Справа №22-490 2007 р.                                          Головуючий у І інстанції - Усатенко Ю.Ю.
Категорія                                                              Доповідач - Черниш Т.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19  квітня
2007  року  Колегія
суддів  судової  палати
в  цивільних справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Кривохижі В.І.,

суддів Чорнобривець О.С., Черниш Т.В., при секретарі
Дімановій Н.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до     відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального   страхування
від   нещасних   випадків
на   виробництві   та
професійних захворювань в  Маловисківському районі     про
відшкодування  моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача на рішення
Маловисківського районного суду від 12 грудня 2006 року,

встановила:

В листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,
зазначав, що, працюючи в Малому приватному підприємстві «Елегія», 4 червня 2003
року при виконанні трудових обов'язків в
результаті нещасного випадку отримав травму лівого ока, внаслідок чого втратив 45% працездатності. Посилаючись на перенесені
моральні страждання з приводу каліцтва, втрати працездатності, вимушені
негативні зміни в його у-життєвих
стосунках, просив стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань (далі ВВД Фонду) 75 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Маловисківського районного суду від 20 вересня 2004 року позов ОСОБА_1задоволено частково, стягнуто на його користь з
відповідача 40000 грн.

В апеляційній скарзі ВВД Фонду в Маловисківському районі ставиться питання про скасування зазначеного рішення з мотивів порушення
судом норм матеріального та процесуального права і про відмову в позові.
Зазначено, зокрема, що висновок суду про наявність підстав для покладення на
Фонд обов»язку по відшкодуванню моральної шкоди не відповідає обставинам, за яких позивачу була заподіяна травма, та нормам
Закону України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»; суд не звернув увагу на те, що позивач порушив
встановлений ст. 233 КЗпП України строк на звернення за
вирішенням трудового спору, не врахував, що в бюджеті Фонду на 2006 рік взагалі не передбачені витрати на відшкодування
моральної шкоди.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача повністю
підтримав доводи апеляційної скарги, позивач їх заперечував.

Перевіривши за матеріалами справи законність та обгрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК, заслухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

2

Судом першої інстанції встановлено, що 4 червня 2003 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, що спричинило втрату
працездатності. Ці обставини підтверджені даними відповідного
акту форми Н-1 від 7 листопада 2005 року та висновком МСЕК від 22 листопада 2005 року про встановлення в зв"язку з
виробничою травмою втрати 45% професійної
працездатності та третьої групи інвалідності. (а.с. 5-6, 8).3а постановою від
19 грудня 2005 року ВВД Фонду в м. Кіровограді позивачу як потерпілому на виробництві призначалась одноразова
допомога та щомісячні страхові виплати (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за встановлених обставин ОСОБА_1у зв»язку з виробничою
травмою було заподіяно і моральну шкоду. Висновок суду про
доведеність факту настання моральної шкоди та наявність правових підстав для покладення обов»язку по її відшкодуванню на
ВВД Фонду узгоджується з положенням ст.ст.1, 5,6, 13,
21, ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності»(далі-Закон», відповідає обставинам
справи,  достатньо повно з»ясованим
судом.

Разом з тим при вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної
шкоди суд не в повній мірі врахував положення п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ( в редакції постанови від 25 травня 2001р.),
і постановив стягнути 40000 грн. Ця оцінка є
значно завищеною, не підтверджена доказами. Тому, враховуючи фактичні
обставини, за яких позивач отримав травму, наведені ним та в апеляційній скарзі
доводи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає за необхідне розмір відшкодування моральної
шкоди зменшити до 5000 грн., змінивши рішення суду в цій частині.

В решті рішення є законним і обгрунтованим. Його не спростовують наведені в
-апеляційній скарзі доводи про відсутність підстав
для стягнення компенсації за моральну шкоду з ВВД Фонду, які не грунтуються на
законі та доказах. Колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції
положень ст. 233 КЗпП України, оскільки сторони не перебувають в трудових відносинах, і пред»явлення позивачем даного позову
до відділення Фонду, на який Законом покладено
обов»язок по відшкодуванню шкоди, в тому числі і моральної, заподіяної
внаслідок нещасного випадку на виробництві, не свідчить про
наявність між сторонами власне трудового спору.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ВВД Фонду
задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12
грудня 2006 року змінити, зменшити розмір
відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у Маловисківському районі на користь ОСОБА_1, з 40000 гр. до 5000 (п»яти тисяч) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.