Справа № 2-44
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 березня 2007
року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі судді
Бондаренко Г.М., при секретарі Муравської О.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Гурзуфська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою
й стягненні моральної шкоди, по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи: Гурзуфська селищна рада, Управління головного архітектора Ялтинського
міськвиконкому  про знос самовільної
будови, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
Гурзуфської селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконними рішень
Гурзуфської селищної ради і недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, у якому просить усунути
перешкоди в користуванні земельною ділянкою й
стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що власник
суміжної земельної ділянки ОСОБА_2 при проведенні
будівельних робіт зруйнував проїзд, що проходить біля земельної ділянки ОСОБА_2 до будинку ОСОБА_1 Це заподіює йому
незручності, тому що до будинку не може під'їхати
вантажна машина, швидка допомога, пожежна. У результаті незаконних дій
відповідача позивачеві заподіяна моральна шкода в сумі 10 000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 з
позовом ОСОБА_1 не згодний та пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_1, треті особи - Гурзуфська
селищна рада, Управління головного архітектора, у якому просить суд прийняти
рішення щодо зносу самовільної будови ОСОБА_1 у частині, пов'язаною із приналежної
ОСОБА_2 підпірною стіною.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що у ОСОБА_1 відсутній дозвіл
інспекції ДАБК м. Ялта на проведення будівельних робіт, а також тим, що він неодноразово залучався до адміністративної відповідальності за самовільне
будівництво.

Представник ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги підтримав з тих
самих підстав.

ОСОБА_1 зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, посилаючись на
те, що він веде будівельні роботи на своїй
земельній ділянці й має дозвіл на будівництво.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися в суд з позовною
заявою до Гурзуфської селищної ради, третя особа ОСОБА_2, у якому просять визнати незаконними рішення Гурзуфської селищної ради
№43 від 25.11.2005р. «Про затвердження проектів відводу земельних ділянок» і рішення Гурзуфської селищної ради
№17 від 14.12.2005р. «Про внесення змін у раніше ухвалені рішення», а також
просять визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладенний між Гурзуфською селищною радою і ОСОБА_2
від 24.01.2006р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в оренду
передана дорога загального
користування, якою вже багато років користуються жителі вул. Виноградної в пгт. Гурзуф. Зазначена дорога була єдиною, по якій можна було проїхати до будинків позивачів.

У судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали по
підставам, викладених у позовній заяві.

Представник ОСОБА_2
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на те, що проїзд ОСОБА_2 не руйнував, тому що
це стало в результаті природних процесів, проїзд не може бути відновлений, тому
що згідно висновків фірми «Рапід» проїзд не може бути побудований згідно ДБН.

Представник Гурзуфської селищної ради в судове засідання не з'явився, подав клопотання, у якому просить суд розглянути справу в його відсутність.

Представник Управління головного архітектора Ялтинського міськвиконкому в судове засідання не з'явився, подав клопотання, у якому просить суд розглянути справу без його участі.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи сповіщені у встановленому законом порядку. Причин
неявки суду не представили.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1,  зустрічний позов ОСОБА_2 , позов  ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7не підлягають
задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1116 га АДРЕСА_1 згідно державного акту, виданого на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом 15 червня 2004 року №001152  і власником житлового будинку на підставі
договору дарування від 10.02.92р. №4-832.

Власником суміжної земельної ділянки НОМЕР_1 є ОСОБА_2 Більше трьох років тому при проведенні будівельних робіт на ділянці відповідача, знесена частина проїзду, що веде до будинку позивача.

Відповідно до висновків судової експертизи №1565 від 25.10.04р.
ОСОБА_2 був виданий державний акт №041716
серія 3-КМ від 13.02.02р. на право приватної
власності на землю, розташований АДРЕСА_2. Зазначена земельна ділянка
складається із двох ділянок, розділених проходом загального користування.

Згідно ескізного проекту
внутріквартального під'їзду до домоволодінь АДРЕСА_3, виконаного фірмою «Рапід» м. Сімферополь , спірний під'їзд
практично не підлягає відновленню, оскільки
був повністю зруйнований і провалений у
результаті багаторічних природних процесів ( розмивів, осідань, зсувів, обвалів).

Під час розгляду позову спірний прохід у
складі земельної ділянки
площею 0,1839 га був переданий Гурзуфською
селищною радою ОСОБА_2 за договором оренди від 24.01.2006р. для будівництва й
обслуговування житлового будинку, господарських
будівель і споруджень (присадибна ділянка).

Щодо відновлення межових знаків, стягнення моральної шкоди, суд вважає,
що позивачем не надано доказів існування зазначених порушень під час розгляду
справи. Також ОСОБА_1 не надано доказів
заподіяння йому з боку ОСОБА_2 моральної
шкоди.

У відповідності зі ст.23 ЦК
України, особа має право на відшкодування
моральної шкоди, заподіяного йому внаслідок
порушення його прав. Однак, як встановлено судом, ОСОБА_2 права ОСОБА_1 не порушив.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не
обґрунтовані належними доказами й задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню і зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 Суд вважає, що
підстав для їхнього задоволення немає, оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом
порядку був отриманий дозвіл інспекції ДАБК м. Ялта  на виконання будівельних робіт.

У
відповідності зі ст.29 Закону України «Про планування й забудову територій»,
самовільним будівництвом вважається будівництво, що здійснюється на об'єктах
містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт.

Однак,
судом встановлено, що ОСОБА_1 проводить будівельні роботи, маючи дозвіл
інспекції ДАБК м. Ялта на проведення будівельних робіт.

Не
підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7про визнання
незаконними рішення Гурзуфської селищної ради №43 від 25.11.2005р. «Про затвердження
проектів відводу земельних ділянок» і рішення Гурзуфської селищної ради №17 від 14.12.2005р. «Про внесення змін у раніше ухвалені рішення», а також про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між Гурзуфською
селищною радою і ОСОБА_2 від 24.01.2006р.

Суд доходить висновку, що позивачами
не надані докази, що підтверджують незаконність рішень Гурзуфської селищної ради №43 від 25.11.2005р. і №17 від 14.12.2005р. Також
позивачами не надані докази, що підтверджують недійсність договору оренди земельної ділянки,
укладеного 24.01.2006р. між Гурзуфською
селищною радою і ОСОБА_2

Згідно ст.215 ЦК України, підставою
недійсності угоди є недотримання в момент здійснення угоди стороною (сторонами)
вимог, встановлених частинами першої-третьої, п'ятої  і шостої статті 203 ЦК України.

При цьому,
у підтвердженні своїх позовних вимог позивачі не представили суду ніяких
достовірних доказів, тоді як згідно ст.60 ЦПК України тягар доведення в цій
частині позову покладено на позивачів.

Не приймаються до уваги судом посилання позивачів на те, що до них не можуть під'їхати машини
швидкої допомоги й пожежної. Як вбачається з
документів, наданих представником ОСОБА_2,  для ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 передача земельної ділянки
ОСОБА_2 і будівництво нової дороги нічого не змінили, тому що вони мають безпосередній доступ
до дороги, будинок ОСОБА_3 взагалі перебуває в іншій частині вул. Виноградної й має самостійний вихід на дорогу, до будинків ОСОБА_4 й ОСОБА_1
проїзду не було й раніше, вони мають прохід на вул. Виноградну з протилежної сторони.

Більше того, судом встановлено,
що для забезпечення під'їзних колій ОСОБА_2
рішеннями виконкому Гурзуфської селищної ради №369 від 23.12.2004р. і №167 від
26.05.2005р.  був дан дозвіл по зміні
траси й реконструкції ділянки внутріквартального проїзду в районі садибної
житлової забудови вул. Виноградна й будівництва внутріквартального під'їзду до
домоволодінь АДРЕСА_3.

Рішенням
виконкому Гурзуфської селищної ради №180 від 25.05.2006р. був затверджений акт
Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта - внутріквартального під'їзду до домоволодінь      АДРЕСА_3.

Також судом
встановлено, що по проекту землеустрію по відводу спірної земельної ділянки
ОСОБА_2 були отримані позитивні висновки: Управління головного архітектора
Ялтинського міськвиконкому, Управління держекологічної інспекції
Південно-Кримського регіону, Гурзуфської СЕС, Республіканського комітету з
охорони культурної спадщини, Ялтинського міського управління земельних ресурсів.
Спірна земельна ділянка по статистичному звіту Державного комітету України по
земельним ресурсам «Облік землі» (форма 6-зем) значилась як: рядок 2.4; шифр 22
«земельні ділянки для будівництва й обслуговування житлового будинку й
господарських споруд».

Крім того, у
матеріалах справи є постанова, яка вступила в законну чинність, Ялтинського
міського суду від 08 грудня 2006 року, якою встановлено, що спірна земельна
ділянка була передана ОСОБА_2 відповідно до діючого законодавства України.

Також до
матеріалів справи залучена постанова Центрального районного суду м. Сімферополя
по адміністративній справі № а-285/06 від 11.05.06 р., згідно якої визнано неправомірними дії Республіканського комітету з охорони культурної спадщини про надання висновку про неможливість розміщення ОСОБА_2 житлових будинків АДРЕСА_2, у тому числі на орендованій земельної ділянці (аркуш ухвали 4),
зобов'язано Реском видати ОСОБА_2 позитивний висновок щодо подальшого будівництва житлових будинків та господарських споруд за вказаною адресою.

Згідно ст. 61 п. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Що стосується
висновку експерта №2217 від 28 грудня 2006 року, то воно є одним з засобів
доведення й не має переваг стосовно інших доказів, тим більше, що експертиза
проведена з явними протиріччями - експерт вийшов за рамки поставлених в ухвалі
суду від 12.07.2006р. питань; експерт не дав чіткого пояснення, що це - прохід
або проїзд і вступив у протиріччя зі своїм попереднім висновком №1565 від
25.10.2004р.

Відповідно до
п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виняткової
компетенції сільських, селищних, міських рад ставиться регулювання земельних
відносин.

Таким чином,
всі перераховані підстави й документи, залучені до матеріалів справи, дають
підстави вважати, що оскаржуєме рішення й договір оренди земельної ділянки були
прийняті відповідно до діючого законодавства України й підстави для  визнання незаконними рішень і визнання
недійсним договору оренди земельної ділянки у суду відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 23, 203, 215 ЦК України, ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.60, 61, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Гурзуфська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою
й стягненні моральної шкоди - відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи: Гурзуфська селищна рада, Управління головного архітектора Ялтинського
міськвиконкому про знос самовільної будови - відмовити.

У
позові ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Гурзуфської
селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконними рішення
Гурзуфської селищної ради №43 від 25.11.2005р. «Про затвердження проектів
відводу земельних ділянок» і рішення Гурзуфської селищної ради №17 від
14.12.2005р. «Про внесення змін в раніше ухвалені рішення» і визнанні недійсним
договору оренди земельної ділянки, укладеного між Гурзуфською селищною радою і
ОСОБА_2 від 24.01.2006р., зареєстрованому в книзі записів договорів оренди
земельних ділянок під №01 - відмовити.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд АРК через
Ялтинський міський суд в порядку й строки, передбачені ст.ст.294-296 ЦПК
України.

Суддя: