Справа №2-328/2007р
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

14 листопада 2007 року

Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді   -
Гудкова С.В.

при
секретарі            -  Яценко Л.І.

та адвоката               -   ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Лубни цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до редакції газети “Провінційна газета”, ОСОБА_2, ОСОБА_3про
визнання опублікованих відомостей недостовірними та стягнення завданої
моральної шкоди , -

В
С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1звернулась до суду з
позовом до редакції газети “Провінційна газета”, ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5про визнання опублікованих відомостей недостовірними та стягнення
завданої моральної шкоди .

Свій
позов мотивувала тим, що протягом 2005 року редакція газети “Провінційна
газета” у трьох статтях опублікувала відомості, які є недостовірними, такими,
що ганьблять честь, гідність , ділову репутацію позивачки. Так, уНОМЕР_1 від
18.03.2005 року в статті “Два обличчя редакційної боярині” більш як 1500 (тираж
газети 500 екземплярів, а пересічна сім'я складається з 3-ї осіб) читачів
дізнались про наступне: у неї два обличчя; на посаду редактора газети вона
призначена завдяки зв'язкам серед чиновницької братії; позивачка непрофесійна
як журналіст та редактор; в результаті інтриганства через деякий час в редакції
не залишилось нікого з достойних журналістів, прийшли люди з вулиці ; газета
стала нецікавою, тираж тримається тільки завдяки відносної дешевизни та
неможливості доставки в сільські місцевість іншої цікавої преси ; можливість
бомбувати людей.

Зазначена
недостовірна інформація спростовується тим, що вона не вважає себе “бояринею” ,
поважає працівників колективу та інших громадян, які у значній кількості
звертаються до редакції зі своїми проблемами та скаргами і вона, в міру
можливості, надає їм допомогу. Вона є щирою і відкритою громадянам і вважає
приниженням та образою посиланням на те, що “має два обличчя”. На посаду
редактора призначена за результатами конкурсу, тираж газети становить більше
4000 примірників, отримувала різні грамоти, як відзнаку позитивної роботи.

Ознайомившись
з текстом, вона була вражена, відчувала пригніченість та безпорадність, чим
завдана їй була моральна шкода. Завдану їй моральну шкоду оцінює у 1700
гривень.

Крім
цього, у статті ОСОБА_3. “Одним словом - заїда”, розміщеній у №10 від
20.05.2005 року вжито наступні недостовірні відомості: забороняє вільно
користуватись загальним телефоном, редакційним диктофоном і цифровим фотоапаратом;
редакція вийшла на нову орбіту ескалації конфлікту, на кшталт полювання на
відьом з присмачками нецензурщини, погрозами, дулями.

Ознайомившись
з текстом цієї статті, вона зрозуміла, що редакція та її засновник
цілеспрямовано виконують поставлене перед собою завдання : дискредитацію її як
журналіста та керівника колективу, серед населення району та інших осіб, що
мають відношення до видавництва, преси. Вона змушена була пояснювати знайомим
про невідповідність викладених фактів. Цією статтею їй також було завдано
моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000 гривень.

В цьому ж
номері газеті розміщено статтю ОСОБА_4. та ОСОБА_5., в якій також розміщена
недостовірна інформація, що ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію.

Вищевказані
публікації стали причиною того, що люди, які до цього з повагою ставились до
неї, змінили своє відношення. У багатьох читачів “Провінційної газети”, які не
знайомі з нею особисто, склалася думка, що вона такою є насправді. Це принесло
певний негатив і на колектив редакції, який вона очолює. Працівники редакції
почувають себе принижено, змушені виправдовуватися. Всі ці переживання
негативно відобразилися на її здоров'ї, вона змушена була звертатись до лікаря,
бо не могла повною мірою віддаватись виконанню службових обов'язків, що
негативно позначилось на виробничому процесі.

На жаль
редакція газети “Провінційна газета” відмовилась опубліковувати спростування
вищевказаних недостовірних відомостей, яке було надіслано засновнику за
рішенням трудового колективу, тому вона вирішила звернутись за захистом своїх
прав до суду.

Позивачка
прохає суд визнати недостовірними та такими, що ганьблять її честь, гідність і
ділову репутацію відомості, опубліковані в статті “Два обличчя редакційної
боярині”, розміщеній вНОМЕР_1 від 18.03.2005 року газети “Провінційна газета”
та зобов'язати редакцію, засновника у місячний термін з дня вступу рішення в
законну силу опублікувати в цій чи іншій газеті таким же тиражем поданий текст
спростування та вибачення. Стягнути з редакції газети та її засновника ОСОБА_2.
у солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 1700 гривень на користь редакції
районної газети “Пирятинські вісті”.

Визнати
недостовірними, такими, що ганьблять її честь, гідність і ділову репутацію
відомості, розміщені в №10 від 20.05.2005 року газети “Провінційна газета”
статті “Одним словом - заїда” та зобов'язати автора ОСОБА_3., редакцію газети
та засновника газети ОСОБА_2. у місячний термін з дня вступу рішення в законну
силу опублікувати в “Провінційній газеті” чи іншій тиражем не менше 500
екземплярів поданий текст спростування та вибачення. Стягнути з ОСОБА_3.,
редакції газети та засновника газети ОСОБА_2. в солідарному порядку моральну
шкоду в розмірі 1000 гривень.

Визнати
недостовірними, такими, що ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію
відомості, розміщені в №10 від 20.05.2005 року газети “Провінційна газета” в
статті “Створений під керівництвом ...” та зобов'язати авторів ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., редакцію газети, засновника ОСОБА_2. у місячний термін з дня вступу рішення
в законну силу опублікувати в газеті “Провінційна газета” чи іншій, тиражем не
менше 500 екземплярів, поданий текст спростування та вибачення. Стягнути з
ОСОБА_4., ОСОБА_5., редакції газети “Провінційна газета” та ОСОБА_2. моральну
шкоду в розмірі 1000 гривень.

Під час
перебування даної цивільної справи в проваджені Пирятинського районного суду,
позивачка ОСОБА_1відмовилась в частині позовних вимог до ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
про визнання опублікованих відомостей недостовірними та стягнення завданої моральної
шкоди. 07.08.2006 року ухвалою Пирятинського районного суду відмова позивачки
ОСОБА_1в частині позовних вимог до ОСОБА_4. та ОСОБА_5. судом прийнято,
провадження в цій частині закрито. (том 2 а.с.46)

Під час
судового розгляду позивачка ОСОБА_1свої позовні вимоги уточнила, прохала суд
визнати недостовірними та такими, що ганьблять її ділову репутацію відомості, а
саме: “у неї два обличчя; на посаду редактора газети вона призначена завдяки
зв'язкам серед чиновницької братії; позивачка непрофесійна як журналіст та
редактор; в результаті інтриганства через деякий час в редакції не залишилось
нікого з достойних журналістів, прийшли люди з вулиці ; газета стала нецікавою,
тираж тримається тільки завдяки відносної дешевизни та неможливості доставки в
сільські місцевість іншої цікавої преси ; можливість бомбувати людей”,
опубліковані в статті “Два обличчя редакційної боярині”, розміщеній вНОМЕР_1
від 18.03.2005 року газети “Провінційна газета”. Зобов'язати редакцію,
засновника у місячний термін з дня вступу рішення в законну силу опублікувати в
цій чи іншій газеті таким же тиражем поданий текст спростування та вибачення.
Стягнути з редакції газети та її засновника ОСОБА_2. у солідарному порядку
моральну шкоду в розмірі 1700 гривень на користь редакції районної газети
“Пирятинські вісті”.

Визнати
недостовірними та такими, що ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію
відомості, а саме: “забороняє вільно користуватись загальним телефоном,
редакційним диктофоном і цифровим фотоапаратом; редакція вийшла на нову орбіту
ескалації конфлікту, на кшталт полювання на відьом з присмачками нецензурщини,
погрозами, дулями”, розміщені в №10 від 20.05.2005 року газети “Провінційна
газета” в статті “Одним словом-заїда”. Зобов'язати автора ОСОБА_3., редакцію
газети та засновника газети ОСОБА_2. у місячний термін з дня вступу рішення в
законну силу опублікувати в “Провінційній газеті” чи іншій тиражем не менше 500
екземплярів поданий текст спростування та вибачення. Стягнути з ОСОБА_3.,
редакції газети та засновника газети ОСОБА_2. в солідарному порядку моральну
шкоду в розмірі 1000 гривень.

В судове
засідання, призначене на 02.11.2007 року, 14.11.2007 року відповідачі: головний
редактор газети “Провінційна газета” Оверченко М.В., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
представник відповідачів ОСОБА_6. не з'явились без поважних причин, про час,
місце розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином, про що в
матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення.

14.11.2007
року суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд
заслухавши позивачку, її представника ОСОБА_7., свідків : ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11., дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов
слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до ч.4 ст.32
Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати
недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також права на відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням
недостовірної інформації.

Згідно ст.297 ЦК України,
кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної
особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом
про захист її честі та гідності.

Згідно ст.299 ЦК України,
фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична
особа може звернутись до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст.275 ЦК України,
фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Захист особистого
немайнового права може здійснюватись також іншим способом відповідно до змісту
цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це
порушення.

Також у відповідності до
ст.276 ЦК України, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або
бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи,
зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

Якщо дії, необхідні для
негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не
вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а
також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Крім цього, згідно
п.п.1,3,4,7 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім'ї недостовірної інформації,
має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації... Вважається,
що негативна інформація, поширена про цю особу, є недостовірною... Спростуваня
недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію...
Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

Судом
встановлено, що 18 березня 2005 року в газеті “Провінційна газета “НОМЕР_1
тиражем  в 500 екземплярів із статті “Два
обличчя редакційної боярині” читачі дізнались про наступне: у ОСОБА_1два
обличчя; на посаду редактора газети вона призначена завдяки зв'язкам серед
чиновницької братії; позивачка непрофесійна як редактор; в результаті
інтриганства через деякий час в редакції не залишилось нікого з достойних
журналістів, прийшли люди з вулиці ; газета стала нецікавою, тираж тримається
тільки завдяки відносної дешевизни та неможливості доставки в сільські
місцевість іншої цікавої преси ; можливість бомбувати людей.

Відповідно
до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 “Про застосування судами
законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян
та організацій”, відповідач повинен довести, що поширені ним відомості
відповідають дійсності . На позивача покладається обов”язок довести лише факт
поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої пред”явлений позов.
Проте позивач має право подати докази невідповідності дійсності таких
відомостей.

Відповідач
- головний редактор газети “Провінційна газета” Оверченко М.В. недобросовісно
користувався своїми правами та обов'язками в судовому засіданні і не довів
суду, що поширені відомості в статті “Два обличчя редакційної боярині” -
відповідають дійсності. Навпаки, в судовому засіданні встановлено, що позивачка
ОСОБА_1на посаду редактора газети “Пирятинські вісті” призначена за
результатами конкурсу, всі члени колективу мають вищі освіти, а деякі і по дві
вищі освіти, тираж газети з кожним роком зростає (Т.2 а.с.190), протягом
2001-2005 років ОСОБА_1., як редактор газети отримувала різні подяки та
грамоти, як відзнаку позитивної роботи (Т.1 а.с.31, 33-38), має позитивні
характеристики з Управління у справах преси та інформації Полтавської обласної
державної адміністрації, Пирятинської районної державної адміністрації,
Пирятинської районної ради, Виконавчого комітету Пирятинської міської ради (Т.1
а.с.27-28, Т.2 а.с.185, 193), також колектив газети “Пирятинські вісті” у 2003
році отримував почесну грамоту, був переможцем творчого конкурсу на краще
висвітлення питань соціальної сфери (Т.1 а.с.32) .

Враховуючи вищевикладені
обставини, суд вважає, що  поширені
відомості в статті “Два обличчя редакційної боярині”, а саме : “на посаду
редактора газети ОСОБА_1призначена завдяки зв'язкам чиновницької братії;
ОСОБА_1непрофесійна як редактор; газета стала не цікавою, тираж тримається
тільки завдяки відносної дешевизни та неможливості доставки в сільську
місцевість іншої цікавої преси “, є такими, що не відповідають дійсності,
які порочать ділову репутацію позивачки з точки зору загальновизнаних правил
співжиття та принципів людської моралі.

Суд не може розцінювати
поширення відомостей в статті “Два обличчя редакційної боярині”, а саме : “у
неї два обличчя; можливість бомбувати людей”, як такими що порочать ділову
репутацію позивачки, оскільки сенс цих слів  взагалі є не зрозумілим.

Відповідно до п.8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 “Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій”,
суд вважає за необхідне зобов'язати
редакцію газети “Провінційна газета” і її засновника ОСОБА_2. у місячний
термін з дня вступу рішення суду в законну силу опублікувати в газеті
“Провінційна газета” таким же тиражем текст спростування та вибачення.

Крім цього, суд вважає, що
неправомірними діями газети “Провінційна газета” позивачці ОСОБА_1спричинено
моральну шкоду, що виразилось в приниженні її ділової репутації, нервовому
переживанні, які негативно відобразились на стані здоров'я позивачки, в
результаті чого вона змушена була звернутися до лікаря-невропатолога та
терапевта, знаходилась на амбулаторному лікуванні (а.с.26).

Оскільки редакція не вказала
автора статті, суд вважає, що саме редакція газети повинна відшкодовувати
позивачці моральну шкоду на підставі ст.1167 ЦК України. Враховуючи принцип
розумності та справедливості, суд оцінює моральну шкоду в розмірі 1700 гривень
.

Судом також встановлено, що
20 травня 2005 року в газеті “Провінційна газета “ № 10 тиражем  в 500 екземплярів із статті “Одним словом -
заїда” читачі дізнались про наступні недостовірні відомості : “
ОСОБА_1забороняє вільно користуватися загальним телефоном, редакційним
диктофоном і цифровим апаратом” ; “редакція вийшла на нову орбіту ескалації
конфлікту, на кшталт полювання на відьом з присмачками нецензурщини, погрозами,
дулями”.

Представник відповідачки
ОСОБА_3. в особі ОСОБА_6. також недобросовісно користувався своїми правами та
обов'язками в судовому засіданні і не довів суду, що поширені відомості в
статті “Одним словом - заїда” - відповідають дійсності. Навпаки, в судовому
засіданні достовірно встановлено і це підтверджено показами колег позивачки :
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11.,
що позивачка ОСОБА_1завжди всім працівникам газети дозволяє вільно
користуватися загальним телефоном, редакційним диктофоном і цифровим апаратом,
в редакції ніколи ніхто ні з працівників редакції, ні головний редактор
ОСОБА_1нецензурно не висловлюються, не погрожує, тим більше не показує
непристойні речі . В редакцію в значній кількості звертаються люди зі своїми
проблемами, скаргами, і редактор газети ОСОБА_1., в міру можливості, надає їм
допомогу.

Суд вважає, що  поширені відомості у вищезазначеній статті ,
а саме : “забороняє вільно користуватися загальним телефоном, редакційним
диктофоном і цифровим апаратом” ; “редакція вийшла на нову орбіту
ескалації конфлікту, на кшталт полювання на відьом з присмачками нецензурщини,
погрозами, дулями”, є такими, що не відповідають дійсності, які порочать
честь, гідність та ділову репутацію позивачки з точки зору загальновизнаних
правил співжиття та принципів людської моралі.

Суд також вважає за
необхідне зобов'язати  редакцію газети
“Провінційна газета” і її засновника ОСОБА_2. у місячний термін з дня вступу
рішення суду в законну силу опублікувати в газеті “Провінційна газета” таким же
тиражем текст спростування та вибачення.

Крім цього, суд вважає, що
неправомірними діями газети “Провінційна газета”, автором статті ОСОБА_3.
позивачці ОСОБА_1спричинено моральну шкоду, що виразилось в приниженні її
ділової репутації, нервовому переживанні, які негативно відобразились на стані
здоров'я позивачки, в результаті чого вона змушена була звернутися до
лікаря-невропатолога та терапевта, знаходилась на амбулаторному лікуванні
(а.с.26).

Суд вважає, що саме редакція
газети та автор статті ОСОБА_3. повинні солідарно відшкодовувати позивачці
моральну шкоду. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд оцінює
моральну шкоду в розмірі 1000 гривень .

Позивачем по справі понесені судові
витрати , пов'язані зі сплатою судового збору, витрат на ІТЗ, правову допомогу,
які повинні бути стягнуті з редакції газети “Провінційна газета” на користь
позивачки пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Керуючись
ч.4 ст.32 Конституції України, ст.ст. 297, 299, 301, 275, 276, п.п.1,3,4,7,ст.277,
1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 “Про
застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової
репутації громадян та організацій”, ст.ст.10, 15, 60 , 130, 212 - 214, 224-227   ЦПК України,
суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позовну
заяву ОСОБА_1до редакції газети “Провінційна газета”, ОСОБА_2, ОСОБА_3-
задовольнити частково.

Визнати
недостовірними та такими, що ганьблять ділову репутацію ОСОБА_1відомості,
опубліковані в статті “Два обличчя редакційної боярині”, розміщеній вНОМЕР_1
від 18 березня 2005 року газети “Провінційна газета”, а саме : “на посаду
редактора газети ОСОБА_1призначена завдяки зв'язкам чиновницької братії;
ОСОБА_1непрофесійна як редактор; газета стала не цікавою, тираж тримається тільки
завдяки відносної дешевизни та неможливості доставки в сільську місцевість
іншої цікавої преси” та зобов'язати
редакцію газети “Провінційна газета” і її засновника ОСОБА_2у місячний
термін з дня вступу рішення суду в законну силу опублікувати в газеті
“Провінційна газета” таким же тиражем текст спростування та вибачення.

Стягнути з редакції газети
“Провінційна газета” на користь ОСОБА_1моральну шкоду в розмірі 1700 гривень .

Визнати недостовірними та
такими, що ганьблять ділову репутацію ОСОБА_1відомості, опубліковані в статті
“Одним словом - заїда”, розміщеній в №10 від 20 травня 2005 року газети
“Провінційна газета”, а саме : “забороняє вільно користуватися загальним
телефоном, редакційним диктофоном і цифровим апаратом” ; “редакція вийшла на
нову орбіту ескалації конфлікту, на кшталт полювання на відьом з присмачками
нецензурщини, погрозами, дулями” та зобов'язати
редакцію газети “Провінційна газета” і її засновника ОСОБА_2у місячний
термін з дня вступу рішення суду в законну силу опублікувати в газеті
“Провінційна газета” таким же тиражем текст спростування та вибачення.

Стягнути солідарно з
ОСОБА_3, редакції газети “Провінційна газета” на користь ОСОБА_1моральну шкоду
в розмірі 1000 гривень .

Стягнути
з редакції газети “Провінційна газета”
на користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 185 гривень, витрати на ІТЗ в
розмірі 15 гривень, 300 гривень за надання правової допомоги .

Заочне рішення може бути
переглянуте судом за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Головуючий
С.В.Гудков