РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у
складі:

Головуючого,
судді   Дралло І.Г.,

суддів
М'ясоєдової Т.М., Берзіньш В.С., при
секретарі   Сафіній Ф.Ф., з участю:
позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дочернього підприємства „Механізована колона №63" ВАТ
„Південелектромережбуд" про стягнення матеріальної та моральної шкоди за
апеляційною скаргою Дочернього підприємства „Механізована колона №63" ВАТ
„Південелектромережбуд" на рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 12 вересня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Дочернього підприємства
„Механізована колона №63" ВАТ „Південелектромережбуд" про стягнення
матеріального збитку та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані ти, що він
та його дружина ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло №115, виданого 22 грудня 1997 року відповідачем,
є власниками квартириАДРЕСА_1. Квартира знаходиться на останньому поверсі
будинку. З березня 2003 року почав протікати дах над його квартирою, в
результаті чого в квартирі відбулося
обвалення штукатурки стелі, прийшли в негідність шпалери. Позивач просить суд
стягнути з відповідача 3721 грн. матеріального збитку, 4500 грн. моральної
шкоди, а також зобов'язати відповідача відремонтувати дах.

Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 12 вересня
2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з Дочернього
підприємства „Механізована колона №63" ВАТ „Південелектромережбуд" на
користь ОСОБА_1 3721 грн. матеріального збитку, 1000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, а також стягнуто на
користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, 51 грн. судового збору та 523,20 грн. витрат за проведення
судово-будівельної експертизи. В решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з
вказаним рішенням суду, Дочерне
підприємство „Механізована колона №63" ВАТ
„Південелектромережбуд" подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про змінення рішення суду в частині
стягнення моральної шкоди. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення
суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи, вважає, що причинного зв'язку між
спричиненою позивачу моральною шкодою і діями відповідача не має.

В запереченнях
на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду є законним і обґрунтованим,
оскільки він дійсно переніс моральні страждання у зв'язку з бездіяльністю відповідача, просить залишити
рішення суду від 12.09.2006 року без змін, а апеляційну скаргу
відповідача відхилити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Справа №22ц-1173/07

2

Згідно зі
статтею 303 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

На підставі ч. 1
ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті:

Із матеріалів
справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло №115
виданого відповідачем 22 грудня 1995 року, позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2  є
власниками квартири АДРЕСА_1(а.с. 17).

Квартира ОСОБА_1
знаходиться на останньому поверсі будинку і у 2003 році почав протікати дах в
результаті чого відбулося обвалення штукатурки стелі, прийшли в негідність
шпалери в жилому приміщенні.

01.04.2003 року
сторони уклали трудову угоду на проведення ремонтних робіт даху силами позивача з подальшим зарахуванням його
витрат у вартість комунальних послуг та виплатою виконавцю 260 грн.
винагороди, але взяті на себе зобов'язання позивач до 2005 року не виконав в зв'язку з чим 23.02.2005 року
сума заборгованості по квартирній платі відповідачем була поновлена
(а.с. З, 4).

Ремонт даху
квартири відповідачем також виконано не було і згідно з висновком експерта
вартість відновлювального ремонту квартири складає 3721 грн.

З урахуванням наведених обставин справи суд першої інстанції дійшов
висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода в розмірі 1000 грн.,
оскільки вологість та сирість в квартирі спричиняли позивачу моральну шкоду, в
результаті чого погіршився стан його здоров'я, що підтверджується листом з
поліклініки (а.с. 29).

Колегія суддів
погоджується з висновком суду відносно того, що в результаті протікання даху в
квартирі позивачу заподіяна моральна шкода.

Разом з тим із
висновком суду першої інстанції відносно розміру відшкодування моральної шкоди
позивачу погодитися не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам і
матеріалам справи.

Відповідно до
вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральною шкодою
визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до
погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і
бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків
морального характеру.

Пленум
Верховного Суду України в пункті 9 постанови „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (зі
змінами від 25 травня 2001 року), роз'яснив, що розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням
інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля,
необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із
засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні
питання щодо розміру відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі 1000 грн.,
суд в повному обсязі наведене не врахував.

Колегія суддів
вважає, що висновки суду про те. що позивачу заподіяна моральна шкода в сумі 1000 грн., необгрунтовані, оскільки
даних про те, що стан здоров'я позивача погіршився в результаті
протікання даху у квартирі позивачем не надано.

З урахуванням
конкретних обставин справи, характеру та обсягу моральних страждань, які зазнав
позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості
суддів  вважає,   що
на  користь  ОСОБА_1
слід  стягнути   з

3

відповідача у
відшкодування моральної шкоди 500 грн., оскільки доказів на підтвердження
спричинення йому моральної шкоди в розмірі 1000 грн. позивачем згідно з ч. З ст. 10 ЦПК України не надано. Крім того,
позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував
проти зменшення йому розміру відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення суду першої інстанції колегією суддів не переглядалось,
оскільки сторонами не було оскаржено.

З урахуванням
наведеного, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 309, статтями 303. 313. 314. 316 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової колегії з цивільних справ Апеляційного
суду АР Крим,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Дочернього підприємства „Механізована колона №63"
ВАТ „Південелектромережбуд" задовольнити частково.

Рішення
Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 12 вересня 2006 року
змінити, зменшивши розмір відшкодування Дочернім підприємством „Механізована колона №63" ВАТ „Південелектромережбуд"
ОСОБА_1 моральної шкоди до 500 грн. В решті позову ОСОБА_1 про стягнення
моральної шкоди з Дочернього підприємства „Механізована колона №63" ВАТ
„Південелектромережбуд" відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України у двомісячний строк
з дня набрання ним законної сили.