Справа
№ 2-80/07
РІШЕННЯ

Іменем України

3 квітня 2007 року    Арбузинський
районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого -
судді Кологривої Т.М. з участю секретаря Кукурудза О. М.

представника позивача Казаченко С.В. відповідача ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за
позовом Костянтинівського підприємства житлово-комунального господарства
до   ОСОБА_1про відшкодування
матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Костянтинівське
підприємство житлово-комунального господарства (далі Костянтинівське ПЖКГ)
звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної нестачею матеріальних цінностей.

У
судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, і пояснив,
що відповідач, працюючи начальником Костянтинівського ПЖКГ з 2.01.2001 р. по 1.11.2003 р. та, будучи
відповідальним за фінансово-господарську діяльність підприємства, отримав
згідно видаткового ордеру №
28 від 2.10.2003 р. під
звіт кошти на придбання водомірного лічильника у сумі 460 грн. , однак
документів, підтверджуючих витрату цих коштів на придбання лічильника, у
бухгалтерію не надав. Також на рахунку 201 ПЖКГ рахувались матеріальні цінності
у сумі 415 грн. та залишки дизпалива на суму 475 грн. 75 к., які фактично не
були пред»явлені на час передачі матеріальних цінностей від нього, що було
встановлено згідно акту ревізії КРУ від 11.09.2006 р. З урахуванням вимог
Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку визначення розміру
збитків від розкрадання, нестачі, знищення(псування) матеріальних цінностей»,
відповідно до якої збитки підлягають відшкодуванню у подвійному розмірі, він
прохає стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 2701 грн. 50 к. та
судові витрати.

Відповідач
позовні вимоги не визнав і пояснив, що при звільненні його з посади був
складений акт передачі ,
яким він передав все майно наступному керівнику. Всі лічильники
підприємства були покладені на облік. Вважає, що він не несе відповідальності
за збереження бухгалтерської документації та за документи, що їх він передав
бухгалтеру. Після звільнення і на 26.01.2007
р. всі матеріальні цінності, які числилися за підприємством на час його
роботи були в наявності і на даний момент знаходяться в приміщенні Будинку
Культури.

Вислухавши сторони,
свідка ОСОБА_2, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
здійснював керівництво Костянтинівським ПЖКГ відповідно до Статуту підприємства
з 2.01.2001 р. по 1.11.2003 р. та, будучи
відповідальним за фінансово-господарську діяльність підприємства, отримав
згідно видаткового ордеру №
28 від 2.10.2003 р. під
звіт кошти на придбання водомірного лічильника у сумі 460 грн. , однак
документів, підтверджуючих витрату цих коштів на придбання лічильника у
бухгалтерію не надав, водомір по бухгалтерському обліку не рахується. Також на
рахунку 201 ПЖКГ
рахувались матеріальні цінності у сумі 415
грн. та залишки дизпалива на суму 475
грн. 75 к., які
фактично не були пред»явлені на час передачі матеріальних цінностей від нього.

Дані факти також
підтверджуються витягом з акту ревізії КРУ
в Арбузинському районі від 11.09.2006
р.(а.с. 5, 6), копією
авансового звіту(а.с.20).

Згідно ч.З ст. 8 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за
організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів    здійснення всіх господарських операцій у
первинних документах,

збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше 3 років, несе власник
(власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво
підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

На підставі
викладеного, суд приходить до висновку, що винними діями відповідача, який не
забезпечив правильну постановку обліку і зберігання матеріальних цінностей,
заподіяна пряма дійсна матеріальна шкода підприємству.

Відповідно до
п.2 ст. 133 КЗпП
України керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники несуть у
відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність у розмірі
заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку,
якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими
виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових
або культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобіганню простоям,
випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю цінностей.

Тому відповідач
має нести відповідальність у розмірі середньомісячної заробітної плати
відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 8.02.1995 р. № 100 «Про
затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», яка
обчислюватиметься виходячи з розміру заробітної плати за два повних календарних
місяці перед звільненням і для відповідача становить 290 грн. (290 + 290) = 580 грн./ 2 (а.с. 27).

Судові витрати підлягають розподілу за ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3,5,8,10,11,57-60,
212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну      заяву
Костянтинівського
підприємства
житлово-комунального господарства до ОСОБА_1про відшкодування
матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь Костянтинівського підприємства житлово-комунального
господарства матеріальну шкоду у сумі 290
( двісті дев»яносто) грн.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь Костянтинівського підприємства житлово-комунального
господарства витрати за сплачений судовий збір у розмірі 51(п»ятдесят одної)
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30(тридцяти) грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України .