Справа №
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня 2007 року
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі:
головуючого-судді             Савіна О.І.

при секретарі                      Прокопенко
Л.Ю.

за участю
адвоката             ОСОБА_1

представника
ОСОБА_2                                                        ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні місті Южноукраїнську справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, укладання окремого договору
найму житлового приміщення , визнання поважними причини відсутності в житловому
приміщенні , та
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи яка втратила користування житловим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим
приміщенням, укладання окремого договору
найму житлового приміщення, визнання поважними причини відсутності в житловому приміщенні.

Свої вимоги мотивує тим, що являючись сином відповідача
ОСОБА_4, який є відповідальним наймачем квартири АДРЕСА_1 проживав в
вищевказаній квартирі з 1991 року.
Квартира є 4-їх кімнатною і знаходиться в державної власності.

07.08.1998 року він зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_7, а
09.08.98 року
дружина його батька з провокувала
конфлікт, після чого він був змушений зі своєю дружиною піти жити в інше місце.

Як вважає позивач така ситуація невизначеності на предмет
фактичного позбавлення його права
проживання в квартирі і користування житлом, змусила його та дружину купувати житло, як вказав останній на кошти
родичами дружини, хоча він фактично одержував суду, а кошти
вносили родичі дружини.

Конфліктна ситуація з відповідачами призводила до
скандалів в його сім'ї, не маючи реєстрації
дружина не змогла змінити паспорт після одруження і як зазначає останній фактично не могла на протязі 5-ти років
працевлаштуватися на роботу. Його малолітній син -ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 також не мав реєстрації в м. Южноукраїнську на
протязі п'яти років.

Також останній вказав на те, що не мав можливості за
місцем роботи стати на квартирний
облік, т. я. фактично мав житло, реєстрацію і міг проживати з дружиною та
дитиною за вищевказаною адресою. Тому просить задовольнити його вимоги в
повному обсязі.

Відповідачі по справі позов не визнали та показали, що
вимоги позивача надумані, оскільки
останній ніяких вимог з 1998 року
не заявляв, самостійно пішов після одруження проживати по іншому адресу, не проявляв бажання проживати
в спірній квартирі, окрім того придбав
окрему квартиру де і мешкає по теперішній час зі своєю сім'єю .

Також вказали на те, що позивач пропустив строк звернення
до суду з відповідним позовом і теперішня судова справа є результатом надуманої
реакції дружини позивача перетворити їх житло в
комунальну квартиру.

Відповідачі просять відмовити в
позові позивачу.

Позивач по справі ОСОБА_4
звернувся до суду до відповідача
ОСОБА_2 про те, щоб визнати останнього таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги останній мотивує тим, що відповідач фактично
з 2001 року
зі своєю сім'єю перейшов проживати до іншого
місця проживання, місце своєї реєстрації він не міняв і в добровільному порядку
змінювати не бажає в зв'язку з чим він вимушений звернутися до

суду.

Окрім того також пояснив, що визнання ОСОБА_2 таким, який
втратив право користування житловим приміщенням,
йому потрібно для зменшення комунальних платежів за користування комунальними послугами.

Відповідач категорично не приймає участі в оплаті
комунальних послуг і не відшкодовує понесені
витрати.

Як вказав представник ОСОБА_4 доводи ОСОБА_2 не
ґрунтуються на об'єктивності тих подій які мали
місце в період реєстрації шлюбу останнім і після цього, а направлені на безпідставне заволодіння в майбутньому
часткою житлового приміщення (4-х кімнатної квартири), яка є не приватизованою і де він є
відповідальнім квартиронаймачем.

При розгляді справи по суті встановлено, що дійсно ОСОБА_4
є відповідальним квартиронаймачем АДРЕСА_1.

В даній квартирі зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_4,
його дружина та донька ОСОБА_9.

Відповідач ОСОБА_2 за даною адресою має реєстрацію, що підтверджується
довідкою про склад сім'ї та
реєстрацію від 21.11.2006 року
наданої ЖЕД-1, ЖЕУ м. Южноукраїнська
. З
даної довідки вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в вищевказаній
квартирі 10.09.97
р. і з реєстрації не знімався.

Згідно актів КП «ЖЕО» м. Южноукраїнська від 25.12.2006
року та 10.01.2007
року ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 був відсутній, факт його не проживання підтвердили сусіди та представники ЖЕДа.

Також встановлено і той факт, що ОСОБА_2
не був на протязі багатьох років позбавлений права звернення до суду зі своїми
вимогами, на погляд суду останній не позбавлений такого права і на теперішній час, але в суді знайшли свої
підтвердження доводи ОСОБА_4 в
тому, що ОСОБА_2 з 1997-1998
p.p. за вищевказаною адресою не проживає, фактично має житло т. я. придбав його у
власність своєї дружини, як трикімнатну квартиру в м. Южноукраїнську Миколаївської області. На погляд суду конфлікт
який мав місце в родині ОСОБА_2 після
одруження ОСОБА_2 не був таким глобалізований який не давав би можливості у правовому полі вирішити спірні
питання в строки визначених Законом.
На думку суду аналізуючи докази свідчень свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12,ОСОБА_13 та сторін по
справі, конфліктна ситуація після одруження ОСОБА_2 виникла на підґрунті особистих неприязних стосунків як
самого ОСОБА_2 з дружиною свого батька -
ОСОБА_5 так і між батьком та сином
на предмет стосунків сина з матір'ю, колишньою дружиною
батька ОСОБА_4.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження
факти, які вказував ОСОБА_2
щодо неможливості користуватися кімнатою в кв. АДРЕСА_1, більш того останній підтвердив, що таки бував в
квартирі, коли забирав особисті речі та подарунки подаровані на весілля, а після того теоретично на протязі
багатьох років з батьком ОСОБА_4
вирішував питання щодо можливого обміну квартирами, тощо.

Ці факти вказують на те, що ОСОБА_2
не проявляв наполегливості в
вирішенні спору, а перебуваючи під
морально-психологічним тиском своєї дружини, що фактично є його показами, почав активізувати дане питання в
суді після скандальної суперечки з останньою.

При задоволенні позову ОСОБА_4 суд
керувався вимогами ст.. 107 ЖК
України, яка передбачає розірвання договору
найму жилого приміщення наймачем, із якої слідує, що у разі вибуття з жилого приміщення члена сім'ї в інше
жиле приміщення в тому ж населеному
пункті на постійне місце проживання договір найму жилого приміщення не

розривається,   а
член   сім'ї   який
вибув,   втрачає   право
користування   цим   жилим приміщенням з
дня вибуття.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2, то такі на думку
суду не знайшли свого підтвердження є надуманими і не
можуть бути задоволеними.

Позовні вимоги ОСОБА_4 навпаки є законними,
обгрунтованими і такі які підлягають
задоволенню, оскільки не протирічать дійсним фактичним обставинам спору і спростовують доводи та обґрунтування вимог ОСОБА_2.

Тому, враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 104,
107 ЖК України, ст.ст. З, 11,
15,
214, 215, 218 ч.1, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,
вселені і визначенні порядку
користування житловим приміщенням,
укладання окремого договору найму житлового приміщення -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження до Южноукраїнського міського суду на протязі 10
днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання вищевказаної заяви.