Справа
№ 2-343/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року                                                                                              м.
Димитров

Дністровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого
- судді Редько Ж.Є.,

при
секретарі - Левченко Л.В.,

за
участю позивача ОСОБА_1,

розлянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Димитров
Донецької області справу

за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2. про
розірвання шлюбу, в обгрунтування якого вказав, що 12.02.2002 року між нею та
відповідачем було вдруге укладено шлюб, від якого спільних дітей не має.
Спільне життя з відповідачем не склалося, і шлюбні відносини між ними
припинилися через непорозуміння, постійні скандали, сварки, чоловік ображає її,
веде щодо неї агресивно. Позивач вважає примирення з відповідачем та подальше
спільне життя з ним неможливим, спору про розподіл майна не має, тому просить
суд шлюб з відповідачем розірвати.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,
попросила суд витрати по розірванню шлюбу стягнути з неї та відповідача
порівну.

Відповідач до судового засідання не з,явився, про час і
місце спухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з
проханням розглянути справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не
заперечує.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права
та обов'язки сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з.явилися до суду.

Судом встановлено, що 12 лютого 2002 року сторони
зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану
Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №
19, від цього шлюбу дітей нема, що підтверджується поясненнями позивача,
свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5).

Відповідно за ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них,
що мають істотне значення.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки шлюб сторін фактично розпався, сторони наполягають на
розірванні шлюбу, вважають примирення та збереження сім'ї неможливими, спір про
майно відсутній. Тому суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження
сім'ї не відповідало б їх інтересам і шлюб підлягає розірванню.

Судові
витрати необхідно стягнути зі сторін порівну.

На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 12 лютого 2002 року у відділі
реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління
юстиції Донецької області, актовий запис № 19, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
розірвати.

3

При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу стягнути на користь держави державне мито з ОСОБА_2 у сумі 10 (десять)
грн. 00 коп. та ОСОБА_1в сумі 10 (десть) грн. 00 коп.

Заява про
апеляційне оскарження судового рішення може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької
області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.