Справа № 22ц-120/07                                           Головуючий у 1 -й інстанції Тихоненко М.І.
Категорія 36                                                        Доповідач апеляційного суду
РІШЕННЯ

Іменем України

6 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі: головуючого -
Славгородської Н.П., суддів: Базовкіної
Т.М., Мурлигіної О.Я., при секретарі Бобуйок І.Ф., за участю
позивачки ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві цивільну справу

за  апеляційними
скаргами ОСОБА_1і ОСОБА_2 на   рішення
Врадіївського   районного   суду Миколаївської області від 26 жовтня 2006 року

за  позовом

ОСОБА_1до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 р. ОСОБА_1. звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_3в розмірі 1/4 частини
заробітку, посилаючись на те, що відповідач є її батьком, з нього стягувались
аліменти на її утримання до повноліття. Зараз дочка навчається у Миколаївському
державному аграрному університеті на денному відділенні, не працює і потребує
матеріальної допомоги. Відповідач отримує пенсію і може надавати матеріальну
допомогу дочці до досягнення 23
років.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2006
р. постановлено стягнути з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_3. аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини усіх видів доходу (заробітку), починаючи з 16 серпня 2006 р. на період її навчання, але без
урахування часу канікул, як зимових з 1
по 12 січня,
так і літніх з 23 липня по
31 серпня за кожен
навчальний рік до досягнення нею 23
років, за умови, що вона не припинить навчання.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. оскаржили його.

В апеляційних скаргах:

· позивачка
просить рішення суду змінити, встановити розмір аліментів 1/6 частину усіх
видів доходу (заробітку) на період навчання дочки до досягнення нею 23 років,
посилаючись на те, що судом не взято до уваги її матеріальне становище, наявність можливості у відповідача надавати дочці
матеріальну допомогу у більшому розмірі;

· відповідач просить рішення суду скасувати і в задоволенні
позову відмовити, посилаючись на те, що суд не врахував, що дочка є
повнолітньою працездатною і може навчатись на заочному відділенні, а також матеріальне
становище його і позивачки, наявність у нього неповнолітнього сина,
незадовільний стан здоров'я його і сина.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає
задоволенню частково, а в задоволенні апеляційної скарги відповідача необхідно
відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, яка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1року і продовжує
навчання у Миколаївському

державному аграрному університеті на денному відділенні, отримує стипендію у розмірі 174 грн. 38 коп., проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач
проживає окремо, є працездатним, отримує пенсію, має іншу неповнолітню дитину, яка з відповідачем потребують
лікування.

Виходячи з положень ст. ст. 199, 200 СК України суд прийшов до вірного
висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання
повнолітньої дочки у зв'язку з продовженням навчання в частці від заробітку.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі
врахував матеріальне становище відповідача, розмір пенсії якого становить 1389 грн. 53 коп., і можливість надавати матеріальну допомогу дочці у більшому розмірі, ніж 1/10 частину
свого доходу.

Обставини, на
які посилається відповідач в апеляційній скарзі, не є підставами для звільнення його від надання матеріальної допомоги
повнолітній дочці у зв'язку з продовженням навчання.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки необхідно встановити 1/8 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача до
закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Визначаючи період, протягом якого підлягають стягненню аліменти, суд необгрунтовано виключив з нього час канікул, оскільки
нормами сімейного законодавства таке не передбачено.

Крім того, суд помилково вказав стягувачем аліментів ОСОБА_3, оскільки не вона є позивачем, а її мати ОСОБА_1., на користь якої і підлягають стягненню
аліменти.

У відповідності до ч. З ст. 81, ч. З ст. 88 ЦПК України суд обгрунтовано стягнув з відповідача на користь держави судові витрати. Однак, неправильно
визначив розмір витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, оскільки даний спір носить
матеріальний характер, тому їх розмір складає 30 грн.

Оскільки судом
неправильно застосовані норми процесуального і матеріального права, то у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2006
року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження,
уродженця смт. Врадіївка Миколаївської області, на
користь ОСОБА_1на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3р. народження, у зв'язку з продовженням
навчання аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно,
починаючи з 16 серпня 2006 р. до закінчення навчання, але не більше ніж до
досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. судового збору і ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України.