АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня 2007 року                                                                                                     м.
Одеса

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів - Галушко Л.А., Левенця Б.Б.

при секретарі - Котової Д.Г.

з участю адвоката ОСОБА_1.

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
апеляційну   скаргу   ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 20.11.2006р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення сервітуту в користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

У червні 2003р. позивач звернулася до суду з позовом про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Посилалася на те, що
підставі договору дарування від 20.12.20001р. вона є власником 50/100частин
домоволодіння АДРЕСА_1. 20.11.2002р. вона отримала державний акт направо
приватної власності на землю, на підставі якого її належить земельна ділянка
площею 0,0566га. за вказаною адресою.

На
підставі договору дарування від 20.12.2001р. співвласником 50/100 частин
вказаного будинку за вказаною адресою є відповідач ОСОБА_3. На підставі
договору дарування від 28.12.2001р. йому також належить на праві приватної
власності 568 кв. м. земельної ділянки за вказаною адресою.

Позивач
стверджує, що більш 10 років вона користувалася загальним проходом на територію
двору, такий порядок був складений і між колишніми власниками будинку. В
наступний час в наслідок незаконних дій відповідача вона позбавлена можливості
користуватися загальним проходом з вул.. Скворцова і комунікаціями (вода, газ),
які проходять по загальному проходу, просила про задоволення позову в повному
обсягу.

Під час
розгляду справи позивач уточнила свої вимоги і просила встановити земельний
сервітут в користуванні земельною ділянкою, який забезпечить їй можливість
проходити і користуватися загальним проходом на двір, а також буде надавати їй
допуск до комунікацій, які проходять по загальному проходу на земельній ділянці
з АДРЕСА_1.

Відповідач позов
не визнав в повному обсягу.

Рішенням
суду 1 інстанції від 20.11.2006р. у задоволені позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та постановити нове,
яким задовольнити позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на те, що судом
порушені норми матеріального та процесуального права.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, заперечення на неї,
перевірив матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Уточнив свій
позов позивач ОСОБА_2. просила встановити земельний сервітут.

Справа
№22ц-1098/07

2

Між
сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.98-102 ЗК України. Ст.
98 ЗК України передбачено зміст права земельного сервітуту. Право земельного
сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене
платне, або безоплатне користування чужою земельною ділянкою( ділянками).

АДРЕСА_1і
земельна ділянка, на якій розташований будинок раніше на праві власності
належали матері сторін ОСОБА_4. (а.с.66,92,98,105,106,107). Сторони по справі
рідні сестра і брат. При своєму житті мати сторін розпорядилася своїм майном на
користь дітей.

Позивач
ОСОБА_2. на підставі договору дарування від 20.12.2001р. є власником 50/100
частин домоволодіння під АДРЕСА_1(а.с.4). На підставі договору дарування від
28.12.2001р. і державного акту на право приватної власності на землю від
20.11.2002р. позивач є також власником земельної ділянки пл.566кв.м. за
вказаною адресою(а.с.6).

На підставі договору дарування від 20.12.2001р. відповідачу ОСОБА_3. на
праві приватної власності належить 50/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1
(а.с.68). На підставі договору дарування від 28.12.2001р. і державного акту на
право приватної власності на землю від 05.01.2002р. відповідач є власником
земельної ділянки пл.568кв.м. за вказаною адресою(а.с.67, 69).

Оскільки
до укладення вказаних договорів в домоволодінні був один власник вхід на
земельну ділянку здійснювався скрізь один прохід з вул. Скворцова (а.с.92).

При
розгляді справи було встановлено, що під час укладення договорів дарування на
користь сторін, які укладалися в один день, 20.12.2001р. сторони обумовили між
собою подальший порядок користування земельними ділянками. Власник частини
домоволодіння і земельної ділянки пл.568кв.м. відповідач ОСОБА_3. продовжує
користуватися входом з вулиці Скворцова, в м. Одеса Співвласник частини
домоволодіння і земельної ділянки пл..566кв.м. позивач ОСОБА_2. погодилася на
те, що вона буде користуватися входом на свою земельну ділянку з провулка
Фруктовий в м. Одеса.

Став
власником частини будинку і частини земельної ділянки позивач наполягає на
тому, що вона як і раніше має право користуватися за правилами сервітуту
попереднім проходом на земельну ділянку з вул. Скворцова і обґрунтовує свої
вимоги тим, що такий порядок користування земельною ділянкою склався, крім того,
користування загальним проходом надає їй можливість мати доступ до комунікацій
(газ, вода).

Колегія
погоджується з висн

овком
суду 1 інстанції і вважає, що немає ніяких підстав для встановлення сервітуту у
вигляді проходу через земельну ділянку відповідача.

За
висновком експертизи №9750 від 17.04.2006р. є технічна можливість організації
виходу позивача ОСОБА_2. на провулок Фруктовий в м. Одеса.(а.с.54,120-122).

Доводи
позивача на те, що встановлення сервітуту у вигляді проходу їй необхідно для
обслуговування комунікації також спростовується матеріалами справи.

Згідно довідки "Одесагаз" позивач може бути самостійним абонентом
всіх газових комунікацій.(а.с.55,124). В будинку є міська каналізація і
каналізаційний люк, який примикає до частини будинку позивачки. Таким чином,
вона не позбавлена права користуватися каналізацією. Крім того, "Правилами
користування водопроводом та каналізацією в м. Одеса", "Правилами
безпеки в газовому господарстві " позивачу ОСОБА_2. гарантується доступ до
всіх інженерних комунікацій будинку.

На
підставі наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду відповідає
встановленим по справі обставинам, постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування і
задоволення скарги не має.

Керуючись ст.ст.
303, 307ч.п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319   ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну    скаргу
ОСОБА_2    -    відхилити,    рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 20.11.2006р. по справі за позовом ОСОБА_2

3

до ОСОБА_3 про
встановлення сервітуту в користуванні земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку в Верховний Суд України на протязі 2 місяців
через суд касаційної інстанції.