Справа
№ 2-85
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

14 травня 2007 року                              Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого
судді - Кайро І.А.

при секретарі   - Іванової С.В., Авакян А.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ялти цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, першої Ялтинської нотаріальної контори, 3-я
особа комунальне підприємство Ялтинське бюро технічної інвентаризації про
визнання договору купівлі - продажу недійсним

В
С Т А Н О В И  В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., першої Ялтинської нотаріальної контори, 3-я особа комунальне
підприємство Ялтинське бюро технічної інвентаризації про визнання договору
купівлі - продажу недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішеннями Ялтинського міського суду від
21 листопада 1995 року та від 15 квітня 2004 року з ОСОБА_2. на його користь
стягнуто 29462 гривні 79 копійок. Ухвалою Ялтинського міського суду від 13
жовтня 1995 року у якості забезпечення його позову на недобудоване
домоволодіння ОСОБА_2. за адресою м. АДРЕСА_1накладений арешт, та дана ухвала
до теперішнього часу не скасована. Не дивлячись на те що на домоволодіння був
накладений арешт, воно було продане за договором купівлі - продажу ОСОБА_305
вересня 2003 року. На підставі викладеного, позивач вважає що даний договір
купівлі - продажу порушує його майнові права,
у зв'язку з чим він та змушений звернутися до суду з даною позовною
заявою.

Відповідач, ОСОБА_2. у судовому засіданні позов не визнав, при цьому він
пояснив, що він поросив у БТІ м. Ялта довідку, яку йому було надано, після чого
вони пішли до нотаріуса та уклали спірний договір купівлі - продажу. Про
накладення арешту на його домоволодіння не знав.

Представник відповідачаОСОБА_3 - ОСОБА_4. у судовому засіданні позов не
визнав, при цьому він пояснив, що його довіритель не знав про накладення арешту
на домоволодіння, нотаріус також пояснив що арешт не наскладувався, він є
добросовісним набувачем, добудував та поліпшив домоволодіння, затратив немалі
кошти для цього, у зв'язку з чим він просив у задоволенні позову відмовити.

Нотаріус ОСОБА_5. у судовому засіданні пояснила, що вона перевіряла чи
накладений арешт на спірне домоволодіння, проте арешту наяложено не було, у
зв'язку з чим вона та посвідчила спірний договір купівлі - продажу.

Представник КР БТІ м. Ялта у судове засідання не явився, про день та час
розгляду справи сповіщений належним чином, від нього надійшло клопотання про
розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши  сторони, пояснення
свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на
вимогах закону і підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд здійснює цивільне судочинство
на засадах змагальності сторін, не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів осіб, які
беруть участь у справі.

При цьому судом достовірно встановлено, що рішеннями
Ялтинського міського суду від 21 листопада 1995 року та від 15 квітня 2004 року
з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. стягнуто суму 29462 гривні 79 копійок.

Ухвалою Ялтинського міського суду Автономної Республіки
Крим від 13 жовтня 1995 року вжито заходів забезпечення позову у цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про стягнення суми боргу шляхом
накладення арешту на недобудований житловий будинок, що знаходиться на ділянці
АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2. на праві власності. Дана ухвала про накладення
арешту до теперішнього часу не скасована.

При цьому судом також встановлено, що не дивлячись на
накладення арешту, недобудований житловий будинок що знаходиться на ділянці
АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2. на праві власності згідно договору купівлі-
продажу був проданий 05 вересня 2003 року ОСОБА_3(а.с.11).

З матеріалів цивільної справи також вбачається, що на
момент її розгляду сума яка була стягнута з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.
вищезазначеними рішеннями суду у повному обсязі не відшкодовані.

У відповідності до ст. 215 ч. 2 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові
рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно з
частиною 2 статті 11 Закону України „Про судоустрій України” судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян
та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території
України.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях
неодноразово зазначав, що ефективний доступ до суду  в розумінні § 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод включає
право на те, щоб рішення Суду було виконане без невиправданих затримок, а
неможливість заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його
користь, є втручанням у право на мирне володіння майном у розумінні п. 1 статті
1 Протоколу № 1 Конвенції (Рішення ЄСзПЛ «ОСОБА_6проти України», «ОСОБА_7 проти
України», «ОСОБА_8 проти України», „ОСОБА_9 проти Росії” тощо).

Укладення договору купівлі-продажу квартири, що належала
ОСОБА_2. на праві власності, і відчуження якої заборонено судовим актом саме з
метою забезпечення виконання остаточного судового рішення, на думку суду,
безумовно суперечить наведеним правовим позиціям і є неправомірним.

Відповідно до статті 228 ЦК України правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини.

У відповідності до частини 2 статті 215 ЦК України
нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо такий спосіб може
забезпечити ефективне поновлення
порушених прав особи.

Також  суд
зазначає, що правочин, який оспорює позивач, був вчинений в обхід закону,
зокрема, застережень, що містяться у статті 55 Закону України „Про нотаріат”, а
відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України,  іншім актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача.

При цьому суд не бере до уваги пояснення представника відповідачаОСОБА_3 -
ОСОБА_4. відносно того, що його довіритель є добросовісним набувачем, оскільки
судом було встановлено, що спірний договір купівлі -продажу був укладений з
порушення діючого законодавства України, як і не бере до уваги його пояснення
стосовно того, що спірний будинок був добудований та відремонтований його
довірителем та у теперішній час збільшилася його вартість, оскільки він не
позбавлений права звернутися до суду з відповідною позовною заявою, про
відшкодування вартості невідокремлюваних поліпшень.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню то з відповідачів ОСОБА_2. і
ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий сбір по 270 гривень з кожного.

На підставі викладеного і керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 11
Закону України „Про судоустрій України”, ст. ст. 17, 18  Закону України „Про
виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.
ст. 203, 215, 228 ЦК України, 5, 10, 11, 15, 60, 61, 158 ч. 1, 179, 209,
212-215, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, першої Ялтинської нотаріальної контори, 3-я особа комунальне
підприємство Ялтинське бюро технічної інвентаризації про визнання договору
купівлі - продажу недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05 вересня 2003 року,
зареєстрований в реєстрі за № 5-1890, згідно якого  ОСОБА_2 продав, а
ОСОБА_3купив не закінчений будівництвом житловий будинок на земельній ділянці
за адресою м. АДРЕСА_1, та повернути сторони у попередній стан.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3  51114 (п'ятдесят одну тисячу сто
чотирнадцять) гривень.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати
для виконання до Першої Ялтинської нотаріальної контори, водночас роз'яснивши,
що на підставі ухвали Ялтинського міського суду АРК від 13 жовтня 1995 року на не закінчений будівництвом
житловий будинок на земельній ділянці за адресою м. АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_2, накладений арешт.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3на користь
ОСОБА_1судові витрати в сумі 270 ( двісті сімдесят ) гривень з кожного

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ялтинський міський
суд  АРК у порядку встановленому ст. ст.
294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ