Справа №2-1511/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
березня 2007 року                                Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого- судді Савицької Н.В. при секретарі - Клейменовій О.Ю. з участю:
позивача ОСОБА_1 представника позивача - ОСОБА_2представника відповідача -
Сівак С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського державного
університету імені Лесі України про стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

09.01.2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Волинського державного університету імені Лесі України про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної
шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 20.07.2006 року по 18.09.2006 року
перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Однак, Волинський державний університет імені Л. України вчасно не провів з
ним повного розрахунку при звільненні. Лише, 09.10.2006 року виплат позивачу
належні кошти.

Просить суд, стягнути з відповідача в його користь суму в розмірі - 759
грн. 22 коп. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Крім того, просить суд, стягнути з відповідача в його користь суму в
розмірі 2000 грн. за завдану моральну шкоду у зв"язку з затримкою
розрахунку при звільненні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали
позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просили суд, позов задовольнити.

Представник відповідача Сівак С.К. в судовому засіданні
позов не визнала, суду пояснила, що позивач вчасно не звернувся до Волинського
державного університету імені Л.України для отримання коштів при звільненні, а
з"явився лише 09.10.2006 року. Вважає, що у відповідача відсутня вина у
вчасній невиплаті позивачу коштів. Просила суд, відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справ, позивача допитаного в
якості свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

При розгляді даної цивільної справи встановлено, що між
сторонами існує трудовий спір.

Відповідно до наказу за № 118-к ректора Волинського
державного університету імені Лесі Українки Коцана І.Я. від 20.07.2006 року
ОСОБА_1 призначений на посаду робітника з
комплексного  обслуговування  і
ремонту  будинків,  споруд,
обладнання

ремонтно-будівельної          бригади         для виконання теслярних,
столярних робіт за

строковим трудовим договором з
20.07.2006 року по 18.09.2006 року. (а.с.
)

Наказом за № 150-К в.о. ректора Волинського державного університету імені
Лесі Українки Арцишевського Р.А. від 13.09.2006 року ОСОБА_1 18.09.2006 року
звільнено з посади робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків,
споруд, обладнання ремонтно-будівельної бригади для виконання теслярних,
столярних робіт у зв"язку із закінченням строку трудового договору згідно
п. 2 ст. 36 КЗпП України, (а.с.    )

В судовому засіданні встановлено, що трудову книжку позивач отримав в день
звільнення 18.09.2006 року. (а.с.     )

Відповідно до ч.І ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться
в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення
звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак, належні розрахункові кошти в розмірі - 461 грн. 75 коп. ОСОБА_1
отримав лише 09.10.2006 року, тобто, через 22 дні після звільнення., що
підтверджується листом до платіжної відомості за№ У-00011728. (а.с.     )

Згідно ч.І ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Допитаний в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в якості свідка, суду
пояснив, що на його вимогу при звільненні 18.09.2006 року Волинський державний
університет імені Л.Українки не виплатив йому кошти. В подальшому, на
неодноразові звернення до відповідача кошти не виплачувались, а лише 09.10.2006
року сума в розмірі 461 грн. 75 коп. була виплачена, що не заперечив
представник відповідача в судовому засіданні.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що з вини Волинського державного
університету імені Л.Українки, в порушення вимог ст. 116, ст. 117 КЗпП України
ОСОБА_1 при звільненні вчасно не були виплачені належні суми, а тому наявні
підстави для стягнення з відповідача в користь позивача середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Не приймає до уваги за безпідставністю, суд твердження представника
відповідача про те, що відповідач виписав ордер на отримання ОСОБА_1
розрахункових коштів в розмірі 461 грн.75 коп., та передав в касу університету,
а позивач у зазначений час не з"явися. Оскільки, дане твердження
спростовується вищенаведеним. Сам по собі факт виписки ордеру не свідчить про
вчасне проведення з позивачем розрахунку при звільненні.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за весь час затримки по
день фактичного розрахунку складає 22 дні ( 18.09.2006 року по 09.10.2006 рік.)
(а.с.    )

Середня
заробітна плата за фактично відпрацьований час складає 2071 грн. (а.с.   )

34 грн. 51 коп.
- середньоденний заробіток (2071 : 60 = 34,51 ). (а.с.    )

Таким чином, заборгованість за час затримки виплати при звільненні складає
-759 грн. 22 коп. ( 34,51 * 22 = 759,22 ), яку слід стягнути з відповідача в
користь позивача.

Крім того, підлягає до часткового задоволення вимога ОСОБА_1 про стягнення
в його користь з відповідача моральної шкоди з наступних підстав.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача Волинського
державного університету імені Л.Українки в користь позивача суми в розмірі 2000
грн. за завдану моральну шкоду в порядку ст. 237-1  КЗпП України, суд прийшов до висновку, про

наявність
підстав для стягнення моральної шкоди, однак, в розмірі, що є значно меншим від
заявлених вимог, тобто, в розмірі - 150 грн., а в решті частини позовної вимоги
слід відмовити за безпідставністю.

Визначаючи
розмір моральної шкоди суд виходить з засад розумності, виваженості та
справедливості, та враховує ті обставини, що у ОСОБА_1 були порушенні нормальні
життєві зв"язки, а саме моральні страждання в зв"язку з затримкою
розрахунку при звільненні, що вимагало від нього додаткових зусиль для
організації свого життя, тощо.

Керуючись,ст.ст.
10,11,57,58,59,60,88,208,209,210,212,213,214,215,ЦПКУ країни; ст.ст. 116,117,
231- 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з Волинського державного університету імені Лесі
України в користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 759 (сімсот п'ятдесят дев"ять)
грн. 22 копійки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
та суму в розмірі - 150 ( сто п'ятдесят) грн. за завдану моральну шкоду.

В решті вимог
відмовити.

Стягнути з Волинського державного університету імені Лесі
України в користь держави - 51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання

заяви про апеляційне оскарження.