Справа № 22ц-282/07                                     Головуючий в 1
інстанції - Костюкевич O.K.
- 33                                                            Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

5   квітня
2007   року.   Колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк
О.І., Карпук А.К.,

при секретарі - Савчук
О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права
на користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Луцького міськрайонного суду від 22 січня 2007 року.

Особи,
які беруть участь у справі: позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_3,
відповідач - Боратинська сільська рада, представник відповідача - ОСОБА_4,
відповідач - ОСОБА_2.

Колегія суддів

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 січня 2007 року в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати це
рішення і постановити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду цим
обставинам та неправильне застосування норм матеріального права.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить її відхилити,
зазначаючи, що спірна земельна ділянка знаходиться в його правомірному
володінні.

Судом першої інстанції встановлено, що після смерті 2
жовтня 2003 року матері позивача ОСОБА_5 він набув право власності на спадкове
майно -31/100 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 Згідно  з
погосподарськими  книгами  за
ОСОБА_5  рахувалася

земельна ділянка площею
0,35 га. Боратинською сільською
радою ОСОБА_2 надано в користування земельну ділянку площею 0,07 га. Позивач
ОСОБА_1 не довів факту порушення його права власності чи користування земельною
ділянкою.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Суть позовних вимог ОСОБА_1 полягає в тому, що його матері ОСОБА_5 на праві
власності належав будинок в селі Рованці Луцького району, для обслуговування
якого їй була надана в користування земельна ділянка площею 0,35 га, хоча
правовстановлюючі документи на цю ділянку не збереглися. Після смерті матері в
2003 році на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 17 січня 2006
року за ним визнано право власності на вказаний будинок в порядку спадкування,
а отже відповідно до ст. 120 ЗК України до нього перейшло і право користування
земельною ділянкою. Однак рішенням Боратинської сільської ради від 18 січня
2005 року відповідачу ОСОБА_2надано в користування частину зазначеної ділянки
площею 0,07 га. Тим самим його незаконно позбавлено права користування даною
частиною ділянки. Тому просив відновити це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і
право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними
актами.

У спадкодавця позивача та в нього самого такі документи відсутні, в зв'язку
з чим його вимога про визнання права на користування земельною ділянкою, яка в
установленому порядку рішенням сільської ради надана іншій особі, не
грунтується на законі, а вимогу про визнання вказаного рішення недійсним він не
заявляв.

Згідно з ч. З ст. 1225 ЦК
України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Позивачем не доведено, що для обслуговування частини будинку, право
власності на яку він набув у порядку спадкування, необхідно 0,35 га земельної
ділянки.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права
власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди.

З матеріалів справи вбачається, що крім позивача, право
власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування перейшло ще й до іншої
особи (а. с. 6). При цьому доказів про виділення йому спірної частини земельної
ділянки позивач суду також не надав.

Виходячи з викладеного, давши вірну оцінку обставинам справи, суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Сам по собі факт користування спадкодавцем позивача спірною земельною
ділянкою при відсутності правовстановлюючих документів на неї, не тягне за
собою виникнення у позивача будь-яких прав на цю ділянку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду.

Рішення постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від
22 січня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.