Справа
№ 2-1964/2006 p.,
6 березня 2007 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при
секретарі Бокатюк Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної
особи ТОВ «Торговий дім «Кремполімер» про стягнення заборгованості по виплаті
заробітної плати і сум, що підлягають виплаті при звільненні та моральної
звернувся до суду з позовом відповідно до якого просив суд ухвалити рішення
яким стягнути з ТОВ «Торговий дім «Кремполімер» на його користь суму
заборгованості по виплаті заробітної плати та іншим платежам, що належать
працівнику при звільненні за червень та липень 2006 року та компенсаційні
виплати за невикористанні відпустки за період 2005-2006 р.
Свої вимоги мотивував тим, що з 1.04.2005 р. по 06.07.2006 р. він працював
на ТОВ «Торговий дім «Кремполімер» на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1. При звільненні відповідач
не виплатив йому заробітну плату за червень та липень місяць 2006 року та
компенсацію за невикористану відпустку за період з 2005 року по 2006 року, що
підтверджується довідкою про нарахування та виплату заробітної плати та копіями
розрахункових листків і є порушенням трудового законодавства. Крім того,
зазначив, що вказаними неправомірними діями відповідача йому спричинено і
моральну шкоду, яка виразилася в моральних переживаннях, стресових станах та
позбавленні можливості   реалізувати свої
В судовому засіданні позивач позовні вимоги доповнив та остаточно просив
суд позов задовольнити та стягнути з відповідача ТОВ «Торговий дім
«Кремполімер» на його користь заборгованість по заробітній платі за червень та
липень 2006 р. з урахуванням компенсації за невикористані відпустки за період з
2005 р. по 2006 р. на загальну суму 456 грн. 71 коп. та 5000 грн. моральної
Відповідач в останнє судове засідання свого представника не направив з
невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений.
Відповідно письмових пояснень та пояснень даних в період судового розгляду
представник відповідача позов не визнав, оскільки вважає, що позивачем не
надано доказів щодо звернення до підприємства про отримання невиплачених сум,
крім того позивач ухиляється від їх отримання і тому вважає, що відсутній
предмет спору. Також зазначив, що підприємство не оспорює наявність
заборгованості по заробітній платі, яка депонована на відповідний рахунок
підприємства ще в липні 2006р.
Суд, вислухавши думку позивача, який не заперечував проти ухвалення
заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача.
Вислухавши позивача, свідків, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи
суд встановив наступне.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що вони з позивачем були
звільненні в один день і йому достовірно відомо, що розрахунок з ОСОБА_1
проведений не був, хоча він і звертався.
Свідок ОСОБА_3 зазначила, що 30.06.2006 р. ОСОБА_1 вимагав у неї видати йому трудову книжку, але вона
відмовила, запис в ній вона не робила. Більше на території підприємства позивач
Свідок ОСОБА_4 дав пояснення, що 4.07.2006 р. позивач був на території
підприємства, оскільки вимагав у ОСОБА_3 трудову книжку, мови про виплату
1.04.2005 року по 06.07.2006 року працював на посаді виконавчого директора ТОВ
«Торговий дім «Кремполімер» за сумісництвом, що підтверджується наказом про
прийняття на роботу НОМЕР_1 від 1.04.2005 року та наказом про звільнення за
власним бажанням від 6.07.2006 року ОСОБА_4.
Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний
в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки визначені в ст.116 КЗпП України. Статтею 116
КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми
мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові
при звільненні власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених сум.
про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений
ним орган в усякому випадку повинен у зазначений в статті строк виплатити не
оспорювань ним суму.
Згідно ст. 83 КЗпП України та ст.24 Закону України
"Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується
грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також
додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.
Відповідно до довідки про нарахування та виплату
заробітної плати з розрахунками виплат ОСОБА_1 при
звільненні за період з 01.06.2006 року та розрахункових листків за період
червень -липень 2006 року, що були надані суду, за відповідачем мається
заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати в сумі 227 грн. 85
коп. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 228 грн. 86 коп.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо
порушення строків виплати заробітної плати та належних при звільненні сум.
Твердження представника відповідача щодо не доведення позивачем факту
звернення до підприємства про виплату заборгованості суд не приймає до уваги,
оскільки чинним законодавством передбачається тільки обов»язок власника у
встановлені строки виплатити суми, що належать працівнику при звільненні і не
встановлений обов»язок працівника щодо його звернення до підприємства про
отримання невиплачених сум.
Крім того, відповідно довідки від 13.02.2007 р. за вих. НОМЕР_3 заробітна
депонована на рахунок НОМЕР_4 ще в липні 2006 р., тому відповідач мав можливість перерахувати невиплачені суми
на банківську картку позивача.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо
стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації та невикористані
відпустки підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статті 237-1 КЗпП України
відшкодування моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення
його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Невиплата відповідачем позивачу у встановлений законом строк заборгованості
по заробітній платі та компенсаційних виплат за невикористані відпустки,
завдало останньому моральних страждань, які виразилися в психічних
переживаннях, пов'язаних з неможливістю використати кошти на реалізацію власних
Зважаючи на тривалість моральних страждань позивача, їх
характер, суму заборгованості, ступінь вини відповідача, суд приходить до
висновку , що вимоги позивача щодо виплати йому моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню.
Оскільки позов задоволено то суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,214, 215, 226 ЦПК
України, ст.ст.47, 83, 116 КЗпП України, ст.24 Закону України „Про
відпустки", суд, -
Позов ОСОБА_1 до ТОВ
«Торговий дім «Кремполімер» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної
плати і сум, що належать працівнику при звільненні з підприємства та моральної
шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Торговий дім «Кремполімер» на користь ОСОБА_1 заборгованість
по виплаті заробітної плати в сумі 227 грн. 85 коп., компенсацію за
невикористані відпустки в сумі 228 грн. 86 коп. та 1500 грн. в рахунок відшкодування
Стягнути з ТОВ «Торговий дім «Кремполімер» на користь
держави державне мито в сумі 59 грн. 50 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно
- технічне забезпечення розгляду цивільної справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Полтавської області на протязі 20 днів  з
дня подачі в 10-денний термін заяви про апеляційне оскарження рішення суду.