Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
розглянувши у  попередньому судовому
засіданні в м. Києві 10 жовтня
2007 року справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку “Рубін” до ОСОБА_1, Шевченківської районної у м. Києві ради,  управління з питань комунального майна,
приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києва ради про
визнання недійсними свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу
нежилих приміщень за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
м. Києва від                 2 березня
2007 року та управління з питань комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради на рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня               2006 року й Апеляційного суду м.
Києва від 2 березня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку “Рубін” звернулося до
суду з позовом, посилаючись на те, що
після створення в будинку об'єднання і прийняття рішення про взяття
будинку АДРЕСА_1 на баланс правлінню об'єднання стало відомо, що 27 грудня 2005
року  Шевченківська районна у м. Києві
рада відповідним рішенням затвердила перелік об'єктів комунальної власності
району, що підлягають приватизації, до якого включила спірне приміщення, яке
було названо нежилим. У подальшому вказане приміщення було приватизовано
ОСОБА_1, який його відчужив на підставі договору купівлі-продажу  від 16 травня 2006 року.
Вважаючи спірні приміщення допоміжними, а приватизацію незаконною, позивач
просив його позов задовольнити, визнати недійсними свідоцтво про право
власності на нежилі приміщення з № 1 до № 11, договір купівлі-продажу вказаних
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2006
року  позов задоволено, визнано
недійсними свідоцтво про право власності від 4 квітня 2006 року щодо нежилих
приміщень з № 1 до № 11,  договір
купівлі-продажу нежилого приміщення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 2 березня 2007 року зазначене
рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове, яким позов задоволено,
визнано недійсними свідоцтво про право власності на нежилі приміщення з № 1 до №
11, договір купівлі-продажу вказаних нежилих приміщень, стягнуто з управління з
питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської
районної у м. Києві  ради на користь
ОСОБА_1 386 082 грн.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1  посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування рішення
суду апеляційної інстанції і передачу справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі управління з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві
ради  зазначає про невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального
права, порушення норм процесуального права та порушує питання про скасування
судових рішень й ухвалення нового рішення.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для
скасування  судових рішень  відсутні.

Відповідно до ч.
1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду  справи  в
касаційному   порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи
касаційних скарг не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 2 березня 2007
року та управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради на рішення Шевченківського районного
суду              м. Києва від 21 грудня
2006 року й Апеляційного суду м. Києва від                     2 березня 2007 року відхилити і залишити рішення Апеляційного
суду                м. Києва від 2
березня 2007 року  без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Є.Ф. Левченко

Я.М. Романюк