УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7   березня   2007   року   колегія
суддів   судової  палати
в   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі: Головуючого, судді
Дралло І.Г.,

суддів
М'ясоєдової Т.М., Берзіньш B.C.,
при секретарі   Сафіній Ф.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу
за апеляційною скаргою ТОВ „Торгові системи
ВПК" на ухвалу Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 28 квітня 2006
року за позовом ТОВ „Торгові
системи  ВПК" до ОСОБА_1 про  відшкодування збитків,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ „Торгові системи ВПК" звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування збитків і просило про забезпечення позову шляхом накладення
арешту на автомобіль марки ВАЗ 2107
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

Ухвалою
Київського районного суду м. Сімферополя від 11 квітня 2006
року заяву ТОВ „Торгові системи ВПК" задоволено, накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2107 НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_1.

28 квітня 2006 року ухвалою того ж суду задоволена
заява ОСОБА_2 і скасована ухвала суду від 11 квітня 2006 року про накладення арешту на
автомобіль ВАЗ 2107 НОМЕР_1.

17 травня 2006 року на вказану ухвалу суду ТОВ
„Торгові системи ВПК" подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 28.04.2006 року, як постановлену з порушенням норм процесуального
права, а ухвалу від 11.04.2006
року - залишити
без змін.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія, вважає, що апеляційна скарга позивача
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до
статті 151 Цивільного
процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення
позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати
виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі
необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до
порушення прав і законних інтересів учасників процесу, інших осіб.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 152 Цивільного процесуального кодексу
України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 4 статті 154 наведеного
кодексу передбачено, що особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без
її повідомлення, протягом десяти днів з дня

Справа № 22ц-1304/07
Головуючий суду першої інстанції
Бєлоусов М.М.

Доповідач                                                    М'ясоєдова
Т.М.

отримання копії ухвали може подати
до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Як вбачається з
матеріалів справи при зверненні до суду з позовом про відшкодування збитків у
сумі 24420 грн. ТОВ
„Торгові системи ВПК"
просило накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2107 НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1. (а.с. 5-6). Задовольняючи
клопотання позивача, місцевий суд ухвалою від 11 квітня 2006
року забезпечив позов шляхом накладення арешту на автомобіль, що належить
ОСОБА_1 не перевіривши чи дійсно відповідач є власником вказаного транспортного
засобу.

21 квітня 2006
року до суду звернувся ОСОБА_2 із заявою про зняття арешту з автомобілю ВАЗ
2107 НОМЕР_1,
оскільки він належить йому на праві
власності, а ОСОБА_1 керував цим автомобілем на підставі тимчасового посвідчення.

З копії
свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу вбачається, що
вищевказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_2, який до участі у
справі не притягнутий.

За таких
обставин, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що ухвалу про
забезпечення позову від 11
квітня 2006 року
необхідно скасувати, оскільки вона порушує права і законні інтереси ОСОБА_2,
який участі у справі не бере.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вважає їх правильними і заснованими на законі.

Додаткових
доказів, які б спростовували правильність висновків місцевого суду апелянт суду
апеляційної інстанції не надав.

Виходячи з
наведеного, керуючись пунктом 1
статті 312, статтями
303, 313, 315, 317 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ „Торгові системи ВПК" відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 28 квітня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
не підлягає оскарженню.