Справа 22ц-188 - 2007                        Головуючий
Категорія - 44.                                                 Доповідач апеляційної інстанції - Лисенко П.П.
РІШЕННЯ іменем
України.

12 лютого 2007 року                                                                                м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка
П.П. суддів : Данилової О.О., Кутової Т.З. із секретарем судового засідання Варміш О.С., з участю:

представника позивачки ОСОБА_1., представника
відповідача Чайкіна О.С., у відкритому судовому засіданні за апеляційною
скаргою представника АКБ
"Національний кредит" переглянула рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 17
листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до акціонерного комерційного банку
"Національний кредит" про визнання виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися у судове засідання, перевіривши у межах оскарження
обставини та докази ,-

УСТАНОВИЛА:

5 червня 2006
року ОСОБА_1пред'явила позов до АКБ
"Національний кредит" про визнання виконавчого напису від 6 березня 2006 року,
реєстраційний № 783, вчинений
приватним нотаріусом ОСОБА_2. таким, що не підлягає виконанню.

Позов
обґрунтовувала тим, що за цим написом звернуто стягнення на належну їй квартиру
№ АДРЕСА_1, яку
вона за договором іпотеки від 22
квітня 2004 року,
реєстраційний № 2151, передала
відповідачу в іпотеку на забезпечення виконання зобов'язання товариством з
обмеженої відповідальність "Меридіан" за кредитним договором № 43/02/2003 від ЗО грудня 2003 року, укладеному
між фінансовою установою та ТОВ "Меридіан".

Посилаючись на те, що оспорений виконавчий напис не відповідає вимогам
чинного законодавства щодо змісту виконавчих документів, а
зазначена в ньому сума -фактичному
розміру боргу, просила суд про задоволення позову.

Рішенням
Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2006
року позов задоволено.

Виконавчий напис
нотаріуса від 6 березня 2006 року визнано у
повному обсязі таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній
скарзі представник АКБ "Національний
кредит" просив це рішення скасувати й постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на те, що
суд 1 інстанції невірно застосував норми
цивільного та інших галузей законодавства, в результаті чого
постановив необгрунтоване рішення.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов, місцевий суд виходив з того, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса
від 6 березня 2003 року р/н № 783 не відповідає
вимогам ст.19 Закону
України "Про виконавче провадження", а саме, у ньому не зазначено:
дату набуття рішенням законної сили; строк пред'явлення виконавчого документу
до виконання; дату народження та місце роботи боржника. Крім того, суд вважав,
що розмір стягнення,

зазначений у виконавчому напису, а
саме, 3725796 гривень
боргу та 268453 гривень
відсотків, не відповідає заставній вартості предмета іпотеки, яка складає 75 000 гривень.

Проте, з такою
оцінкою зібраних доказів, характером спірних правовідносин та застосуванням
матеріальних норм погодитися не можна, що є підставою для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення.

Так, статтею 19 Закону України
"Про виконавче провадження" /
далі Закон/ передбачено загальні вимоги
до виконавчих документів, одним із яких є виконавчі написи нотаріуса.
Статтею ж 89 Закону
України "Про нотаріат" та пунктом 287 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року за № 283/8882 /далі
Інструкція/ виписано ту інформацію, яку містити виконавчий напис.

Оспорюваний
виконавчий напис в цілому відповідає вимогам зазначених статей, а незначні недоліки, що в ньому є, не можуть
тягнути за собою тих наслідків, які застосував суд першої інстанції.

Так, дійсно, він
не містить дати набрання чинності рішенням та строк пред'явлення виконавчого
документу до виконання /
п. 5, 6 ст. 19 Закону/, а також
зазначення місяця народження та роботи боржника / абз. 4
ст. 89 Закону
"Про нотаріат", абз. 4
п. 287 Інструкції/.

Однак, вимога п.5 ст. 19 Закону на виконавчі написи
нотаріусів не розповсюджується, оскільки підставою вчинення виконавчого напису є не
рішення суду, а цивільно-правова угода /
п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі виконавчих документів, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.99
року № 1172 -далі
Перелік/.

Не може
вважатися обов'язковою для виконавчих написів і зазначення строку пред'явлення
виконавчого документу до виконання /
п. 6 ст. 19 Закону/,
оскільки такий строк передбачено ст. 91
Закону "Про нотаріат", а пункт 287 Інструкції такі відомості, як необхідні, не передбачає.

Відсутність у виконавчому написі місця народження та роботи боржника пов'язана
з тим, що такі відомості відсутні у документах, на підставі яких вчинявся
виконавчий напис, тим більше, що відповідно до п.1 Переліку надання нотаріусу
таких додаткових відомостей для одержання виконавчого напису не є обов'язковим.

Таким чином, колегія
вважає, що вищезазначені недоліки виконавчого напису нотаріуса від 6 березня 2006 року за № 783, мають формальний
характер, не перешкоджають ідентифікації стягувача й проведенню виконавчих дій,
а тому не можуть бути підставою для визнання цього напису таким, що не підлягає
виконанню.

Посилання
ОСОБА_1. на невірне визначення у виконавчому написі обсягу її відповідальності
є безпідставним, оскільки виконавчий напис передбачає лише звернення
стягнення на майно, передане в іпотеку, за рахунок якого іпотекодержатель
має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі / ст. 33 Закону України
"Про іпотеку"/.

Обсяг
відповідальності іпотекодавця визначається названим Законом та п. 3.2 договору іпотеки
від 22 квітня 2004 року. Суперечки
між сторонами щодо змісту договору та обсягу відповідальності іпотекодавця
виходять за межі предмету позову, а тому не можуть впливати на його
процесуальну долю.

Отже, не
встановивши порушень прав позивача при вчиненні виконавчого напису, колегія не
знаходить підстав й для задоволення позову ОСОБА_1..

Керуючись ст.ст.309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника АКБ "Національний
кредит" задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2006 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову до акціонерного комерційного банку
"Національний кредит" про визнання
виконавчого напису нотаріуса від 6 березня 2006 року, реєстраційний № 783, таким, що не підлягає виконанню .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу
протягом двох місяців може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.