І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
права № 611/07
19 лютого 2007    року
Ялтинський міський суд АРК у складі
судді Берещанського Ю.В. при секретарі Юрченко С.В., участю представників,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
з обмеженою відповідальністю «Стемаліт» до ОСОБА_1, ОСОБА_2за участю третьої
особи: Ялтинської міської Ради,   про
визнання недійсними державних актів на право власності на землю і договору
купівлі - продажу земельної ділянки,
квітня 2004 року між ЗАТ лікувально-оздоровчих установ профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» та ТОВ «Стемаліт» був укладений договір купівлі-продажу
згідно якому ТОВ «Стемаліт» придбало цілісний майновий комплекс - дочірнє
підприємство «Пансіонат з лікуванням «Зоря» за адресою: м. Ялта, вул.
звернувся до суду з позовом про визнання недійсними державних актів на право
власності на землю і договору купівлі - продажу земельної ділянки. В судовому
засідання представник позивача Третьяк В.М., діючий на підставі довіреності,
позов підтримав і суду пояснив, що ТОВ «Стемаліт» є
правонаступником цілісного майнового комплексу, а також і всіх прав і
обов'язків ДП «Пансіонат з лікуванням «Зоря», якому рішенням Ялтинської міської
Ради від 29 липня 1998 року на праві постійного користування була виділена
земельна ділянка площею 6,86 га, до складу якої входить також і спірна
ділянка. Разом з тим, в результаті незаконних дій Ялтинської міської Ради, її
рішенням від 16 січня 2004 року про припинення права постійного користування
пансіонату «Зоря» земельною ділянкою площею 3,2034 га,
спірна земельна ділянка площею 0,0100 га, нарівні з іншими, була вилучена з
користування позивача і передана у власність ОСОБА_1. для будівництва і
обслуговування індівідуальних гаражів, про що йому був виданий державний акт на
право власності на землю.

28
вересня 2004 року ОСОБА_1. продав земельну ділянку ОСОБА_2, якому 17 листопаду
2004 року також був виданий державний акт. Вважає, що державний акт був виданий
вказаним особам неправомірно, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться
нерухоме майно ТОВ «Стемаліт» без якого обслуговування цілісного майнового комплексу,
правонаступником якого вони є, не представляється можливим.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися,
про день і час слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки суду
не представили.

Суд
вважає  можливим розглянути справу у
відсутність відповідачів на підставі ст. 225
ЦПК України.

Представник Ялтинської міської ради Матвиєць
О.П. у судовому засідання позов не визнав і суду пояснив, що Постановою
Господарського суду АРК від 28 вересня 2004 року за позовом ТОВ «Стемаліт» до
Ялтинської міської Ради, суд зобов'язав Ялтинську міську Раду укласти договір
оренди з ТОВ «Стемаліт» на земельну ділянку площею 6,86 га для
обслуговування цілісного майнового комплексу ДП «Пансіонат з лікуванням «Зоря».

Постановою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2004 року дане рішення було залишене без
зміни, а його резолютивна частина доповнена визнанням нікчемним рішення
Ялтинської міської Ради від 16 січня 2004 року № 61 про припинення права
постійного користування земельною ділянкою пансіонату «Зоря».

Постановою господарського суду АРК від 22
листопаду 2005 року було також визнано недійсним рішення Ялтинської міської
Ради № 230 від 07 червня 2004 року «Про затвердження проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку
на землях міської Ради», якою була передана у власність ОСОБА_1 спірна земельна
ділянка.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Рішенням № 14 5-й сесії Ялтинської міської
Ради 23-го скликання від 29 липня 1998 року будинку відпочинку «Зоря» було
оформлено право постійного користування землею загальною площею 6,86 га для
обслуговування будинку відпочинку  (а.с.
61).

17 липня 2003 року директором пансіонату
з лікуванням «Зоря» був направлений лист Ялтинському міському Голові, в якому
він просив залишити за пансіонатом на праві постійного користування земельну
ділянку площею 2,23 га, а решту площі визначити до земельного фонду міста.

Дана добровільна відмова була розглянута
Ялтинською міською Радою і рішенням № 61 18-й сесії 24-го скликання від 16
січня 2004 року право постійного користування пансіонату «Зоря» земельною
ділянкою площею 3,2034 га за адресою: м. Ялта, вул. Комунарів, 7 - було припинено, а землі передані
в землі запасу міста Ялта (а.с. 36).

Рішенням Ялтинської міської Ради № 72
14-й сесії 24-го скликання від 6 серпня 2003 року земельна ділянка площею
0,0100 га, розташована за адресою: місто Ялта, вул. Комунарів, в районі автостоянки пансіонату
«Зоря», була передана безкоштовно у власність ОСОБА_1. (а.с. 35).

На підставі вказаного рішення міської
Ради, 14 липня 2004 року йому був виданий державний акт на право власності на
дану земельну ділянку (а.с. 46).

28 вересня 2004 року між ним і ОСОБА_2
був укладений договір купівлі - продажу земельної ділянки за 34962,40 гривень
(а.с. 47), а 17 листопада 2004 року, на підставі даного договору, ОСОБА_2 також
був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 48).

30 квітня 2004 року, за договором купівлі
- продажу, укладеним між ТОВ «Стемаліт» і ЗАТ лікувально - оздоровчих установ
профспілок України «Укрпрофоздравниця», ТОВ «Стемаліт» придбало у власність
цілісний майновий комплекс - дочірнє підприємство «Пансіонат з лікуванням
«Зоря», розташований на земельній ділянці загальною площею 6,86 га у
м. Ялта, вул. Комунарів, 7 (а.с. 65-67).

Рішенням Господарського суду АРК від 28
вересня 2004 року за позовом ТОВ «Стемаліт» до Ялтинської міської Ради, суд
зобов'язав Ялтинську міську Раду укласти договір оренди з ТОВ «Стемаліт» на
земельну ділянку площею 6,86 га для обслуговування цілісного майнового
комплексу ДП «Пансіонат з лікуванням «Зоря» (а.с. 31-32).

Постановою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2004 року дане рішення було залишене без
зміни, а його резолютивна частина доповнена визнанням нікчемним рішення
Ялтинської міської Ради від 16 січня 2004 року № 61 про припинення права
постійного користування земельною ділянкою пансіонату «Зоря» (а.с. 33-34).

Постановою господарського суду АРК від 22
листопаду 2005 року було також визнано недійсним рішення Ялтинської міської
Ради № 230 від 07 червня 2004 року «Про затвердження проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку
на землях міської Ради», якою були передані у власність ОСОБА_2та іншим  земельні ділянки (а.с. 37-38).

У виконання вказаних рішень судів, 01
лютого 2006 року між Ялтинською міською Радою і ТОВ «Стемаліт» був укладений
договір оренди земельної ділянки площею 6,86 га, розташованої за
адресою: м. Ялта, вул. Комунарів, 7 (т. 1, а.с. 39-45).

Разом з тим, постановою Вищого
господарського суду України від 23 травня 2006 року, рішення господарського
суду АРК від 28 вересня 2004 року і постанова Севастопольського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2004 року, згідно яким Ялтинська міська Рада
була зобов'язана укласти договір оренди з ТОВ «Стемаліт», а рішення Ялтинської
міської Ради про припинення права постійного користування пансіонату «Зоря» -
визнано нікчемним -  були скасовані, а
справа передана на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді, ухвалою
господарського суду АРК від 14-27 вересня 2006 року провадження по справі було
закрито, оскільки судом було встановлено, що даний спір суттєво зачіпає права і
інтереси громадян, які не можуть бути учасниками господарського процесу, а
справи з їх участю не підвідомчі господарським судам.

Постановою Господарського суду АРК від 17
липня 2006 року постанова Господарського суду АРК від 22 листопаду 2005 року,
якою було визнане недійсним рішення Ялтинської міської Ради № 230 від 07 червня
2004 року також була скасована за нововиявленими обставинами, а провадження по
справі закрито з тих самих підстав - не підвідомчість спору господарським
судам.

Таким чином, на момент розгляду справи
судом, всі рішення і постанови господарських судів, які послужили для позивача
підставою для звернення до суду із даним позовом, скасовані, а в силі
залишилися: рішення Ялтинської міської Ради № 61 від 16 січня 2004 року 18-й
сесії 24-го скликання про припинення права постійного користування у тому числі
і спірною земельною ділянкою пансіонату «Зоря» і рішення від 22 листопаду 2005
року № 230 від 07 червня 2004 року «Про затвердження проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку
на землях міської Ради», яким спірна земельна ділянка була передана у власність
ОСОБА_3.

При цьому представнику позивача
роз'яснювалося його право, передбачене ст. 31 ЦПК України, впродовж
всього розгляду справи змінити підставу позову, збільшити об'єм своїх позовних
вимог, проте таким правом він не скористався і вимог про скасування рішень
Ялтинської міської Ради, які були предметом розгляду господарських судів і
провадження за якими було закрито, суду не заявив.

Що стосується договору оренди земельної
ділянки, укладеному між ТОВ «Стемаліт» і Ялтинською міською Радою у виконання
рішень Господарських судів, то статтею 125 ЗК України передбачено, що
право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і
його державної реєстрації; приступати до використовування земельної ділянки до
встановлення його меж в натурі, отримання документа, що засвідчує право на
нього і державної реєстрації, забороняється. Законом України «Про оренду
землі», передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його
державної реєстрації.  Як свідчать
матеріали справи, договір оренди не був зареєстрований належним чином, а тому
він не рахується таким, що набрав чинності.

Судом було встановлено, що будь-якого
нерухомого майна, яке було потрібне позивачу для здійснення господарської
діяльності,  окрім  доріжок для прогулянок, на даній земельній
ділянці немає, а  доріжки для прогулянок
є частиною земельної ділянки і до категорії окремого нерухомого майна не
відносяться.

Таким чином, суд вважає, що
будь-яких  підстав для задоволення
позовних вимог ТОВ «Стемаліт», не має.

Крім того, згідно ст. 388 ЦК
України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права
його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо
майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;
було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло
з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

ОСОБА_1., будучи власником земельної ділянки
на підставі державного акту, продав її ОСОБА_2 по своїй добрій волі, а тому той
є її добросовісним набувачем, і вона (земельна ділянка) не може бути у нього
витребувана згідно ст. 388 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213 215,
217, 218  ЦПК України, ст. 388 ЦК України, ст. 125 ЗК України,

В И Р І Ш И В :

У
позові  Товариству з обмеженою
відповідальністю «Стемаліт» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про визнання недійсними
державних актів на право власності на землю та договору купівлі - продажу
земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя