У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2007 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом закритого акціонерного
товариства “Полтавхіммашбуд” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором,

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 року закрите
акціонерне товариство “Полтавхіммашбуд” (далі - ЗАТ “Полтавхіммашбуд”)
звернулося в суд із позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Зазначало, що 22 грудня 1998 року
між ЗАТ “Полтавхіммашбуд” та ОСОБА_1 був укладений договір про сумісне будівництво
жилого будинку АДРЕСА_1 у м. Полтаві.

Відповідно до умов зазначеного
договору ЗАТ “Полтавхіммашбуд” зобов'язалося після завершення будівництва передати
відповідачці у власність 2-х кімнату квартиру НОМЕР_1 у зазначеному будинку, а
відповідачка, в свою чергу, зобов'язалася оплатити всі витрати по проектуванню, будівництву
приміщень, конструктивів, обладнання та інженерних мереж, що перебувають у
загальному користуванні за станом на час введення в експлуатацію та сплатити
вартість будівництва на протязі 3-х років з моменту першого внеску оплати.
Передача квартири підтверджується актом прийому - передачі, який підписаний
сторонами 13 листопада 2002 року.

Вартість зазначеної квартири,
згідно договору, складає 79 390 грн.

Посилаючись на те, що відповідачка,
на виконання умов договору, сплатила лише 5 000 грн., просило стягнути з
останньої заборгованість з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час
прострочки виконання зобов'язання, а також три проценти річних від простроченої
суми, що складає 79 113 грн. 77 коп.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 4 жовтня 2006
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13
грудня 2006 року, в задоволенні позовних вимог ЗАТ “Полтавхіммашбуд”
відмовлено.

У касаційній скарзі ЗАТ “Полтавхіммашбуд” просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)
чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового
рішення;              8) чи є підстави
для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що 22 грудня
1998 року між ЗАТ “Полтавхіммашбуд” та ОСОБА_1 був укладений договір про
сумісне будівництво жилого будинку АДРЕСА_1 у м. Полтаві та додатковий договір
про виконання робіт, пов'язаних із здешевленням будівництва.

Відповідно до п. 3.1. договору
вартість квартири орієнтовно була визначена в розмірі 79 390 грн.

На виконання умов зазначеного
договору ОСОБА_1 5 липня 2002 року було сплачено 5 000 грн.

13 листопада 2002 року між ЗАТ
“Полтавхіммашбуд” та ОСОБА_1 був складений акт прийому-передачі квартири
НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 у м. Полтаві, а 25 листопада 2002 року виконавчим
комітетом Полтавської міської ради було видано свідоцтво про право власності на
зазначену квартиру.

Вирішуючи спір, суд виходив з факту
підписання сторонами 13 листопада 2002 року акту прийому-передачі квартири
НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 у м. Полтаві і таким чином вважав, що зобов'язання за договором сторонами
виконані.

З такими висновками суду першої
інстанції погодився і апеляційний суд.

Проте погодитися з такими
висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 161 ЦК
Української РСР (1963 року), діючої на час виникнення спірних правовідносин,
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності
таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Обґрунтовуючи заявлені позовні
вимоги ЗАТ “Полтавхіммашбуд” зазначало, що відповідно до вимог п. 4.2
укладеного договору ОСОБА_1 зобов'язалася сплатити вартість квартири у розмірі 79 390 грн.
протягом трьох років, з моменту першого внеску.

Однак, ці зобов'язання не виконала, оскільки 5
липня 2002 року сплатила лише 5 000 грн. Решту суми - 74 390 грн., за умовами
договору, не сплачувала.

На порушення вимог статей 214, 215
ЦПК України, суд зазначені доводи позивача залишив без уваги і переконливих
доказів, які б спростували їх, у рішенні не навів, та, крім того, не повною
мірою визначився щодо характеру спірних правовідносин, а також помилково
керувався під час ухвалення рішення нормами ЦК України (2004 року), не
дивлячись на те, що спірні правовідносини виникли між сторонами у 1998 році.

Апеляційний суд на зазначене уваги
не звернув, у порушення вимог ст.ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не
перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини
і факти, що спростовують такі доводи і залишив рішення суду першої інстанції
без зміни.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Полтавхіммашбуд”  задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 4 жовтня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 13 грудня 2006 року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін