Апеляційний суд
Справа
№22ц-397/07р.                                                        Головуючий
категорія 27                                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 квітня 2007 року колегія
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Севастополя в складі:

головуючого   -
Клочка В.П.,

суддів        -
Зотова B.C., Водяхіної Л.М.

при секретарі - Благовідові А.В.

за участю - ОСОБА_1.,
його представника ОСОБА_3., ОСОБА_2.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну
скаргу ОСОБА_1на рішення місцевого суду Ленінського району М.Севастополя від ЗО
листопада 2006р. по справі за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про захист честі,
гідності та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1в грудні 2005
року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про захист честі, гідності та
стягнення моральної шкоди у розмірі 1600
грн, мотивуючи вимоги тим, що відповідач в листі, направленому на адресу
Севастопольської міської державної адміністрації, розповсюдив щодо позивача
інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує честь, гідність останнього.
Просив спростувати дану інформацію шляхом направлення нової заяви до СМДА.

Рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати через
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи скарги, колегія вважає, що остання
задоволенню не підлягає.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що у діях відповідача був
відсутній намір принизити честь та гідність позивача, звертаючись до органів
державної влади, він діяв правомірно, захищаючи свої права та інтереси.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на
підставі повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з дотриманням
вимог матеріального та процесуального права.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 28.09.90р.
«Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності  і
ділової  репутації  громадян
і  організацій»,  до

2

відомостей,
що порочать особу, слід відносити ті з них, які принижують честь, гідність і
ділову репутацію особи в громадській думці або думці окремих громадян з погляду
дотримання законів, загальновизнаних правил співжиття і принципів людської
моралі; під розповсюдженням відомостей слід розуміти повідомлення в публічних
виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній
людині.

Згідно п.17 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, відповідач зобов'язаний
довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача
покладається обов'язок довести факт розповсюдження відповідачем відомостей, що
порочать честь та гідність позивача. Проте позивач має право представити докази
невідповідності дійсності таких відомостей.

З матеріалів справи видно, що 10.10.2005
року відповідач звернувся із скаргою на дії позивача до голови СМДА через
неможливість нормального співжиття по сусідству з останнім, що спричинило
направлення скарги командуванню військової частини, в якій проходив службу
позивач, та проведення службового розслідування.

Частково факти, викладені в скарзі, знайшли своє підтвердження.

Приймаючи до уваги, що звернення особи до відповідних органів влади за
захистом своїх прав, порушених іншою особою, не можуть розглядатися як
поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що фактично метою цих
дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи, суд
прийшов до обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача та
відсутність підстав для задоволення позовних вимог про захист честі, гідності
позивача.

Доводи скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для зміни
чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.303-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району М.Севастополя
від ЗО листопада 2006р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.