справа
№2-ц-140/2007
РІШЕННЯ

ІМ»ЯМ УКРАЇНИ

26 березня 2007 року
Белградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого  Тимошенко І.В.

при секретарі                    Бородастової О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про
виселення

та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ОСОБА_2, Криничненської сільської ради Белградського району
Одеської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності
на будинок, визнання права власності на 1/3
частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. звернулись до суду з позовом і просять постановити рішення,
яким виселити їх сина ОСОБА_3 та невістку ОСОБА_4. з домоволодіння , розташованого по
АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення. Позивачі посилаються на те,
що вказане домоволодіння належить їм на праві власності. Відповідачі ОСОБА_3 і
ОСОБА_4. проживають в цьому будинку без реєстрації, своєю поведінкою вони
створюють умови , за яких проживання з ними в одному будинку неможливе,
вчиняють лайки, ображають їх, спричиняють їм тілесні ушкодження. Вони
багаторазово зверталися в різні інстанції із скаргами на неправомірні дії
відповідачів, але відповідачі свою поведінку не змінюють.

Відповідачі
ОСОБА_3 і ОСОБА_4   позов про їх
виселення не визнали, посилаючись на те, що позивачі ОСОБА_1. і ОСОБА_2. самі
створюють конфліктну ситуацію, провокують їх на неправомірні дії. ОСОБА_3 також
пред»явив зустрічний позов та просить постановити рішення, яким визнати
частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1,
видане Криничненською сільською радою 7.04.2005
року, визнати за ним право власності на 1/3 частину цього будинку. ОСОБА_3 посилається на те, що
станом на 14 квітня 1991 року вказаний двір
відносився до типу колгоспного ,
він раніше був членом цього двору і на вказану дату членство в дворі не
втратив, а тому придбав право власності на 1/3 частину будинку.

Відповідачі
за зустрічним позовом ОСОБА_1. і ОСОБА_2. позов ОСОБА_3. не визнали, посилаючись
на те, що ОСОБА_3 в 1989
році вибув з складу належного їм колгоспного двору і з цього часу ніякої
участі у веденні господарства не приймав, а тому не має права на долю в
будинку.

Суд
вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає
задоволенню.

Двір по
АДРЕСА_1 станом на 14 квітня 1991 року відносився
до типу колгоспного, що підтверджується поясненнями сторін, а також записами в
господарської книзі Криничненської сільської ради Белградського району, яку суд
дослідив в судовому засіданні .
До складу цього колгоспного двору станом на 1981 рік входили ОСОБА_1.,

2

ОСОБА_5  та їх син ОСОБА_3, а також батько ОСОБА_1. -
ОСОБА_6, якій помер у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після
закінчення середньої школи в 1981
році ОСОБА_3 поступив до Одеського інституту інженерів морського флоту , де навчався за
денною формою навчання. В 1983
році він був призваний на строкову військову службу, яку проходив в період
з 27.04.1983 року по 28.04.1985 року. Після чого
продовжив навчання за денною формою ,
у червні 1989 року
закінчив вказаний учбовий заклад і був направлений на роботу до Ізмаїльського
судноремонтного механічного заводу. Викладені обставини підтверджуються
поясненнями сторін, а також копією диплому, виданого Одеським інститутом
інженерів морського флоту на ім.»я ОСОБА_3. серія НОМЕР_1, копією військового
квітка ОСОБА_3. серія НОМЕР_2, копією трудової книжки ОСОБА_3. серія НОМЕР_3

В період
навчання в вищому учбовому закладі ОСОБА_3
21.03.1987 року
одружився з ОСОБА_4.,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_7. В грудні 1989 року ОСОБА_3 та
його родина отримали кімнату у гуртожитку в м.Ізмаїл Одеської області. 1 грудня
1989 року ОСОБА_3 прописався у вказаному гуртожитку, що підтверджується як
поясненнями сторін, так і копією свідоцтва про одруження ОСОБА_3. і ОСОБА_4,
копією свідоцтва про народження ОСОБА_7., копією паспорту ОСОБА_3.

Далі
судом встановлено, що , мешкаючи в м. Ізмаїл в гуртожитку та працюючи на
Ізмаїльському судноремонтному механічному заводі, ОСОБА_3 щотижня на вихідні
приїздив в с.Криничне у спірний будинок, де находились його особисті речі,
подарунки, яки вони з дружиною отримали в день свадьби. У 1995 році ОСОБА_3 зі
згоди своїх батьків переїхав у спірний будинок на постійне проживання, а у 1999
році в цьому будинку також поселились його дружина ОСОБА_4. та його діти
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3. Ці обставини в судовому засіданні
підтвердили обидві сторони.

Відповідно
до вимог ст.. 123 ЦК України
в редакції 1963 року
розмір долі члена колгоспного двору в майні двору визначається , виходячи з
рівності часток всіх членів двору, в тому числі неповнолітніх і непрацездатних.
ОСОБА_3 як неповнолітній член колгоспного двору станом на 1981 рік придбав
право на рівну з іншими членами двору долю в майні цього двору.

Відповідно
до вимог ст.. 126 ЦК України
в редакції 1963 року
працездатний член колгоспного двору втрачає право на долю в майні двору, якщо
він протягом 3-х років
своєю працею та коштами не приймає участі у ведінні господарства. Це правило не
застосовується, якщо член двору не приймав участі у ведінні господарства в
зв»язку з призивом в армію або навчанням в учбовому закладі.

Таким чином судом встановлено, що за ОСОБА_3. автоматично
на період його перебування в армії та навчання в Одеському інституті інженерів
морського флоту зберігалось право на долю в майні двору - до червня 1989 року.

З 14.04.1991 року набрав
чинності Закон УССР «Про власність» ,
відповідно до ст..
12 якого труд громадян є основою утворення та примноження їх власності,, тобто
право власності виникає у цих громадян лише на майно ,придбане в результаті
спільної праці їх та інших членів двору. Таким чином вимоги ст.. 123 ЦК України в
редакції 1963 року
щодо рівності часток всіх членів колгоспного двору втратили чинність.

Станом
на 14 квітня 1991 року двір по
АДРЕСА_1 зберіг статус колгоспного, оскільки ОСОБА_1. і ОСОБА_2 працювали в
колгоспі і вийшли на пенсію з колгоспу. Станом на 14 квітня 1991 року до складу
цього колгоспного двору входили ОСОБА_1. і ОСОБА_2. Але ОСОБА_3 на вказану дату
не втратив право на долю в майні колгоспного двору, оскільки з дня закінчення
пільг для

3

нього щодо
збереження права на долю /
з червня 1989 року/ не
пройшло 3-х років.
Таким чином ОСОБА_3 придбав право власності на 1/3 частину вказаного будинку.

7 квітня 2005
року Криничнеиською сільською радою Белградського району Одеської області
було видане свідоцтво про право власності на вказаний будинок серія НОМЕР_5 на ім.»я
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. Це свідоцтво слід визнати частково недійсним, оскільки воно
видане без врахування долі в будинку ОСОБА_3. За ОСОБА_3. необхідно визнати
право власності на 1/3 частину
будинку.

Суд
вважає , що
ОСОБА_3. не пропущений строк позовної давності щодо витребування своєї долі в
майні колгоспного двору, оскільки встановлено, що в період з червня 1989 року по 1995 рік ОСОБА_3
постійно приїздив до спірного будинку, в цьому будинку знаходились його
особисті речі, він приймав участь у веденні господарства двору . Так встановлено,
що ОСОБА_3 приймав участь в переобладнанні системи опалення в спірному будинку,
в насадженні виноградних кущів .
В 1995 році
ОСОБА_3 повернувся в спірний будинок на постійне проживання , а у 1999 році в цьому
будинку поселилася і сім»я ОСОБА_3. Крім того право ОСОБА_3. на долю в майні
колгоспного двору було порушено видачею свідоцтва про право власності на
вказаний будинок від 7.04.2005
року і саме з цього часу почав текти строк позовної давності.

Вимоги
ОСОБА_1., ОСОБА_2. про виселення ОСОБА_3. і ОСОБА_4. з спірного будинку
задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст..9 Житлового
Кодексу України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення
інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом. Оскільки судом
встановлено, що ОСОБА_3 придбав право власності на 1/3 частину спірного
будинку, він не
може бути виселений з жилого приміщення, частина якого належить йому на праві
власності. ОСОБА_4. є дружиною ОСОБА_3., вони проживають однією сім»єю, в
спірному будинку разом з ними проживає
їх неповнолітня дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно
до вимог ст.. 116,157 ЖК
України член родини власника будинку може бути виселений   без надання іншого жилого приміщення якщо
він систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття робить неможливим
для інших проживання з ним в одному будинку, а мери попередження і громадського
впливу виявились безрезультатними. В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. багаторазово зверталися в різні інстанції із скаргами на
неправомірну поведінку ОСОБА_3. і ОСОБА_4. Ці скарги розглядалися Болградським РВ
ГУМВС України в Одеській області, Криничнеиською сільською радою Белградського
району, Белградською райдержадміністрацією, прокуратурою Белградського району,
але жодного разу до ОСОБА_4. не були застосовані будь-які мери попередження,
або громадського впливу, вона жодного разу не була притягнута до будь-якого
виду відповідальності за неправомірну поведінку. Викладене підтверджується  матеріалами перевірки скарг ОСОБА_1.
Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, матеріалами перевірки скарги
ОСОБА_1. прокуратурою Белградського району, які суд дослідив в судовому
засіданні; письмом голови Белградської рай держадміністрації № 01-П-12/2 від
24.03.2006 року /а.с. 13/, письмом голови Криничненської сільської ради № 312
від 12.12.2006 року /а.с. 57/, поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9.
-дільничого інспектора Белградського РВ ГУМВС. За таких обставин суд підстав
для виселення ОСОБА_4. із спірного будинку не знаходить. Разом з тим, оскільки
в судовому засіданні встановлено, що з боку ОСОБА_4. мали місце випадки
неправомірної поведінки по відношенню до ОСОБА_1. і ОСОБА_2., суд вважає за
потрібне попередити ОСОБА_4., що в разі неправомірної поведінки та порушення
правил спільного проживання в одному будинку , вона може бути виселена з вказаного будинку без надання
іншого жилого приміщення.

4

Керуючись ст. 10,11,60,212-215,294 ЦПК
України, ст.. 123, 126
ЦК України в редакції 1963
року, ст..9,116, 157
ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати
частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння, розташоване
по АДРЕСА_1 серія НОМЕР_4 Криничненською сільською радою Белградського району
Одеської області.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

В
задоволенні позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення відмовити.

Попередити
ОСОБА_4 , що в
разі неправомірної поведінки та порушення правил спільного проживання в одному
будинку, вона може бути виселена з домоволодіння по АДРЕСА_1без надання іншого
жилого приміщення.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Белградський
районний суд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подана протягом 10
днів з дня його проголошення, апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.