АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем  України

12 квітня 2007
року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді                Франовської К.С.,

суддів:                                      Широкової
Л.В.,

Товянської О.В.

при секретарі
судового засідання       Прищепи О.А.

з участю:           адвоката ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань

на рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої
дирекції Фонду у Малинському районі про зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячних страхових виплат у зв'язку з втратою працездатності,

встановив:

В жовтні 2006 року до суду з
вищезазначеним позовом звернувся ОСОБА_1.. Позивач просив зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок щомісячних страхових виплат у зв'язку з
втратою працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку
відповідно до встановленого розміру заробітної плати з врахуванням індексації
та компенсації за прострочення термінів її виплати за період з 26.06.2001 року
по даний час.

Свої вимоги в
подальшому змінив, просив провести такі вищевказані виплати за період червня
2004 року по листопад 2006 року в сумі 8499,26 грн. та зобов'язати відповідача
здійснювати перерахування сум щомісячних страхових виплат у разі підвищення
розміру мінімальної заробітної плати та у разі зростання у попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки,
починаючи з грудня 2006 року, В процесі розгляду справи ОСОБА_1. усно збільшив
свої вимоги, просив провести компенсацію за затримку проведення розрахунку.

Справа №22ц/775                    Головуючий у суді 1-ї інстанції
Тарасенко М.П.

Категорія 21                                                  Суддя-доповідач
Широкова Л.В.

2

Свої вимоги він
мотивував тим, що 11 вересня 1990 року він працював
у відділі державної служби охорони при Малинському РВ УМВС України
електромонтером 5 розряду.
28 грудня 1990 року він, перебуваючи в складі наряду при виконанні виробничих
функцій, в результаті ДТП, отримав тяжкі тілесні ушкодження зі встановленням 2
групи інвалідності та втратою працездатності у розмірі 60 %.

В період з 1990 року по 2001 року страхові
виплати здійснювались роботодавцем, а потім виплати почав проводити відповідач
в сумі 42.16 грн.

10 лютого 2006
року він звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку
розміру страхових виплат у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати, але 14 лютого 2006 року
відповідачем йому було відмовлено у такому перерахунку, посилаючись на те, що
сума пенсії по трудовому каліцтву та страхової виплати перевищує розрахунковий
середньомісячний заробіток.

Рішенням
Малинського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2007 року позов
ОСОБА_1. задоволений частково.

Стягнуто з Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції Фонду у Малинському
районі на користь ОСОБА_1. щомісячні страхові виплати у зв'язку з втратою 60%
працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого розміру середньої
заробітної плати за період з червня 2004 року по листопад 2006 року в сумі 3049
грн.37 коп. та зобов'язано фонд здійснювати перерахування сум щомісячних
страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати та у
разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у
галузях національної економіки, починаючи з грудня 2006 року.

В апеляційній
скарзі порушується питання про скасування судового рішення в частині покладення
на них обов'язку по перерахуванню позивачу сум щомісячних страхових виплат у
разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, а також у разі
зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки. Апелянт вважає, що визначені судом перерахування суперечать
вимогам Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного. захворювання, які
спричинили втрату працездатності" /далі Закон/. Фондом продовжено раніше
призначені підприємством виплати ОСОБА_1в розмірі 42,16 грн., оскільки він
отримував пенсію по трудовому каліцтву і сума пенсії та страхової виплати
перевищувала розрахунковий середньомісячний заробітку.

Перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановив
суд, ОСОБА_1. 28.12.1990
року, перебуваючи у складі наряду при виконання    виробничих робіт,    отримав тяжкі тілесні

3

ушкодження зі
встановленням 2 групи
інвалідності та втратою 60%
працездатності. В період з 1990
року до 2001 року
страхові виплати здійснювалися роботодавцем, а в подальшому - відповідачем в
сумі 42,16 грн.

Відповідно до
ч.2 ст.29 Закону, перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться у
разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у
галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої служби
з питань статистики.

Згідно листа
Міністерства праці та соціальної політики України від 22.11.02 року №010-1202-21 відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань зобов'язані приймати нові довідки про
розміри щомісячних страхових виплат у разі, коли ці суми перераховані
підприємствами самостійно, за заявами потерпілих, за рішенням судів через
порушення законодавства з питань відшкодування шкоди в період до 01.04.2001 року за вимогами
нормативних документів, що мали чинність до 01.04.2001 року, причому, виконавча Дирекція зобов'язана оформити
постанову та проводити щомісячні страхові платежі у новому розмірі, якщо
рішення про цей розмір було прийнято судом, або нова довідка одержана від
підприємства з копією наказу про перерахунки за актом прийняття - передачі.

Суд встановив,
що ОСОБА_1судовими рішеннями щомісячні страхові платежі не визначались і
зобов'язання про визначення таких платежів на виконавчу Дирекцію не
покладались.

Тому, оскільки
станом на 01.03.2005року та на 01.03.2006
року нові довідки про зарплату ні ОСОБА_1. ні підприємством подані не були,
перерахунок йому проведений не був.

Відтак, суд 1 інстанції дійшов
правильного висновку про право ОСОБА_1. на такий перерахунок і обґрунтовано
постановив рішення про стягнення 3049,37
грн. страхових виплат за період з червня 2004 року по ЗО листопада 2006 року.

Що стосується
вимог про перерахунок страхових платежів в залежності від підвищення
мінімальної заробітної плати, то суд, задовольняючи в цій частині позов
припустився помилки, не врахувавши, що ст.24 Закону передбачено перерахування
залежно від розміру мінімальної заробітної плати витрат на медичну і соціальну
допомогу /ч.4 ст.34 Закону/.

Перерахування
розміру щомісячних страхових виплат із розміру мінімальної заробітної плати не
пов'язується.

За таких
обставин, Апеляційний суд скасовує ухвалене в цій частині рішення і постановляє
про відмову у позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.
304,307, 309,314, 316 ЦПК
України, Апеляційний суд, -

вирішив:

4

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань задовольнити
частково.

Рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2007 року в частині
покладення обов'язку на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої
дирекції Фонду у Малинському районі проводити перерахування сум щомісячних
страхових виплат ОСОБА_1у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати - скасувати та
ухвалити нове про відмову ОСОБА_1в задоволенні позову в цій частині за
безпідставністю. В решті рішення залишити без зміни .

Рішення може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили рішенням Апеляційного суду.