Справа № 2-621/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:                 Католікяна
М.О.,

при секретарі:              Ніколенко
К.М.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1;

- відповідача
ОСОБА_2;

- представника
третьої особи Чікішевої Н.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство Самарського району міста Дніпропетровська,
про вселення, усунення перешкод у користуванні квартирою,

УСТАНОВИВ:

12 лютого 2007 року позивач звернулася до суду із цим
позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що у лютому 1981 року їй
та членам її сім'ї (відповідач та матір) була виділена квартира АДРЕСА_1. За
договором наймачем квартири є позивач. Згодом стосунки між позивачем та
відповідачем, яка є дочкою позивача, погіршилися, у зв'язку з чим позивач була
вимушена часто не ночувати вдома. Відповідач змінила замки на вхідній двері у
квартиру, таким чином перешкоджаючи позивачеві у доступі до квартири. Вказані
обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про її
вселення, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом передачі їй ключей
від вхідних дверей у квартиру

(а.с.а.с. 3, 4).

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у
повному обсязі.

Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог,
пояснивши, що дійсно після того, як мати пішла з дому, вона змінила замки на
дверях.

Представник третьої особи наполягала на задоволенні
позову.

Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи,
показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно
задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що 12.02.1981 р.
позивачеві та членам її сім'ї (дочці ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3) було виділено у
найом квартиру АДРЕСА_1. Наймачем квартири стала позивач, про що свідчить копія
ордеру № 277, виданого Виконавчим комітетом Самарської районної Ради народних
депутатів м. Дніпропетровська (а.с.а.с. 5, 7).

Під час спільного проживання у квартирі у сторін на
ґрунті особистих неприязних стосунків стали виникати конфлікти, в результаті
чого позивач була вимушена піти з дому, що підтверджується матеріалами справи
(а.с.а.с. 17 - 19).

Теперішнього часу у квартирі зареєстровані сторони, про
що свідчить довідка третьої особи № 259 від 30.01.2007 р. (а.с. 6).

Водночас у спірній квартирі мешкають лише відповідач та
її співмешканець, ОСОБА_4, що підтверджується поясненнями відповідача та
показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_4

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Житловим
кодексом Української РСР.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 61 Житлового кодексу УРСР
користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового
фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір
найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем
- житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я
якого видано ордер.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Житлового кодексу УРСР
предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Судом було встановлено, що 12.02.1981 р. між Виконавчим
комітетом Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, з
одного боку, та позивачем, з другого боку, було укладено договір найму жилого
приміщення. Договір було укладено у письмовій формі, на підставі відповідного
ордеру, а предметом договору явилася спірна квартира.

Інші особи (члени сім'ї наймача), які були зареєстровані
у квартирі, стали піднаймачами, у розумінні чинного житлового закону.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимогу про
вселення позивача задовольнити, оскільки позивач є наймачем спірної квартири, і
це право нею відповідно до закону не втрачено.

Крім того, відповідач у судових засіданнях постійно
заперечувала проти вселення позивача у квартиру, підтвердила те, що змінила
замки на вхідних дверях і умисно не передає позивачеві ключі від них, таким
чином, перешкоджаючи останній у доступі до помешкання.

Зазначені обставини є безумовною підставою для
задоволення позовної вимоги про усунення позивачеві перешкод у користуванні
квартирою та зобов'язання відповідача передати позивачеві ключі від вхідних
дверей квартири.

Керуючись ст.ст. 61, 63 Житлового кодексу Української
РСР, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне
виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Самарського району міста
Дніпропетровська, про вселення, усунення перешкод у користуванні квартирою
задовольнити.

Вселити ОСОБА_1у квартиру АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1перешкоди у користуванні квартирою та
зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: