Справа №22-310                               Головуючий у 1 інстанції Дрюк П.М.
Категорія  5                                        Доповідач Звягінцева О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року                         Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Стельмах Н.С.

суддів: Звягінцевої О.М., Денисенко Л.Л.

при секретарі Алексєєвій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну

справу      за      позовом      ОСОБА_1 до

Сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю ,Колос"
про відшкодування майнового паю і

ВСТАНОВИВ:

в апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Великоновосілківського районного суду
Донецької області від 7 серпня 2006 року, яким частково задоволено її позовні
вимоги: розірвано договір оренди майнового паю від 1 січня 2005 року між
ОСОБА_1 та СТОВ „Колос" на суму 38564 грн.; зобов'язано комісію по
пайовому розподілу майна СТОВ „Донбас" виділити ОСОБА_1 майновий пай
згідно структури пайового розподілу майна на суму 38564 грн.; стягнуто з СТОВ
„Донбас" на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

В обгрунтування
апеляційної скарги ОСОБА_1 посилалась на те, що суд безпідставно зобов'язав
відшкодувати майновий пай комісію по розпаюванню СТОВ „Донбасе", оскільки
все майно знаходиться в оренді СТОВ „Колос" і угода оренди була укладена
між нею і СТОВ „Колос", а не між комісією по розпаюванню СТОВ
„Донбас" і СТОВ „Колос", угода на оренду майнового паю між нею і СТОВ
„Донбас" не укладалась; крім того, суд
невірно визначив особу, яка повинна відшкодувати моральну шкоду.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

19.06.2006р.
позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача- СТОВ
„Колос" і зазначала, що вона з 1968р. працювала трактористом в СТОВ
„Колос", а у 2004 році пішла на пенсію.

2

Після
розпаювання майна в господарстві в Шевченківській міській раді вона

отримала
сертифікат від 2 серпня 2001 року на загальну суму 38564 грн. 1

січня 2005 року
вона уклала з СТОВ „Колос" договір оренди майна строком

на 5 років.

Згідно з умовами
договору оренди позивач передав свій майновий пай СТОВ „Колос" до 31
грудня 2009 рок/, а СТОВ
„Колос" зобов'язалось сплачувати орендну плату кожного року.

У 2005 році
керівництво СТОВ „Колос" запропонувало їй забрати її майно у повному
обсязі на суму 28923 грн. та погодилось віддати трактор ИТЗ-80, державний номер
НОМЕР_1, в рахунок погашення майнового паю, бухгалтером ОСОБА_2було виписано
накладну на отримання трактору на ім'я її чоловіка ОСОБА_3

Накладну № 185
про отримання трактору вона не підписувала, хто це зробив, не знає. Трактор був
без кабіни, колес, обліцовки
та інше. Вони відмовились від його отримання, оскільки він був депридатний до
експлуатації.

19.05.2006р.
вони написали листа до керівництва СТОВ „Колос" про

відмову
від договору оренди майнового паю, повернення її суми 28923 грн.

або
поновлення трактора, проте відповідач в добровільному порядку не

задовольняє
цю заяву.

Неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду в сумі 5000 грн.,
оскільки вона хворіє на гіпертонію, часто лікується, що потребує значних
грошових витрат, її родина знаходиться у скрутному матеріальному стані.

Тому просила суд
ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди майна від 1.01.2005р. між нею
та відповідачем, стягнути з нього на її користь її майно на суму 28923 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 5000 грн.

Суд, вирішуючи
цей спір, дійшов також висновку, що діями СТОВ „Донбас" позивачці
спричинено моральну шкоду, оскільки вона неодноразово зверталась в комісію по
пайовому розподілу майна з питань видачі їй майна, але отримувала відмову; крім
майнового паю і орендної плати за нього, позивачка інших доходів не має.

Заслухавши
доповідь судді апеляційоного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд з таких підстав.

Відповідно до
ст. 311 ч.1 п.4 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Ухвалюючи
рішення, суд виходив з того, що відповідач не виконує свої зобов'язання і не
сплачує орендну плату за договором оренди, чим порушує умови договору і, крім
того, договір оренди взагалі не зареєстрований в сільській раді згідно діючого
законодавства.

3

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з СТОВ „Колос"
майнового паю, суд дійшов висновку, що майновий пай повинна виділити комісія по пайовому розподілу майна СТОВ „Донбас",
оскільки СТОВ „Колос" тільки орендувало майно у позивачки.

Проте до таких висновків суд дійшов без урахування прав та обов'язків інших осіб, які не були залучені до участі* у справі, без
всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження всіх доказів,
які мають суттєве значення для вирішення справи.

При вирішенні спору суд не застосував положення нормативно-правових актів,
які регулюють майнові відносини членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі - КСП), та правовий режим пайового фонду майна членів цих підприємств, про
що йдеться в ст. 9 Закону України від 14 лютого 1992 року „Про колективне
сільськогосподарське товариство".

Так, суд не врахував, що до них, зокрема, належить Закон України від 7 лютого 1991 року „Про власність" (статті 20-24),
Указ Президента України від 3 грудня 1999 року „Про
невідкладні заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектора економіки", локальні акти підприємств, ухвалені вищими
органами самоврядування КСП відповіднр до статей 9,23 Закону, а саме: статут підприємства, положення про пайовий фонд майна членів КСП тощо.

Зі змісту статей 7,9 Закону та зазначених нормативних актів вбачається, що майно КСП належить його членам на праві спільної
часткової власності і пайовий фонд майна складається як із
балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів,
створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошей, а
майновий пай є грошовим еквівалентом
трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на день паювання та скоригованим на день вибуття працівника з господарства. Відповідно до статей
5,8 Закону право розпоряджатися своїм
паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в
підприємстві. До цього моменту і виділення майнового
паю частка майна члена КСП є частиною майна підприємства, яке у статуті та
інших внутрішньогосподарських нормативних актах визначає принципи формування
спільної власності та права членів пфдо неї через свої органи здійснює право
власності (володіння, користування, розпорядження).

При цьому суд не врахував, що оскільки законодавством передбачено рівність
прав і обов'язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочність членів таких
підприємств залежить від правового статусу, завдань, функцій та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і
право громадянина вимагати своєї
частки (майнового паю) з володіння і користування КСП, встановлення складу цього паю та відповідного
юридичного оформлення також повинні грунтуватися на принципі рівності
прав і обов'язків зазначених сторін.

4

Це означає, що праву члена КСП вимагати виділення майного паю відповідає право цього підприємства вирішувати питання
складу і структури майнового паю, способу його виділення.

Як вбачається із суті позовних вимог ОСОБА_1, вояк ставить питання про
виділ частки із спільної часткової власності членів колективного сільськогосподарського підприємства,  стягнення грошової вартості майнового
паю з КСП „Колос".

Проте судом не перевірена кількість членів товариства, які також мають право на частку у спільному майні підприємства, і з метою
недопущення порушень їх прав не залучив до участі у справі.

Задовольняючи позов та стягуючи грошову вартість майнового паю з КСП "Донбас" , суд належним чином не обгрунтував,
чому саме з зазначеного підприємства стягнуті грошові кошти,
не встановив факту наявності майна в натурі, яке нібито було виділено
ОСОБА_1

Крім того, як вбачається із свідоцтва про право власності
від 2.08.2001

року, виданого Шевченківською сільською радою
Великоновоселківського

району ОСОБА_1 має право власності на майновий пай

члена колективного сільськогосподарського підприємства в
пайовому фонді

колективного сільськогосподарського підприємства СТЗОВ*
-Донбас" і його

частка визначена в розмірі 38564 грн.

Проте судом першої інстанції не встановлені склад, структура і спосіб виділення майнового паю ОСОБА_1, який орган вирішував це питання і в якому
документі це визначено.

Не встановлено судом першої інстанції, чи є правові підстави у ОСОБА_1 вимагати стягнення 38564грн. з відповідача, чи ставила
вона питання про вихід з підприємства; і взагалі, з яким підприємством
з приводу володіння та користування
майновим паєм знаходилась позивачка - СТОВ „Донбас" чи СТОВ „Колос";
яке відношення має КСП „Колос" до майнового паю ОСОБА_1, яким чином і яке майно передавалось, від кого і до кого.

І взагалі, суду першої інстанції необхідно перевірити дійсність договору
оренди, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ „Колос", оскільки він не зареєстрований у сільській раді, як то передбачено Указом
Президента від З грудня 1999 року.

Окрім того, суд не перевірив, не витребував договори купівлі-продажу майнових паїв, укладених між СТОВ „Колос" і
володільцями цих паїв, не з'ясував, яким чином було
розпайовано це майно, чи було воно видано в натурі, що з
нього залишено.

Судом також не з'ясувано, чи не стало СТОВ „Колос" співласником цього майна після викупу у 11-ти співвласників їх права на
майновий пай.

Суду слід вирішити питання щодо об'єднання позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в одне провадження, оскільки всім їм
було виділено одне майно, а тому окремий розгляд
заявлених вимог неможливий.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

5

Керуючись ст. 303, п. 5 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, п.2 ч. 1 ст. 314, ст.

315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 7 серпня
2006 року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили.