Справа №2-453 2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007
року Ленінський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді:    Н.М. Принцевської

при секретарі:                            К.Г. Черских

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом військового прокурора в
інтересах ОСОБА_1 до військової частини № 3037 про стягнення грошової
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення грошової
компенсації за польове забезпечення на користь ОСОБА_1

В обгрунтування позову вказав, що старший прапорщик ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині 3037 на
посаді старшини 2 роти батальйону оперативного призначення.

Згідно з наказами командира військової частини 3037 старший прапорщик ОСОБА_1 неодноразово перебував у службових відрядженнях
на польовому виході у Ясинуватському учбовому центрі.

Частиною 2 пункту 1 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011- XII від 20.12.1991 року, передбачено, що
при виконанні службових обов»язків, пов»язаних з
відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються
витрати по відрядженню.

Однак, в
порушення вимог Постанови КМУ «Про польові виплати військовослужбовцям і працівникам військових частин ЗСУ та інших
військових формувань» № 1194 від
19.08.2002 року, після повернення старшого прапорщика ОСОБА_1 з Ясинуватського учбового центру відповідне польове
забезпечення військовою частиною 3037 йому виплачено не було.

Таким чином, військова частина 3037 має грошову заборгованість перед
старшим прапорщиком ОСОБА_1 по польовому забезпеченню на суму 925 грн. 92 коп.,
що підтверджується відповідною довідкою.

Враховуючи те, що старший прапорщик ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сплачує велику квартплату, його
жінка тимчасово не працює, отримує невелику
зарплатню, за фахом не є юристом та неспроможний самостійно захистити у суді свої права, виникла необхідність захисту в суді його
інтересів військовим прокурором гарнізону.

Просив стягнути з в/ч 3037 на користь старшого прапорщика ОСОБА_1 невиплачену грошову компенсацію за польове забезпечення
в сумі 925 грн. 92 коп. Виплату державного мита та
судові витрати покласти на відповідача.

В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та їх
обгрунтування підтримав в повному обсязі, просив
стягнути з військової частини 3037 на користь
ОСОБА_1 невиплачену грошову компенсацію за польове забезпечення в сумі 925 грн. 92 коп. Виплату державного мита та судові
витрати покласти на відповідача.

До початку слухання справи від ОСОБА_1 та представника відповідача за
довіреністю, ОСОБА_2, надійшли письмові заяви з проханням слухати справу у їх
відсутності, крім того, представник відповідача позов визнав у повному обсязі.

2

В судовому засіданні встановлено, що старший прапорщик ОСОБА_1
проходить військову службу у військовій частині 3037 на посаді старшини 2 роти
батальйону оперативного призначення.

Згідно з
наказами командира військової частини 3037 старший прапорщик ОСОБА_1
неодноразово перебував у службових відрядженнях на польовому виході у
Ясинуватському учбовому центрі.

Частиною 2
пункту 1 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011- XII від
20.12.1991 року, передбачено, що при виконанні службових обов»язків, пов»язаних
з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються
витрати по відрядженню.

Однак, в
порушення вимог Постанови КМУ «Про польові виплати військовослужбовцям і працівникам військових частин ЗСУ та інших
військових формувань» № 1194 від 19.08.2002 року, після повернення
ОСОБА_1 з Ясинуватського учбового центру відповідне польове забезпечення
військовою частиною 3037 йому виплачено не було.

Таким чином,
військова частина 3037 має грошову заборгованість перед старшим прапорщиком
ОСОБА_1 по польовому забезпеченню на суму 925 грн. 92 коп., що підтверджується
відповідною довідкою(а.с.7).

Як вбачається із
матеріалів справи, пояснень позивача, позов підлягає задоволенню в повному
обсязі і з військової частини 3037 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 925
грн.92 коп.

Відповідно до
ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі
вищевикладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави
державне мито у розмірі 51 грн. та інформаційно-технічний збір у розмірі 30
грн.

Згідно ст. 130
ч. 4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у
разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в
порядку, встановленому ст.ст. 174, 175 ЦПК України. В даному випадку відповідач
позов визнав в повному обсязі та суд має можливість ухвалити рішення згідно ст.
130 ч. 4 ЦПК України в порядку ст. 174 ЦПК України.

На підставі
Постанови Верховного Суду України від 15 квітня 2005р. № 4, ст.9 Закону України
„Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", керуючись ст.ст. 10,11,130, 174, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
військового прокурора Донецького гарнізону в інтересах старшого прапорщика
ОСОБА_1 до військової частини 3037 про стягнення грошової компенсації за
польовими виплатами - задовольнити.

Стягнути з
військової частини 3037, розташованої за адресою м.Донецьк-5, вул. Купріна, 1,
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію по польовим коштам в сумі 925 грн. 92
коп.

Стягнути з
військової частини 3037, розташованої за адресою м.Донецьк-5, вул. Купріна, 1, на користь держави державне мито у
розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Ленінський районний суд м. Донецька шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, або апеляційна скарга може бути подана без попередньої подачі
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк,
встановлений  для подачі заяви про
апеляційне оскарження.