Справа №2-1463/07
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2007 р.                                                                                       м.
Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого -
одноособово судді Ступакової І.Г.

при секретарі Калініної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору
купівлі - продажу дійсним і визнання права власності на відчужуване майно за
договором, вказуючи, ідо укладений 15 листопада 2006 року між ним і
відповідачами договір купівлі - продажу не був нотаріально засвідчений, через
відмову відповідачів, які переїхали в іншу місцевість; хоча за договором були
повністю виконані всі умови угоди з обох сторін, однак в наслідком не завірення
нотаріально договору стала його недійсність, що на теперішній час спричиняє
порушенню його майнових прав, в зв'язку з чим позивач звертається до суду з
зазначеним позовом.

Відповідачі в судовому засіданні з позовом погодились, заперечень проти
позову не мають, пояснивши, що в дійсності договір купівлі - продажу, укладений 15.11.2006
року між ними та позивачем не був нотаріально
засвідчений, хоча факт дійсного укладення договору, по якому були виконані усі
умови, не заперечують.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 15 листопада 2006 року в м.Білгород-Дністровському між позивачем і ОСОБА_2, діючою від себе
особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у
письмовій формі був укладений договір купівлі -продажу нерухомого майна, згідно
ОСОБА_2, діючи, від себе особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3
продала, а позивач купив 2/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, жилою
площею 39,2 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м, складаючої в цілому з: 1-
коридору, 2-кухні, 3- жилої, 4- жилої, 5- туалету, 6 - ванної, 7- жилої, 8 -
убудованої шафи, 9- балкону, за яку позивачем була цілком здійснена оплата, що
підтверджується п. 2.2 вищевказаного договору (а.с. 7-8). Спірна частина
квартири належала відповідачам в рівних частинах на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 11.06.1997 року, виданого згідно
розпорядження органу приватизації № 4784 від 11.06.1997
року, згідно якого позивач також являється власником
приналежної йому 1/3
частини спірної квартири, тобто позивач являється
співвласником зазначеної квартири, що дає йому переважне право на придбання
спірної частини квартири (а.с. 11, 12).

Згідно ст.ст. 361,
362 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядися
своєю часткою у праві спільної часткової власності, в разі продажу якої,
співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною,
оголошеною для продажу, та інших рівних умовах, крім випадку продажу з
публічних торгів.

Відповідно до ст. 655
ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно
(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму.

Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а
саме: відповідачами була передана, а позивачем прийнята у свою власність спірна
частина квартири з оплатою за неї певної домовленої суми грошей. Однак, при
укладенні договору купівлі - продажу, сторонами була
порушена його форма. Внаслідок того, що договір був укладений з порушенням
встановленої ст.ст. 209, 657 ЦК України для нього форми, а саме: не був
нотаріально засвідчений, через відмову відповідачів, даний факт став перешкодою
позивачу в оформленні його майнових прав та підставою для визнання укладеного
договору недійсним.

Згідно ст. 638
ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо
сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним.

2

Після укладення договору купівлі - продажу
позивачем була повністю прийнята у своє володіння та розпорядження вся квартира
АДРЕСА_1, як співвласником 1/3 частини даної квартири, що являється складовою права
власності, на яке позивач має право, як суб'єкт права приватної власності відповідно
до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України.

Відповідно до ст. 334
ЦК України право власності у набувача майна за договором
виникає з моменту передання майно, якщо інше не встановлено договором або
законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту
набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст. 12 п.2 Закону України «Про
власність» громадянин набуває право, власності на майно отримане внаслідок
укладення інших договорів, не заборонених законом.

Враховуючи вищевикладене, а також, що сторонами були виконані усі істотні
умови угоди, про повне виконання яких сторонами не заперечується та було
підтверджено в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 15.11.2006 року між ОСОБА_2, діючою від себе особисто та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_1, визнавши за останнім право
власності на 2/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, жилою площею 39,2
кв.м., загальною площею 66,9 кв.м, складаючої в цілому з: 1- коридору, 2-
кухні, 3-жилої, 4- жилої, 5- туалету, 6 - ванної, 7- жилої, 8 - убудованої
шафи, 9- балкону обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209,
220 ч. 2,
317, 318, 325, 334, 361, 362, 638, 655, 657 ЦК Україна, ст. 12
п.2 Закону України «Про власність», ст. ст. 10, 11, 209,213,
214- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним і визнання права власності - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 15.11.2006 року між ОСОБА_2, діючою від себе особисто та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2, діюча
від себе особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1
купив 2/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, жилою площею 39,2 кв.м.,
загальною площею 66,9 кв.м, складаючої в цілому з: 1- коридору, 2- кухні, 3-
жилої, 4- жилої, 5- туалету, 6 - ванної, 7- жилої, 8 - убудованої шафи, 9-
балкону -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, жилою площею 39,2 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м, складаючої в цілому
з: 1- коридору, 2-кухні, 3- жилої, 4- жилої, 5- туалету, 6 - ванної, 7- жилої,
8 - убудованої шафи, 9- балкону.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20- днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.