У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 листопада
2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                   Яреми А.Г.

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів на своїх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Ленінського
районного суду м. Полтави від 18 травня 2006 року з нього утримують аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, що
перевищує 50% від заробітної його плати. На теперішній час у нього виникла
заборгованість по сплаті аліментів, яка згодом буде збільшуватись, оскільки він
не має змоги сплачувати присуджені аліменти. У зв'язку з цим просив суд зменшити розмір аліментів до 1/2 частини його заробітку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 8
грудня 2006 року ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Полтавської області від 1 березня 2007 року рішення
Ленінського районного суду м. Полтави від 8 грудня 2006 року скасовано та
ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/2  частини всіх видів
заробітку, до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду Полтавської
області від 1 березня 2007 року і залишити в силі рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 8 грудня 2006 року, посилаючись на порушення судом норм
процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 192 СК України,
розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18 травня 2006 року
був задоволений позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів з      ОСОБА_1 На утримання двох дітей з нього
були стягнуті аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. При визначенні аліментів в
твердій грошовій сумі суд врахував, що одна дитина хвора на важку форму ДЦП і
являється інвалідом дитинства.

Дане рішення суду набрало законної сили і виконувалось.

Через чотири місяці після ухвалення даного рішення позивач звернувся з
позовом про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги він мотивував лише
наявністю заборгованості по аліментах і не вказав які зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я відбулись у когось із сторін.

Будь-які докази зміни матеріального або сімейного стану позивача після
ухвалення попереднього судового рішення у справі відсутні. Наявним у справі
довідкам податкової інспекції про розмір заробітку позивача суд першої
інстанції дав відповідну оцінку.

За таких обставин у суду не було підстав змінювати розмір стягнутих
аліментів на підставі ст.192 СК України.

Враховуючи, що апеляційним судом було помилково скасовано судове
рішення, ухвалене з законом, рішення апеляційного суду Полтавської області від
1 березня 2007 року слід скасувати і залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 336,
339, 343, 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Полтавської області від 1 березня 2007 року скасувати і залишити в силі рішення
Ленінського районного суду м. Полтави від 8
грудня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ярема А.Г.

Судді:                                                                             Левченко
Є.Ф.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.

Сенін Ю.Л.