Справа № 22ц - 392/07               Суддя суду 1 - ої інстанції Димитров B.I.
Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

28 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючої Вовненко
Г.Ю., суддів Галущенка О.І., Колосовського С.Ю., при секретарі судового
засідання Плотник С.А., за
участю представника позивача Цюпи В.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріал за апеляційною скаргою
закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі
- ЗАТ КБ "Приватбанк")
на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 листопада 2006 року,
постановлену за заявою ЗАТ КБ
"Приватбанк" до боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за договором кредиту

встановила:

З листопада 2006 року ЗАТ
КБ "Приватбанк"
звернувся в суд з заявою до боржника ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заявник зазначав, що за письмовим договором від 25 квітня 2006 року боржник
отримав кредит в сумі 2999
грн. 10 коп. на
строк до 23 березня 2007 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом в розмірі 2,09% в місяць на суму залишку заборгованості з кредитом. В
разі порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, останній за
умовами договору сплачує банку пеню в розмірі 6% в місяць від суми залишку непогашеної заборгованості.

Посилаючись на те, що боржник не виконує зобов'язань за договором кредиту,
який укладено в письмовій формі, заявник просив про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1
на користь банку 2999
грн. 10 коп.
заборгованості за договором кредиту, 522
грн. 16 коп. - заборгованість
по процентам за користування кредитом і 52
грн. 46 коп.
пені за порушення зобов'язань.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 листопада 2006 року в прийнятті
заяви ЗАТ КБ "Приватбанк"
про видачу судового наказу відмовлено з підстав, що з наданих документів
вбачається спір про право.

В апеляційній скарзі ЗАТ КБ
"Приватбанк", посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить ухвалу скасувати, а матеріал передати в суд першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника
позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути
видано, якщо

заявлено вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому
у письмовій формі.

Як свідчать матеріали справи, ЗАТ КБ "Приватбанк"
заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором кредиту, який вчинено
у письмовій формі у відповідності до положень ст. 207 ЦК України.
Зокрема, договором передбачені всі істотні умови надання кредиту та наслідки
порушення зобов'язань за договором.

Зважаючи на наведене, висновок про те, що вимоги не
підлягають розгляду в порядку наказного провадження не відповідають положенням
норм процесуального закону, а тому ухвала підлягає скасуванню, а матеріал - передачі до суду
першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви.

2

Керуючись ст.ст.
303,307, 312,314,315 ЦПК
України, колегія судців

ухвалила:

Апеляційну
скаргу З AT
КБ "Приватбанк" задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 листопада 2006 року скасувати,
а матеріал передати в суд першої інстанції для вирішення питання при прийняття
заяви про видачу судового наказу до розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, але з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України.