Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 березня 2007р. Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді - Слєзко
Т.В.,

при секретарі - Воробйової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом Ялтинського
гірсько-лісового природного заповідника до ОСОБА_1 про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Ялтинський гірсько-лісовий природний заповідник звернувся до суду з
позовом, у якому просить повернути йому земельну ділянку площею 0,04га в кв. 5
Алупкінського лісництва, яку самовільно зайняла ОСОБА_1.

Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1. незаконно зайняла земельну ділянку
заповідника та використовує її по власному бажанню.

Відповідач проти позову заперечувала, так як у заповідника немає держакту
на земельну ділянку.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд  вважає, що позовна заява являється законною та
обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вказано у ч. 1 ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Згідно ч. 3 ст. 125 Земельного Кодексу України, приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. безпідставно самовільно зайняла земельну
ділянку площею 0,04га в кв. 5 Алупкінського лісництва.

Щодо відсутності держакту у заповідника на земельну ділянку, то відповідно
до п. 5 Прикінцевих положень Лісового Кодексу України, до одержання в
установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних
актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками,
документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є
планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Згідно
планшету № 3 лісовпорядкування, земельна ділянка, що зайняла відповідачка,
відноситься до земельної ділянки Ялтинського
гірсько-лісового природного заповідника, що нею не оспорюється.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, так як ОСОБА_1. незаконно зайняла
вказану земельну ділянку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 125, 212 Земельного Кодексу
України, п. 5 Прикінцевих положень Лісового Кодексу України, ст.ст. 60, 215,
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника до
ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,04га в АДРЕСА_1Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Ялтинського гірсько-лісового природного
заповідника витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 (Вісім) грн. 50 коп.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Ялтинським
міським судом у розмірі 7 (сім) грн. 50 коп., а всього -  16 (Шістнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя