Справа № 2-2140/2007
МІСЬКРАЙОННИЙ    СУД  ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2007 року                     М.Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Бовчалюк
З.А. при секретарі Захаровій Н.А. з участю позивача ОСОБА_1відповідача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Луцької міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на
самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_1
про визнання права власності на самочинне будівництво.

Свій позов мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить 27/50
частин житлового будинкуАДРЕСА_1.

З метою покращення житлових умов вона самочинно, без відповідного на те
дозволу та згоди виконкому Луцької міської Ради, провела реконструкцію своєї
частини житлового будинку шляхом розширення загальної площі на 13,9 м. кв. та
збудувала сарай-літню кухню-гараж (Г-1) і сарай (Д-1) за адресою АДРЕСА_1

На даний момент вона вирішила оформити відповідну технічну документацію на
приналежні їй об'єкти нерухомої власності. Проте, останні не можуть бути
належним чином технічно оформлені, так як у свій час були самочинно
реконструйовані без відповідного дозволу.

Просила визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно, а саме: приміщення , що значиться по плану під № 1-1, 1-3, 1-4 під
літерою а2 , загальною площею 13,9 м. кв.,
господарські приміщення: сарай-літня кухня- гараж ( Г-1) та сарай (Д-1) за
адресою АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач підтримала позов повністю з підстав,
зазначених у заяві та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала та
не заперечувала проти його задоволення.

Представник Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, хоч був
належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 24.04.1984 p.,
виданого Першою Луцькою держнотконторою, зареєстрованого в Реєстрі за №
1-2655, та Договору дарування НОМЕР_1 від 07.05.1984 року, посвідченого Першою Луцькою
держнотконторою, позивачу належить 27/50 частин житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Як вбачається з технічного паспорта на будинок, позивачем
було самовільно прибудовано приміщення 1-1, 1-3 та 1-4, загальною площею 13,9
м.кв., а також самовільно збудовано сарай-літню кухню - гараж ( Г-1) та сарай (
Д-1) за адресою АДРЕСА_1

Статтею 376 ЦК України
передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

Згідно архівної виписки з рішення виконкому Луцької міської ради народних
депутатів № 488 від 7 квітня 1954 року про наслідки обміру земель по
забудованих кварталах, виданого Державним архівом Волинської області,
зареєстровано за землекористувачем 786 кв.м. АДРЕСА_1 ( а.с. 28).

Відповідно до заключения Творчої архітектурно-проектної майстерні
"Волиньархпроект" про відповідність дійсним державним будівельним,
санітарно -гігієнічним та протипожежним нормам самовільної добудови до
житлового будинку, господарського приміщення - літньої кухні -гаража та господарської
будівлі в АДРЕСА_1, згідно вимог ДБН в 2.2-15-2005 "Будинки і споруди.
Житлові будинки. Основні положення", ДБН 360-92 "Містобудування.
Планування і забудова міських і сільських поселень", ДБН В.2.5-20-2001
"Газопостачання" та ДБН В. 1.1.-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів
будівництва" і погоджені згідно чинного законодавства з ГУ МНС України у
Волинській області ( висновок № 04/3276 від 19.05.2006 р.) та Луцькою міською
СЕС ( висновок № 5.1/743 від 19.04.2006 р.) відповідають дійсним державним
будівельним, санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам (а. с. 19-20).

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в
судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов
підставний, а тому слід визнати за ОСОБА_1право власності на самочинно
прибудову до будинку, що значиться по плану 1-1, 1-3 та 1-4, загальною площею
13,9 м.кв., а також самочинно побудовані господарські приміщення: сарай-літню
кухню - гараж (Г-1) та сарай (Д-1) за адресою АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст.
10, 11, 58, 60, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинну прибудову
до житлового будинку АДРЕСА_1 а саме на приміщення, що значаться по плану 1-1,
1-3 та 1-4, загальною площею 13,9 м.кв., та самочинно побудовані господарські
приміщення: сарай-літню кухню-гараж (згідно плану - Г-1) та сарай ( згідно
плану - Д-1), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.