Справа № 22ц-1591/2007
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач - Коренькова З.Д.
13 листопада 2007 року
Апеляційний суд Чернігівської
суддів:
участю:  представників сторін: позивача
Бахмач М.С. та відповідачаОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ВАТ „Племзавод „Тростянець” на рішення Ічнянського районного суду від 29 серпня
2007 року  по справі за позовом ВАТ
На рішення Ічнянського районного
суду від 29.08.2007 року, яким відмовлено у задоволенні позову ВАТ „Племзавод
„Тростянець”, подана апеляційна скарга позивачем, в якій він просить рішення
скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться
до того, що судове рішення грунтується на припущеннях. Доказів належного
виконання зобов”язання по договору купівлі - продажу відповідач суду не надав.
Зокрема, відсутній касовий ордер чи будь-який інший документ, який би свідчив
про оплату ОСОБА_1 коштів за придбану будівлю. Суд повинен був застосувати
положення ст.ст. 538, 545, 693 ЦК України. Так, згідно п.1.5. договору ціна
продажу сплачується покупцем продавцеві до укладення цього договору. Відповідно
до ч.1 ст.693 ЦК у разі невиконання покупцем обов”язку щодо попередньої оплати
товару застосовуються положення ст. 538 Кодексу. Акт прийому - передачі
нежитлового приміщення, на якій послався суд, не може бути підтвердженням
належного виконання зобов”язання, оскільки не містить даних про одержання
грошей позивачем. За змістом ч.1 ст.545 ЦК, прийнявши виконання зобов”язання,
кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному обсязі. Як було встановлено в судовому
засіданні розписка про одержання позивачем грошей відсутня.
Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції встановив слідуюче. 28.09.2005 року між сторонами був
укладений договір купівлі - продажу нежитлової будівлі. Зі змісту договору
виходить, що передача об”єкта - предмета договору, здійснюється продавцем
покупцеві в день повного розрахунку за цим договором, про що зазначено в п.2.1.
договору.  Згідно п.1.5. договору ціна
грн. відповідач сплатив до 28.09.2005 р. Підтвердженням показань відповідача
про оплату ним цієї суми є і акт прийому - передачі нежитлового приміщення від
01.02.2006 року, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове
приміщення у власність згідно основного договору, оскільки передача предмета
договору відповідно до п.2.1. здійснюється після повного розрахунку по
Вислухавши суддю - доповідача,
учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення
про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами існують  господарські
правовідносини починаючи з квітня 2005 року. 28.09.2005 року відповідач, як
коп. нежитлове приміщення. Договором обумовлено, що ціна продажу сплачується
покупцем до укладення договору. Жодного доказу того, що покупець сплатив
продавцю ціну придбаного за договором приміщення суду не надано. Суд
безпідставно прийшов до висновку, що сторони за договором провели повні
розрахунки лише на підставі акту приймання-передачі нежитлового приміщення від
продавця покупцю і не перевірив, а чи була фактично сплачена ціна продажу за
договором, так як підтвердженням оплати може бути розписка, квитанція,
прибутковий касовий ордер тощо. Укладений між сторонами договір в п. 2.1
передбачає, що передача об'єкта здійснюється в день повного розрахунку сторін
проте відповідно до правил ст..538 ЦК України якщо одна із сторін виконає
зобов'язання  за договором, незважаючи на
невиконання своїх зобов'язань другою стороною, друга сторона повинна виконати
свій обов'язок.  Крім того з заперечення
проти позовної заяви наданої відповідачем суду першої інстанції (а.с.7) також
вбачається, що оплату нежитлового приміщення за договором він не проводив так
як зазначає, що розрахувався поставкою товаро-матеріальних цінностей і іншими
послугами, що не було обумовлено договором.
Відповідно до довідки (а.с.61)
позивач провів перевірку  розрахунків між
сторонами їх господарсько- фінансової діяльності, з якої вбачається, що
відповідач, як підприємець, отримував від позивача кошти та розраховувався
запчастинами та послугами і на час перевірки є боржником на значну суму крім
суми боргу, зазначеному в позовній заяві. До довідки додані накладні, видаткові
та прибуткові касові ордери в підтвердження проведених фінансових операцій.
Складений позивачем на пропозицію суду акт звірки взаємних розрахунків,
відповідно до укладених сторонами договорів купівлі-продажу нежитлових
приміщень, відповідач не підписав та не прийняв участь у проведені звірки.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що
відповідач у будь який спосіб, передбачений нормами діючого законодавства не
нежитлового приміщення, укладеного між сторонами 28.09.2005 року.
ст.ст. 526, 538, 626, 657, 693 ЦК України, ст..ст. 303, 307, 309, 313, 316,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу ВАТ „Племзавод
„Тростянець” задовольнити.
Рішення Ічнянського районного суду
від 29 серпня 2007 року скасувати.

Позовні вимоги ВАТ „Племзавод  „Тростянець”задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ
„Племзавод „Тростянець” ( р/р2 в Ічнянському відділенні ощадбанку
№3260, МФО 343968, Код 00489308) 14409 грн.00коп. заборгованості за договором
купівлі - продажу від 28 вересня 2005 року, 144 грн. 09 коп. с3дового збору та
30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили
після його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: