Справа №
22ц-466/2007 Головуючий у першій інстанції
цивільна                                                            Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
року                                                                              м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді
ІВАНЕНКО Л.В.

судді ГУБАР
B.C., СТРАШНОГО М.М. при секретарі:   ІВАНОВІЙ Н.Б.

за участю:   ОСОБА_1, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Сосницького районного суду м. Чернігова
від 5 січня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Сосницького районного суду м.
Чернігова від 5
січня 2007 року скасувати і
змінити рішення та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну
шкоду у розмірі 4037
грн. 50 коп. та моральну шкоду
у розмірі 2500
грн. кожній, усі судові витрати покласти на відповідачів.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 2110
грн. 66 коп. в рахунок
відшкодування шкоди завданої розпродажем спадкового майна; стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2
110 грн. 66 коп. в рахунок
відшкодування шкоди завданої розпродажем спадкового майна; в решті позовних
вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд неповне з"ясував
суттєві обставини справи; неправильно визначив вартість спадкового майна у сумі
16885 грн. 30
коп., в той час як вірною оцінкою вартості майна, на
думку апелянта, є заявлена ним сума - 32300 грн. і саме з цієї суми, а не з 16885,30 грн. суд мав виходити при стягненні матеріальної шкоди його довірителькам.
Чтверджує, що суд безпідставно не стягнув з відподачки 583 грн. на відшкодування витрат за висновок експертного товарознавчого
дослідження спеціаліста щодо вартості спадкового майна, проведеного за його,
ОСОБА_1 проханням, експертною фірмою „Еталон". Вважає, що рішення суду про
відмову в позові в частині моральної шкоди є безпідставним, окільним він довів
заподіяння такої шкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3 протиправною поведінкою відповідачки.
Вказує на те, що судом порушено ст. 88 ЦПК України щодо
розподілу судових витрат.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя заповіту не складав, а спадкоємцями за законом є: дружина померлого
ОСОБА_4 та їхня донька ОСОБА_5, мати померлого ОСОБА_2, та донька від першого
шлюбу ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 відмовилась від належної їй частки спадщини на
користь своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_5. Спадкове майно знаходиться в
розпорядженні ОСОБА_4, частину з якого вона продала на суму 16885 грн. 30
коп., що підтверджується матеріалами справи. Доводи
апелянта про те, що ОСОБА_4 розпродала майно на суму 32300 грн. є необгрунтованими і не підтверджені належними та допустимими доказами
ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді і у матеріалах справи такі
докази відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачки
на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 2110 грн. 66 коп. кожній в рахунок відшкодування шкоди, завданої розпродажем спадкового
майна, виходячи з частини спадку належної ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - по 1/4 кожній, від суми 16885 грн. ЗО коп. Вимога
апелянта про стягнення з відподачки 583 грн. на
відшкодування витрат за висновок експертного товарознавчого дослідження
спеціаліста щодо вартості спадкового майна, проведеного за самостійною
ініціативою ОСОБА_1 експертною фірмою „Еталон", не грунтується на законі і
задоволена бути не може.

Також апелянтом не доведено належним чином скоєння відповідачкою
протиправних дій, які б спричинили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральну шкоду, і
висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні цієї вимоги
ґрунтується на положеннях ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Апеляційний суд визнає, що судом першої інстанції правильно
встановлені правовідносини між сторонами і їм дана вірна юридична оцінка.
Доводи апеляційної скарги позивача грунтуються на одних лише формальних
міркуваннях і апелянт не представив апеляційному суду жодних належних і
допустимих доказів, які б спростували висновки оспорюваного рішення суду першої
інстанції. Апеляційним судом не встановлено таких порушень судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвели або могли б
призвести до неправильного вирішення спору між сторонами, або таких, що тягнуть
за собою безумовне скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

В той же час судом не вирішено питання про розподіл
судових витрат. Статтею  215   ЦПК  України
передбачено,  що рішення  суду
складається  з вступної, описової
мотивувальної та резолютивної частин.

Частиною  четвертою  цієї статті
передбачено,  що  в резолютивній  частині зазначається висновок суду про
розподіл судових витрат.

Частиною першою
ст. 88 ЦПК України визначено, що в разі часткового задоволення позову судові
витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних
вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Зважаючи  на те,  що
судом     позов  задоволено частково та враховуючи положення
ст. 84,
ч. 1
ст. 88 ЦПК України, Постанови
Кабінету Міністрів України

від 27 квітня 2006 p. № 590 „Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ,
і порядок їх компенсації за рахунок держави" та ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 р.", суд першої інстанції при винесенні судового рішення повинен був стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір по 21 грн. 10
коп. на користь кожної, витрати на правову допомогу в
сумі по 125
грн. на користь кожної та відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ по 7 грн. 50
коп. кожній.

Проте, вказаної дії суд першої інстанції не зробив, а тому апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність, залишивши рішення без зміни,
доповненити резолютивну частину реченням наступного змісту: „Стягнути з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір по 21 грн. 10 коп. на користь кожної, витрати на правову допомогу в сумі по 125 грн. на користь кожної та відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ по 7 грн. 50 коп. кожній".

Керуючись ст.ст. 209,
218, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовільнити частково.

Рішення Сосницького районного суду м. Чернігова від 5 січня 2007
року -залишити без зміни,
доповнивши резолютивну частину реченням наступного змісту: „Стягнути з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір по 21 грн. 10 коп. на користь кожної, витрати на правову допомогу в сумі по 125 грн. на користь кожної та відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ по 7 грн. 50 коп. кожній".

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.