджується висновком спеціаліста - автотоварознавця.

2

Цю суму
матеріальної шкоди позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім
того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було завдано і моральної
шкоди, яка виявилася в фізичних та моральних стражданнях, оскільки внаслідок
ДТП позивачу було завдано тілесних ушкоджень, а саме: закрита ЧМТ, струс мозку,
забій м'яких тканин голови. З 11.11.
і по 29.11. 2006 року
позивач знаходився на лікарняному, внаслідок отриманих травм він страждав на
безсоння, головний біль. Крім фізичних страждань, позивач зазнав сильних
емоційних переживань, викликаних фактом ДТП та пошкодженням його автомобілю.
Весь час після ДТП позивач перебуває в постійному стресі, та відчуває емоційне
навантаження, оскільки порушено його звичайний життєвий уклад, він позбавлений
можливості використовувати свій автомобіль, не має коштів на його відновлення,
до того ж відповідач відшкодовувати заподіяну шкоду відмовляється. Відсутність
автомобіля викликає ряд незручностей в житті позивача. Він вимушений близько
години пішки добиратися до свого робочого місця, в той час, як раніш, коли в
нього був автомобіль, на це в нього уходило всього 12 хвилин; за відсутності
автомобіля він вимушений добиратися автобусами та маршрутками на свою дачу в
с.Кудашево. Крім того, він втратив можливість регулярно відвідувати свою
стареньку матір, яка часто хворіє, не має можливості підвозити її до лікарні,
коли вона хворіє. Він не має можливості задовольнити потреби в автотранспорті
своєї родини. В нього вагітна дружина, яка не може користуватися суспільним
транспортом. Через все це суттєво змінилася моральна атмосфера в його сім'ї , він перебуває в
стані постійного пригнічення та морального дискомфорту. Моральну шкоду він
оцінює у вартості 20000 грн. Цю
суму позивач також просить стягнути з відповідача. Крім того, він просить
стягнути з відповідача всі витрати по справі в сумі 777,86 грн.

Представник
позивача за довіреністю позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить
їх задовольнити.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, дійсно
є власником автомобіля «Фольксваген
Пасат» , 1990 року
випуску, реєстраційний №
НОМЕР_2/а.с. 12/.
Встановлено також, що автомобіль ВАЗ 2106,
1979 року випуску, яким на час ДТП керував відповідач належить 3-ій особі -ОСОБА_3. /а.с.77-78/. Право на
керування цим автомобілем згідно запису в свідоцтві про реєстрацію ТЗ має
відповідач ОСОБА_2/а.с.77/.

Факт ДТП 10. 11. 2006 року, внаслідок
якого було пошкоджено автомобіль позивача підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення від 16.11.2006
року у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124
КУпАП, який порушив пункти 10.1,
10.3 ПДР України, постановою Інгулецького РО
КГУ про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.11.2006 року у
відношенні ОСОБА_2.т /а.с.
15,16,85/.

Вина відповідача
ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченного ст. 124 КУпАП
підтверджується постановою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 13.12.2006 року /а.с.17/. Ця обставина
вважається встановленою, так як сам відповідач цей факт визнав.

Встановлено, що
внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача «Фольксваген Пассат» реєстраційний
номер НОМЕР_2. Сума
матеріальної шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням автомобілю згідно висновку
спеціаліста експерта-автотоварознавця №
Д 30/11/06 від 30.11.2006 року, з
урахуванням експлуатації складає 24916,30
грн. /а.с.25-33/. З цією
сумою відповідач та його представник погодились, від проведення
автотоварознавчої експертизи відмовились..

Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка
володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі.

Таким чином , в судовому
засіданні встановлено, що матеріальна шкода заподіяна позивачу джерелом
підвищеної небезпеки - автомобілем
«ВАЗ 2106» номерний
знак НОМЕР_1,
володільцем якого є 3-я особа
ОСОБА_3, і яким під час ДТП у встановленому законом порядку / запис про право
керування в свідоцтві про реєстрацію ТЗ/ керував

3

відповідач,    а отже саме відповідач повинен відшкодувати        завдану           позивачу

матеріальну шкоду в повному обсязі.

В судовому
засіданні встановлено також, що ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивачу
завдано і моральної шкоди, так як він через це отримав тілесні ушкодження,
зазнав фізичного болю, перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.
Ці обставини підтверджуються наданими позивачем виписками із історії хвороби та
амбулаторної картки, копією лікарняного листка /а.с.21-23/. Встановлено, що
через пошкодження автомобіля, позбавлення можливості ним користуватися, позивач
переживав, нервувався, це призвело до вимушених змін в його життєвих
відносинах, його стосунках з рідними. Позивач також вимушений був витрачати час
та зусилля на підготовку документів для звернення до суду, так як відповідач
від відшкодування шкоди в добровільному порядку відмовився. Визначаючи розмір
моральної шкоди суд також враховує і матеріальне становище відповідача, який
має похилий вік, не працює, отримує пенсію, хворіє на ряд хронічних
захворювань. Враховуючи вищенаведене, суд вважає достатнім для компенсації
моральної шкоди суму в розмірі 2000 грн.

Підлягають
відшкодуванню також витрати позивача на проведення авто-товарознавчого
дослідження - 490,16 грн., повернення
йому судового збору в сумі 257,70
грн., та витрат на ІТЗ -
30 грн., а всього ця сума становитиме 777,86
грн.

Керуючись ст. 1166,1167,1187,1188, 1192 ЦК
України, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24916 /двадцять чотири
тисячі дев'ятсот шістнадцять/ гривень 30
копійок; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000 /дві тисячі/
гривень; в рахунок повернення витрат на експертне дослідження, судового збору
та витрат на ІТЗ - 777/сімсот
сімдесят сім/ гривень 86
копійок.

Строк подання
заяви про апеляційне оскарження рішення - 10
днів з дня його оголошення. Строк подання апеляційної скарги в апеляційний
суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд - 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву не було подано, або після закінчення строку на подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не подано, або після розгляду справи апеляційним судом,
якщо рішення не скасовано.