У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя
Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши                        15 листопада 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного
суду Рівненської області від 6 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на Ѕ частину квартири, усунення перешкод в
користуванні квартирою та її переплануванні й за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання квартири особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з жовтня 2000 року до
жовтня 2005 року перебував з
ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було спільно
придбано квартиру АДРЕСА_1 в м. Рівне. Розрахунок за квартиру, яка  зареєстрована за ОСОБА_3, проводили порівну.

Просив суд визнати спірну квартиру спільною сумісною
власністю подружжя, визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на                    Ѕ частину квартири та
зобов'язати її не чинити перешкоди в користуванні квартирою і її
переплануванні.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги
тим, що квартира придбана за кошти, які належали їй до одруження, тому не може
вважатися спільною сумісною власністю подружжя.

Просила суд
визнати  квартиру особистою
приватною власністю.

Рішенням Рівненського міського суду від 4 травня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено, а позов ОСОБА_3
задоволено.

Рішенням
Апеляційного суду Рівненської області від 6 вересня 2007 року вищезазначене
рішення скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано, що
квартира АДРЕСА_1 в м. Рівне є спільною сумісною
власністю колишнього подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, Ѕ частини якої належить
останньому на праві приватної власності; зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод
ОСОБА_2, як співвласнику, в користуванні спірною квартирою. В задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність
висновку суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального
права і порушення норм процесуального права
та ставить питання про скасування рішення апеляційного суду й передачу
справи на новий апеляційний розгляд.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на Ѕ частини квартири, усунення перешкод в
користуванні квартирою та її переплануванні й за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання квартири особистою приватною власністю
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 6 вересня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема