Справа
№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇІНИ

==================================================================

02 жовтня
2007 року    Ялтинський  міський
суд Автономної республіки  Крим

в
складі: головуючої - Земляної Г.В., при
секретарі - Копистко О.М., з

участю
адвоката - ОСОБА_1, розглянувши  у
судовому  засіданні  в залі
суду

в  м.
Ялті  цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: приватний нотаріус Ялтинського нотаріального

округу
ОСОБА_4 про визнання частково не дійсними договорів

купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка
ОСОБА_3 проти  позивних вимог заперечує в
частині.

Позивачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні остаточно вточнивши позивні вимоги,

просила
суд визнати договір-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 від 28 січня 2003 року і
договір купівлі -продажу 34/100

частки
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 недійсним в

частині
покупця, визнати за позивачкою право власності на вищевказану квартиру

і
земельну ділянку.

Заявлені
вимоги мотивовані тим, що позивачка мала у власності в м.Алупка

будинок,
якій був розташований на земельній ділянці. У зв'язку із станом здоров'

я
і похилим віком вона вирішила продати належний їй будинок і переїхати жити

ближче
до своїх доньок, які мешкали в м.Ялта.
Вона звернулася за допомогою до

своєї
доньки ОСОБА_3, яка допомогла їй продати майно в м. Алупка і

знайшла
квартиру  із землею в м..Ялта. В один день
із допомогою доньки, вона

продала
майно в м.Алупка і купала квартиру в м.Ялта. При оформленні квартири і

земельної
ділянки в м.Ялта, вона не звернула увагу на ту обставину, що все

майно
придбане на її гроші було оформлено на її доньку ОСОБА_3, так як

донька
сказала, що вона буде прописана у квартирі і все це буде її. Залишившись

одна,
так як донька зразу же виїхала жити до Сімферополя, вона зрозуміла що не

є
власником придбаного майна і нічого не може зробити з майном. Вона звернулася

до
доньки із проханням переоформити квартиру і землю на неї, так як вона не

може
проживати в такій великій квартирі і у неї на має коштів на життя, низька

пенсія.
Донька  не заперечувала проти
переоформлення  квартири і землі на неї.

Однак,
на протязі кількох років нічого не робила, тільки обіцяючи продати

квартиру.
Вона неодноразово зверталася до міліції із заявами про порушення її

прав.
Коли робітники міліції роз'яснили їй, що вона повинна звернутися до суду

із
позивною заявою, вона подала до суду позивну заяву.

Відповідачка ОСОБА_3 і її представник не
заперечували проти позивних

вимог
в частині визнання за позивачкою права власності на спірне майно, так як

дійсно
вищевказане майно було куплено за кошти позивачки , но оформлено на ім'я

відповідачки.
Заперечували проти заявлених вимог, так як не вводили в обману

позивачку.
Дійсно позивачка продала належний її на праві власності  будинок і

земельну
ділянку в м.Алупка і в той же день вони купували за гроші матері

квартиру
із земельною ділянкою в м.Ялта. При оформленні квартири в Ялті

позивачка
не заперечувала проти тих обставин, що б квартира і ділянка була

оформлена
на її ім'я.  Позивачка  неодноразово зверталася до неї із проханням

переоформити
квартиру і землю. Однак,  в зв'язку із
відсутністю грошей вона не

мала
можливості це зробити. Разом із тим вона згодна із бажанням матері продати

квартиру
і купити їй іншу.  Заперечує проти позову
також і тому,  що мати

людина
похилого віку і якщо квартира буде в її власності, то мати може

залишитися
зовсім без житла.

Третя
особа, приватний нотаріус Ялтинського міського нотаріального округу

ОСОБА_4
у судове засідання не з'явився. Про день і час слухання справи

повідомлений
належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи в його

відсутність  Згідно із наданих до суду . пояснення,  він в один день, практично

одночасно
оформив угоди про продаж будинку в м.Алупка
між ОСОБА_2 і

ОСОБА_5
і зразу же були посвідчені  договори
купівлі-продажу  квартири

і
частки земельної ділянки в м.Ялта на ім'я ОСОБА_3, яка заявляла про

себе
, що вона донька ОСОБА_2. При цьому ОСОБА_2 заявляла, що вона у

всьому
покладається на свою доньку.

Вислухавши
сторони, їх представників,  дослідивши
матеріали цивільної справи,

відказні
матеріали №№401,957 із Першого відділу Ялтинського міського управління

ГУ
МВД України в АРК,  суд уважає, що
позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 слід

задовольнити
з наступних підстав.

На
підставі п.4  Заключних і перехідних
положень до Цивільного кодексу України

у
редакції 2004 року ,  відносно позивних
вимог, які виникли до вступу  в силу

цього
Цивільного кодексу України, застосовуються
ті права і обов'яки, які

виникли
і продовжують існувати  після вступу його
в силу.

Судом
встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 січня 2003

року
відповідачка ОСОБА_3 купила квартиру №3, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1
(арк.спр.9). 28 січня 2003 року відповідачка

ОСОБА_3,  згідно із договором купівлі-продажу  придбала 34/100 земельної

ділянки
за адресою: АДРЕСА_1(арк..спр.10). Вказані угоди були посвідчені приватним
нотаріусом

Ялтинського
міського нотаріального округу 28 січня 2003 року.

На
підтаві ст.48 ЦК України у редакції 1963 року
недійсна угода не відповідає

вимогам
закону.

У
судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 не заперечувала тих обставин,

що
вищевказані квартира і частина земельної ділянки були нею придбанні на кошти

які
отримала її матір'ю ОСОБА_2 від продажу належного їй на праві власності

будинку.

Ті
обставини,  що позивачка ОСОБА_3 придбала
вищевказану квартири і

земельну
ділянку  за кошти позивачки,   також підтверджено договором купівлі-

продажу
28 січня 2003 року, згідно із яким позивачка ОСОБА_2 продала

належний
їй на праві власності будинок АДРЕСА_2(арк.спр.

6,7),
постановами про відмову в порушенні кримінальної справи від 19 лютого

2006
року (арк..спр.15), поясненнями відповідачки ОСОБА_3, які вона

давала
робітникам міліцій по заяві ОСОБА_2, про порушення кримінальної

справи(арк..спр.95,96).

Разом
із тим на підставі ст.56 ЦК України у редакції 1963 року угода, яка

укладена
в наслідок  помилки , яка має суттєве
значення може бути визнана судом

не
дійсною.

Ті
обставини, що  позивачка помилялася
відносно сторін договору, яка мала

суттєва  значення у судовому засіданні підтверджено
наступними доказами.

Постановою
про відмову в порушенні кримінальної справи від
04 травня 2007

року(арк..спр.97),
де встановлено, що відповідачка скрила ті обставини, що

оформила  договір не себе.

При цьому судом встановлено, що позивачка
людина похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_1

народження(арк.спр.17),
при укладені угоди помилкова вважала, що вона є

власником
квартири.

У порушення вимог ст. 62 ЦПК України, на
підставі якої  кожна сторона повинна

довести
суду ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх доводів

і
заперечень, відповідач  і її
представником не доведено суду, що відповідачка

не
ввела позивачку в оману.

Разом
із тим, відповідачка ОСОБА_3  не
заперечувала проти позивних вимог

по
обставинам, що квартиру вона купила за гроші матері, фактично визнав факти

встановлені
судом.

Визнання представником відповідача позову
не суперечить закону та не

порушує
прав, свобод і інтересів сторін та інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України у

разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав

ухвалює
рішення про задоволення позову.

При таких обставинах, суд
відповідно до закону ухвалює рішення про

задоволення
позову, оскільки позивачка ОСОБА_2 у силу свого похилого віку і

довіряючи
своїй донці при укладені договорів купівлі-продажу квартири і

земельних
ділянок, помилялася відносно, суттєвих обставин угоди.

Разом
із тим на підставі ст.261 ЦК України перебіг позивної давності

починається  від дня, коли особа довідалася  або могла довідатися  про

порушення
його прав , або про особу яка її порушила. Як свідчить із наданих

документів
позивачка із 2006 року стала звертатися до компетентних установ із

заявами
про порушення її прав(арк..спр.15).

При таких обставинах, суд вважає
що позивачкою не пропущено

терміну
позивної давності.

Так
як у зв'язку із тяжким матеріальним станом виплати судових витрат

відстрочено
до розгляду справи по суті, із відповідачки на користь держави слід

стягнути
судовий збір у сумі 660 гривень 88 коп.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 205, 208, 209212-215

ЦПК
України, ст.ст.48,56 ЦК України у редакції 1963 року, ст..261 ЦК України у

редакції
2004 року, суд

В
И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати
частково недійсним в частині покупця договір купівлі продажу квартири

АДРЕСА_1  від 28 січня 2003 року  між

ОСОБА_6
ОСОБА_7 ОСОБА_8 і ОСОБА_3, який посвідчений приватним

нотаріусом
Ялтинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня

2003
року під реєстром №114.

Визнати
частково недійсним в частині покупця договір купівлі продажу 34/100

частки  земельної ділянки, яка розташована  що адресою у будинку АДРЕСА_1  від 28 січня 2003 року  між

ОСОБА_6
ОСОБА_7 ОСОБА_8 і ОСОБА_3, який посвідчений приватним

нотаріусом
Ялтинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня

2003
року під реєстром №117.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності  на квартири
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі квартири

від
28 січня 2003 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського

міського
нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня 2003 року під реєстром

№114.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності  на
34/100(тридцять чотири

сотих)
частки  земельної ділянки, яка
розташована  за  адресою у будинку АДРЕСА_1  на підставі договору

купівлі
продажу  від 28 січня 2003 року, який
посвідчений приватним нотаріусом

Ялтинського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня 2003 року

під
реєстром №117.

Стягнути
із відповідачки ОСОБА_3 на користь держави судові

витрати
у сумі 660 гривень 88 коп.

На судове рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду

Автономної
республіки Крим у строки та порядку передбаченим ст.ст. 294, 296

Цивільного
процесуального  кодексу  України.

Суддя

Ялтинського
міського

суду                                                              Г.В.Земляна

Справа
№

2-2038

2007
рік

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇІНИ

(ВСТУПНА ТА РЕЗУЛЯТИВНА ЧАСТИНИ)

==================================================================

02 жовтня
2007 року    Ялтинський  міський
суд Автономної республіки
Крим

в
складі: головуючої - Земляної Г.В., при
секретарі - Копистко О.М., з

участю
адвоката - ОСОБА_1, розглянувши  у
судовому  засіданні  в залі
суду

в  м.
Ялті  цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: приватний нотаріус Ялтинського нотаріального

округу
ОСОБА_4 про визнання частково не дійсними договорів

купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладені повного
тесту рішення, необхідності

викладення
доводів сторін і відсутності часу, суд
уважає за доцільне викласти

вступну
и резолютивну частину рішення суду

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 205, 208, 209212-215

ЦПК
України, ст.ст.48,56 ЦК України у редакції 1963 року, 261 ЦК України у

редакції
2004 року  суд

В
И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати
частково недійсним в частині покупця договір купівлі продажу квартири

АДРЕСА_1  від 28 січня 2003 року  між

ОСОБА_6
ОСОБА_7 ОСОБА_8 і ОСОБА_3, який посвідчений приватним

нотаріусом
Ялтинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня

2003
року під реєстром №114.

Визнати
частково недійсним в частині покупця договір купівлі продажу 34/100

частки  земельної ділянки, яка розташована  що адресою у будинку АДРЕСА_1  від 28 січня 2003 року  між

ОСОБА_6
ОСОБА_7 ОСОБА_8 і ОСОБА_3, який посвідчений приватним

нотаріусом
Ялтинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня

2003
року під реєстром №117.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності  на квартири
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі квартири

від
28 січня 2003 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського

міського
нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня 2003 року під реєстром

№114.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності  на
34/100(тридцять чотири

сотих)
частки  земельної ділянки, яка
розташована  за  адресою у будинку АДРЕСА_1  на підставі договору

купівлі
продажу  від 28 січня 2003 року, який
посвідчений приватним нотаріусом

Ялтинського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 28 січня 2003 року

під
реєстром №117.

Стягнути
із відповідачки ОСОБА_3 на користь держави судові

витрати
у сумі 660 гривень 88 коп.

На судове рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду

Автономної
республіки Крим у строки та порядку передбаченим ст.ст. 294, 296

Цивільного
процесуального  кодексу  України.

Суддя

Ялтинського
міського

суду                                                              Г.В.Земляна