Справа 2-23607 РІШЕННЯ
р.                           м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді-
Яворської Н.І. при секретарі - Себестьянській І.П. з участю представника
відповідача- Султанській М. А.
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України про стягнення матеріальної допомоги для
вирішення соціально- побутових потреб та
стягнення компенсації втрати частини заробітку в зв»язку із справлянням
податку на доходи фізичних осіб,-
року позивачі звернулися до суду з вищенаведеним позовом до відповідача ,обгрунтовуючи свої вимоги тим, що обіймають
посади суддів Баштанського районного суду Миколаївської області і просили
стягнути матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб яка їм
не виплачувалася в 2003,2004,2006 роках та компенсацію втрати частини заробітку
в зв»язку із справлянням податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2004 по 01.02.2007 роки, що передбачено
п.1ст.44 Закону України «Про статус суддів»
,Постановою Кабінету Міністрів від 13 грудня 1999 року за № 2288 ст.2п.З,Указом Президента України від 10.07.1995
року №58495 п.2 пп3,розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20 січня
суд задовільнити позов у повному обсязі.
Позивачі в судове засідання не
з»явилися, подали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності в зв»язку
з зайнятістю на роботі, позов підтримують. Враховуючи такі обставини суд визнав за можливе розгляд справи за відсутності
Державної судової адміністрації (надалі ДСА) України в судовому засіданні позов
не визнала „пояснила, що вимоги позивачів є необгрунтованими . ДСА України
щорічно діяла і діє на підставі Закону України «Про Державний бюджет України». Кожному з позивачів по справі на протязі 2003 та 2005
років Територіальним управлінням державної судової
адміністрації виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та додатковий посадовий оклад при наданні щорічної відпустки,
а також інші виплати пов»язані з підтвердженими
фактами на необхідність їх отримання. ДСА України не могла профінансувати
видатки ,які не були передбачені у Держбюджеті ,на які не були виділені
кошти і просить суд відмовити в позові.
Державного казначейства України в судове засідання не з»явився в
телефонограмі до суду просили в позові відмовити.
Представник ТУ ДСА в Миколаївській
області в судове засідання не з»явився, про час та
місце слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Вислухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.
П.1 ст.44 Закону України № 2862-ХП «
Про статус суддів» від 15.12.1992 року з
послідуючими змінами передбачає, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні
класи, надбавок за вислугу років та
надбавок. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року за №2288 » Про впорядкування умов оплати праці
працівників апарату органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів « п.2 пп 3- надано право керівникам надавати працівникам матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань та допомоги на
оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Окрім того, на підставі Указу Президента України від 10 липня 1995
року № 58495 « Про додаткові заходи щодо
соціального захисту суддів «- керівникам судів надано право надавати суддям
матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань, спрямовуючи на це кошти у розмірі місячного фонду
заробітної плати. Таким чином, суддя має право на
отримання щорічно декількох матеріальних допомог, які є складовою матеріально-
побутового забезпечення суддів та гарантією їх захисту. Як установлено в судовому засіданні в 2003,2004,2006 роках Державна судова
адміністрація України, як розпорядник коштів спрямованих
бюджетом на утримання судів, при їх розподілі між судами та по видах видатків
не врахувала цих положень законів, потребу у бюджетних коштах суду, а тому належним чином не забезпечено фінансування.
оглянутих в судовому засіданні особистих рахунків суддів Баштанського районного
суду Миколаївської області за 2003,2004 та 2006 роки при виході у відпустку їм не виплачувалась матеріальна допомога на соціально-
побутові потреби, не дивлячись на те, що головою
суду видавались накази та направлялись на виконання в ТУ ДСА Миколаївської області про виплату всім позивачам вказаної допомоги на
підставі вищенаведених нормативних актів.
Однією з конституційних гарантій
незалежності суддів є особливий порядок фінансування
судів гарантований ч. 1ст. 130 Конституції України і покладений на державу. Зниження рівня гарантій незалежності,у тому числі і щодо
фінансування ,не допускається (рішення Конституційного Суду
України від 24.06.1999 року за №6-рп справа щодо фінансування судів, від 01.12.2004 року за №19-рп справа про незалежність
суддів ,як 4 складову їхнього статусу).
Миколаївській області та ДСА України не надано доказів про причини невиконання наказів голови суду про надання суддям
матеріальної допомоги на соціально-побутові умови , також відповідачами не
надано доказів і таких в суді не добуто, які міри приймалися ними до виконання як Закону У країни « Про статус суддів» так і
Указу Президента України від 10.07.1995 року № 58495 та
Постанови КМ України від 13.12.1999 року №2288,
крім того в 2004 році видатки Державного бюджету на утримання судової влади збільшувалися, натомість відповідачі по справі, як не
уточнювали кошториси судів, так і не виконували
вимоги Закону відносно суддів. Враховуючи такі обставини справи, суд не може брати до уваги доводи представника відповідача про
недостатнє фінансування установи, так як в суд не надано належних доказів
які б стверджували таке.
Згідно довідок ТУ ДСА в
Миколаївській області вбачається, що судцям Баштанського районного суду Миколаївської області ,які є позивачами по
справі, матеріальна допомога на соціально-
побутові потреби не нараховувалася та не виплачувалась у зв»язку з
недостатнім фінансуванням.
вимог ст. ст. 119-123 глави 18 розділу УІ Закону України « Про судоустрій України» від 07.02.2002 року обов»язки щодо
фінансового та матеріально-технічного забезпечення судів
покладено на Державну судову адміністрацію України. Саме ДСА У країни замовляє
видатки на утримання судів України, отримуючи вказані кошти розподіляє їх на утримання всіх судів України, тому з
останнього слід стягнути на користь позивачів
матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань в розмірі однієї
середньомісячної заробітної плати ,яка складала за
2003,2004,2006 роки: а саме ОСОБА_1. - відповідно
(1004 грн.,+2003 грн.,+3365 грн.,) а всього 6372 грн., ОСОБА_2.- відповідно (1133 грн.+1587 грн.,+3200 грн.,) а всього 5920 грн., ОСОБА_3. - відповідно (1004 грн.,+1858 грн.,+2783 грн.) а всього
5645 грн. ОСОБА_4. - відповідно ( 822 грн.,+1478
грн.,+2895 грн.) а всього 5195 грн.
Крім того позивачі по справі
вважають, що мають право на отримання компенсації втрати частини заробітку в зв»язку із справлянням податку на доходи
заяві на те, що  відповідно до пункту 1
Указу Президента України від 10 .07.1995 року №58495 « Про
додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» заробітна плата суддів не
обкладалася прибутковим податком за місцем основної роботи. В зв»язку з набранням чинності з 1 січня 2004 року Закону Украйни «
Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року ( з
наступними змінами) із заробітної плати позивачів утримується вказаний податок.
Із наданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Миколаївській області довідок та особистих рахунків
позивачів вбачається що за період з 01.01.2004 року по
Згідно з розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 20 січня 2004 року № 22-р «Про деякі питання оплати праці суддів»- передбачений порядок проведення компенсаційних виплат суддям втрати частини заробітку,
пов»язані зі справлянням податку відповідно до Закону України « Про
податок з доходів фізичних осіб». Згідно з цим розпорядженням такі
компенсаційні виплати здійснюються в розмірі до 100% посадового окладу в разі, коли сума нарахованої заробітної плати за
місяць після сплати податку на доходи фізичних осіб буде нижчою
ніж середньомісячна заробітна плата,нарахована судді за четвертий
Державна судова адміністрація
України в межах наданих їй повноважень протягом 2004-2006 років ніяких змін до кошторису Баштанського районного суду
Миколаївської області стосовно компенсації втрати
частини заробітку суддів після сплати податку не вносила. Суд вважає, що вказані суми компенсацій підлягають стягненню саме
з Державної судової адміністрації України як належного відповідача по
справі.
обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом
стягнення з Державної судової адміністрації України на користь позивачів суми
матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та суми
компенсації втрати частини заробітку у зв»язку
ст.88 ЦПК України судові витрати суд покладає на сторону відповідача.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України суд ,-
тисяч шістсот шістнадцять)грн.,
Державної судової адміністрації України на користь держави судовий збір в сумі
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного
суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження в порядку передбаченому ст.294 ЦПК
України.