У х в а л а

іменем
україни

10 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого        Патрюка М.В.,

суддів:                 Пшонки М.П.,                        Берднік І.С.,

Костенка А.В.,                       Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні
майном, звільнення будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням  Тячівського районного суду
Закарпатської області від 4 вересня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.

11 вересня 2006 року ОСОБА_2 подала заяву про апеляційне оскарження рішення
суду, а апеляційну  скаргу подала лише 24
листопада 2006 року, тобто з пропуском строку.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2006 року у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження рішення
суду відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали апеляційного
суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм  процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постановляючи ухвалу про відмову в поновленні строку                     ОСОБА_2 на апеляційне
оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанцій виходив із того, що
причина пропуску не є поважною, тому підстави для його поновлення відсутні.

Однак із таким висновком погодитися не можна, оскільки
суд дійшов його без повного та всебічного з'ясування  обставин пропуску строку на апеляційне
оскарження, належної оцінки доводів заявниці щодо поважності причини пропуску.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачка 11
вересня 2006 року подала заяву про апеляційне оскарження рішення Тячівського
районного суду Закарпатської області від 4 вересня 2006 року (а.с. 52), а 24
листопада 2006 року - апеляційну скаргу на зазначене судове рішення ( а.с. 55).

У заяві про поновлення строку на апеляційне
оскарження ОСОБА_2 зазначала, що пропустила його з поважної причини, оскільки
знаходилася на лікарняному. Ці доводи відповідачки підтверджуються письмовими
доказами: медичними документами (а. с. 55-61).

Твердження про те, що ОСОБА_2 могла подати
апеляційну скаргу до 20 вересня 2006 року не є підставою для відмови в
поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки з 20 вересня
2006 року відповідачка перебувала на лікарняному і за станом здоров'я не могла
подати своєчасно скаргу.

У зв'язку з наведеним оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2006 року
скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 відповідно до вимог закону.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.П. Пшонка  І.С. Берднік  А.В. Костенко  Ю.В. Прокопчук