Справа № 22ц-963/07                                    Головуючий у 1 інстанції - Борсук П.П.                                                   Категорія - 33
Доповідач                -     Подолюк В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М
Е Н Е М    У К Р А Ї Н И.

5 грудня  2007 року.
місто Луцьк.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі :

головуючого
- судді Шевчук Л.Я.

суддів  - Свистун О.В., Подолюка В.А.

при
секретарі - Матюхіній О.Г.

з
участю позивача - ОСОБА_1

представника
відповідача Карасинської сільської ради Сидорук С.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Карасинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень
сільської ради та договору оренди земельної ділянки, зобов'язання надати
земельну ділянку, за апеляційною скаргою Карасинської сільської ради
Камінь-Каширського району та ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного
суду Волинської області від 6 травня 2005 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до Карасинської сільської ради Камінь- Каширського району та
ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень сільської ради і договору оренди
земельної ділянки та зобов'язання надати земельну ділянку посилаючись на те, що
рішенням сільської ради від 9 червня 2004 року №16/2 їй було надано в оренду
земельну ділянку площею 0,14 га для обслуговування придбаного нею у власність
26 листопада 2001 року приміщення їдальні у СВК '' Карасинський ''. Рішенням
сільської ради від 23 жовтня 2003 року №10/7 відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл
на збір матеріалів попереднього погодження місяця розташування магазину на
земельній ділянці площею 0,01 га за рахунок орендованої нею земельної
ділянки,  рішенням від 9 червня 2004 року
№16/4 розмір земельної ділянки ОСОБА_2 збільшений до 0,02 га., а 10 червня 2004
року між ним та сільською радою укладений договір оренди вказаної земельної
ділянки. Рішенням сільської ради від 21 вересня 2004 року №18/4 п.1 їй надано
дозвіл на реконструкцію придбаного приміщення їдальні під житло, а у передачі у
власність вказаної земельної ділянки для обслуговування житлового будинку
відмовлено.

Оскільки вона своєї згоди на вилучення
земельної ділянки площею 0,02 га для потреб ОСОБА_2 не давала, просила  визнати недійсними рішення сільської ради від
23 жовтня 2003 року №10/7, від 9 червня 2004 року №16/4,  рішення сільської ради від 21 вересня 2004
року №18/4 в частині відмови у передачі їй у власність земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку, а також визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 10 червня 2004 року укладеного між відповідачами та
зобов'язати сільську раду надати їй безоплатно у власність земельну ділянку
площею 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Рішенням Камінь - Каширського районного
суду від 6 травня 2005 року позов задоволено частково. Постановлено визнати
недійсним п.п.3 рішення Карасинської сільської ради від 21 вересня 2004 року
№18/4 та зобов'язано відповідача передати безоплатно у приватну власність
ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель АДРЕСА_1,28 в с.Карасин Камінь-Каширського району згідно
норм безоплатної передачі.

В решті позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі
Карасинська сільська рада покликаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права просила скасувати оскаржуване нею рішення в частині
задоволених вимог позивача і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Позивач ОСОБА_1 в поданій апеляційній
скарзі просить скасувати оскаржуване нею рішення із-за неповного з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального
права в частині відмови у задоволені її позовних вимог і ухвалити нове рішення
про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, сільського
голови Сидорук С.М. перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає до часткового
скасування виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 16
листопада 2001 року позивач придбала  у
власність у СВК '' Карасинський '' приміщення столової та хлів по АДРЕСА_1
Камінь-Каширського району, які використовувала для зайняття підприємницькою
діяльністю. При цьому питання щодо земельної ділянки в установленому законом
порядку не вирішувалося ( а.с.4-7).

23 жовтня 2003 року рішенням №10/7 сільська рада надала дозвіл ОСОБА_2 на
збір матеріалів попереднього погодження місця розташування торгового павільйону
АДРЕСА_1 розміром 0,01 га за рахунок земель Карасинської сільської ради, а 9
червня 2004 року за №16/2 сільською радою прийнято рішення про надання
позивачці земельної ділянки розміром 0,14 га для обслуговування господарського
приміщення АДРЕСА_1 з укладенням між
суб'єктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи
ОСОБА_1 та Карасинською сільською радою 22 липня 2004 року строком на 1 рік
договору оренди вказаної земельної ділянки для зазначених потреб (а.с.8-11,17
).

Рішенням №16/4 від 9 червня 2004 року сільська рада затвердила акт вибору
та обстеження земельної ділянки від 8 травня 2004 року та погоджено ОСОБА_2
місце розташування торгового павільйону продовольчих товарів на земельній
ділянці площею 0,02 га АДРЕСА_1 за рахунок земель Карасинської сільської ради з
укладенням між ними 10 червня 2004 року договору оренди (а.с.13-16, 35-37 ).

Відповідно до ст.125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає
після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у
натурі ( на місцевості ), одержання документа, що посвідчує право на неї та
державної реєстрації забороняється.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вимог закону колегія
суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову позивачці у задоволенні її позовних вимог про визнання
рішень сільської ради та договору оренди
недійсними, оскільки твердження ОСОБА_1 про вилучення у неї органом
місцевого самоврядування земельної ділянки для потреб ОСОБА_2 є безпідставними
і спростовуються датами укладення
договорів оренди та показами свідка ОСОБА_3.

Разом з тим задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про надання їй земельної
ділянки для будівництва й обслуговування житлового будинку, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач відповідно до ст.121 ЗК
України має право на безоплатну передачу їй земельної ділянки для зазначених
потреб.

Однак такі висновки зроблені з порушенням норм матеріального права та
неповно з'ясованих обставинах справи.

Судом встановлено, що між суб'єктом підприємницької діяльності без
створення юридичної особи ОСОБА_1 та Карасинською сільською радою 22 липня 2004
року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,14 га для
обслуговування господарських приміщень, і саме цю земельну ділянку позивач як
фізична особа просить суд зобов'язати відповідача надати їй для будівництва і
обслуговування житлового будинку.

Згідно п.3,4 рішення №18/4 п.1 від 21 вересня 2004 року (а.с.18) передача
земельної ділянки у власність позивачки за вказаною адресою можлива після
закінчення реконструкції приміщення столової під жилий будинок, дозвіл на яку
даний ОСОБА_1 п.1 цього ж рішення з покладенням обов'язку замовити в органах
архітектури проектну документацію на здійснення даної реконструкції та
будівельний паспорт на жилий будинок і перенесенням магазину продовольчих
товарів.

Зазначені обставини ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.60 ч.1 ЦПК України не
спростувала.

Оскільки спірна земельна ділянка позивачем ,
як суб'єктом підприємницької діяльності ,
використовується на підставі договору оренди за цільовим призначенням
для обслуговування об'єкта торгівлі, згідно ст.ст.20,118 ЗК України для будівництва
та обслуговування житлового будинку  може
бути надана у власність лише після попередньої зміни цільового призначення
землі та виготовлення проекту відведення земельної ділянки , органом  місцевого самоврядування прийнято рішення про
надання у власність такої земельної ділянки позивачу при умові  виготовлення
проектної документації на реконструкцію господарського приміщення та
будівельного паспорта на жилий будинок, на проведення реконструкції позивач
просив і отримав дозвіл, тому в позові ОСОБА_1 до Карасинської сільської ради
про зобов'язання надати земельну ділянку для будівництва і обслуговування
жилого будинку слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.312,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_1задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача
Карасинської сільської ради задовольнити.

Рішення Камінь-Каширського районного
суду від 6 травня 2005 року в даній справі в частині задоволення позову ОСОБА_1
про надання  земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого будинку скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову
до Карасинської сільської ради про надання земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту
його проголошення але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий
Шевчук Л.Я.

Судді :
Свистун О.В.

Подолюк В.А.