АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

" 28 " березня 2007 року Апеляційний
суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді                  Плотіциної  Н.А.

суддів:                                         Кашапової
Л.М., Омельчука    М.І.

при секретарі                             Константіновій І.А.

з участю    сторін

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Корольовського районного суду від 19 грудня 2006 року ,

встановив:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2., зазначаючи, що вона є
власником частини житлового будинку, що знаходиться по провулку АДРЕСА_1.
Відповідач є власником сусіднього будинковолодіння АДРЕСА_2, він же
збудував паркан, внаслідок чого самовільно зайняв 0,0003 га земельної
ділянки загального користування та звузив проїзжу частину провулку. Вказаними
діями ОСОБА_2. перешкоджає ОСОБА_1. обслуговувати свій будинок, а тому остання
просила зобов'язати відповідача перенести паркан та вивільнити самовільно
зайняту земельну ділянку.

Рішенням
Корольовського районного суду м.Житомира від 19 грудня 2006
року в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено за необґрунтованістю.

У апеляційній
скарзі, яка розглядається, порушується питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового, зазначаючи, що судове рішення постановлено на неповно
з'ясованих обставинах справи. Відповідач самовільно зайняв земельну ділянку з
земель загального користування міста. Паркан у добровільному порядку не
переніс. Експертизу не взмозі було провести із-за відсутності коштів.

Справа №22ц/483                             Головуюча у 1-ї інстанції Бондарчук В.В.

Категорія 33                                       Доповідач
:     Плотіцина Н.А.

2

Розглянувши
справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України суд прийшов до висновку про
відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказуванню
підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши
дійсний характер спірних правовідносин і те, що позивач не надав суду доказів
того, що внаслідок дій відповідача була звужена земельна ділянка проїзду, і
стан її на час розгляду справи не відновлений відповідачем, а також те, що
сторонами не заявлялось клопотання про призначення по справі технічної
експертизи на предмет встановлення наявності паркану відповідача на земельній
ділянці загального користування, не наведено в позовній заяві правових підстав - норм, які б
регулювали спірні правовідносини, а акт (
а.с.21) не зазначає лінійних розмірів пересування забору суд прийшов до
правильного висновку про необґрунтованість заявленого позову, відмовивши
ОСОБА_1. в його задоволенні.

Доводи
апеляційної скарги не містять ознак порушення норм

матеріального,    чи
процесуального               законодавства    і
спростовуються

матеріалами
справи, а тому підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись
ст.ст.  218,303,307,308, 313-315 ЦПК    України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду м.Житомира від 19 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
часу  набрання нею законної сили.