РІШЕННЯ

іменем
України

2007р.
березня «14» дня, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в
складі:

Головуючого.       Шестакової Н.В. Суддів.       Філатової Є.В. Кателіна В.П. При секретарі:        Петренко Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ялтинського
міського суду від 14.12.2006р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл
подружнього майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом до колишньої дружини ОСОБА_1 про розподіл
однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частку, посилаючись на те, що квартиру
набуто під час шлюбу, вона є спільної власністю подружжя.

Відповідачка вимоги визнала частково,
просила зменшити долю позивача, посилаючись на те, що з нею залишилася
проживати їх неповнолітня хвора дитина та хвора мати.

Рішенням суду від 14.12.2006 р. позов
задоволено, за кожною зі сторін визнане
право власності АДРЕСА_1 по У> частки.

В апеляційній скарзі відповідачка
просить змінити рішення, зменшити долю ОСОБА_2 до 1/2 частки,
посилаючись на те, що суд першої інстанції вирішив спір на підставі ст.71 СК
України, яка не регулює спірних правовідносин, не застосував вимог ст.70 СК
України і не дослідив вказаних в неї обставин щодо розміру матеріальної
допомоги позивача дитині, що має істотне значення і може бути підставою для
відступу від рівності часток подружжя у власності.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове
рішення скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Розглядаючи
спір, суд фактично виходив з положень ст. 70 СК України, яка дозволяє за
рішенням суду збільшити частку майна дружини або чоловіка у сумісній власності,
якщо з нею, або ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син або
дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для
їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Замість цій статті суд
помилково вказав на ст.71 Сімейного Кодексу.

Водночас суд
дійшов висновку, що для відступу від рівності часток у даному випадку немає підстав, оскільки відповідачка
отримує аліменти з відповідача у розмірі V* заробітку.

З таким
висновком не можна погодитися, як таким, що постановлений з неправильним
застосуванням зазначеної норми і по неповно з'ясованим обставинам справи. За
змістом ст. 70 Кодексу суттєве значення має не сам факт стягнення аліментів,

Справа №22-ц-1738/2007р.

2

а реальний
розмір матеріальної допомоги, яку отримує
дитина. Таких обставин суд не дослідив.

Проте з наданої
апелянтом довідки державної виконавчої служби м.Ялта від 12.01.2005р. та
квитанції поштового відправлення убачається що починаючи з 2005р. позивач не
надавав ніякої матеріальної допомоги до кінця 2006р., мав заборгованість, яку
погасив одноразово в день ухвалення рішення суду першої інстанції.

Зі справи
убачається, що дитина страждає на тяжку хворобу - ідіопатична парціальна
епілепсія.

За таких
обставин колегія вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.
Долю позивача у спільній власності необхідно зменшити до А частки.

Керуючись п.1,4
ст.309,316 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Ялтинського міського суду від 14.12.2006р.
змінити, визнати право власності АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на 1/2 частки, за ОСОБА_2
на 1/2 частку.

Рішення набуває
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців зі дня проголошення.