Справа № 22-ц-496-ф/2007р.                Головуючий у
першій інстанції Українець Л.І.
Доповідач   Мамасуєва Л.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця 24 дня   колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді: - Моісеєнко
Т.І.

суддів:                         - Мамасуєвої Л.О.,
Іщенка В.І.

при
секретарі:             - Бєлоусові Є.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Щолкінської міської ради АРК, КП „Щолкіно-Азов", ТЗоВ
„Крименергосервіс-2004", УЖКГ м. Щолкіно АРК про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, за апеляційною скаргою КП „Щолкіно-Азов"
на рішення Ленінського районного суду АР Крим від 25 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Щолкінської міської ради, КП
„Щолкіно-Азов", ТЗоВ „Крименергосервіс-2004", УЖКГ м. Щолкіно про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що відповідачі неналежним чином виконували свої
обов'язки по обслугованою будинку АДРЕСА_1
належить їй та її дочці, що заподіяло їй матеріальну шкоду у розмірі 4833 грн. та моральну
шкоду 5000 грн.,
оскільки в неї погіршився стан здоров'я, вона з донькою вимушена проживати в
іншому місці.

Рішенням Ленінського районного суду АР Крим від 25 грудня 2006 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з КП „Щолкіно-Азов" АРК на користь позивачки 3193 грн.
матеріальної шкоди, судові витрати, а також моральна шкода у розмірі 2000 грн.

З Щолкінської міської ради АРК на користь позивачки стягнута моральна шкода
у розмірі 3000 грн.

В решті позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, комунальне підприємство „Щолкіно-Азов"
АРК подало апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування і
припинення провадження по справі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції були порушенні
норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини, які
мають значення для справи.

Так апелянт посилається на те, що КП „Щолкіно-Азов"
не є правонаступником

УЖКГ м. Щолкіно, а шкода заподіяна квартирі позивача,
була заподіяна під час

обслуговування будинку саме УЖКГ м. Щолкіно.

2

Колегія суддів перевіривши матеріали справи, доводі апеляційної скарги,
заслухавши суддю - доповідача
, пояснення сторін
по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав

Відповідно до вимог ст..303
Цивільного процесуального Кодексу України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст..308
Цивільного процесуального Кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справа вбачається, що ОСОБА_1 та її доньки в рівних частках на
праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно договору про участь у витратах на утримання
будинку і придомової території від 20.11.1998 року, укладеному між управлінням
житлово - комунального господарства і позивачкою обслуговування будинку
здійснювалося відповідачем УЖКГ м. Щолкіне. Відповідно до вказаного договору
ПУЖКГ зобов'язано виконувати комплекс робіт по утриманню будинку і
прибудинкової території, позивачка повинна своєчасно вносити квартирну плату.

Постановою Господарського суду АРК від 03.08.2006 року УЖКГ визнане банкрутом.

Рішенням виконкому Щолкінської міської Ради АРК №308 від 27.07.2005 року комунальне
підприємство «Щолкіно -Азов» визначено підприємством виконавцем житлово - комунальних
послуг населення м. Щолкино, (а.с.72). Згідно переліку житлового фонду будинок № 78 В-1, переданий
на баланс Щолкінської міської Ради АРК (а.с.74 -76).

Комунальне підприємство «Щолкіно -Азов» створено на основі комунальної
власності за рішенням 17
сесії 24 скликання
Щолкінської міської Ради АРК від 16.04.2004
року, власником вказаного підприємства є Щолкінська міська Рада, (а.с.95).

Статутом зазначеного підприємства передбачено забезпечення збереження
житлового фонду та належне його використання згідно з вимогами «Правил і норм
технічної експлуатації житлового фонду в містах і селищах України», виконання
робіт з усунення недоліків усіх конструктивних елементів будинків і
прибудинкової території,організація і проведення капітального ремонту житлового
фонду. (а.с.95).Джерелом формування майна підприємства є: квартирна плата,
асигнування і дотації з бюджетів.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив
правильний висновок, щодо відповідальності за неякісні послуги утримання
будинку, де мешкає позивачка, з боку комунального підприємства «Щолкіно -
Азов».

Як вбачається з матеріалів справи, актом міжвідомчої
комісії Ленінської райдержадміністрації від 04.04.2006 року, складеним після
огляду квартири позивачки, було встановлено, що ремонт дома, де вона мешкає не
проводився з дня здачі його до експлуатації, тобто з 1986 року. У самій
квартирі встановлено намокання верхньої частини стінки житлової кімнати,
відставання шпалер, сліди сгорівших електропроводів, відставання і опадання
штукатурки, вологість у квартири 65%, температура 14 °С. Виявлені факти є
наслідком порушення покриття крівлі, у зв'язку з чим необхідно терміновий
ремонт крівлі та житлових приміщень.

Актами, складеними комісією КП «Щолкино - Азов» від 16.09.2005
року та від 20.02.2006
року також встановлено зазначені факти.

Між тим, у матеріалах справі відсутні докази, які саме
ремонтні роботи були виконані і коли було проведено ремонт будинку, в якому
мешкає позивачка, вказаним підприємством.

Матеріали справи містять звернення самої позивачки до
компетентних органів з проханням терміново провести ремонт крівлі та її
квартири.(а.с. 37- 41).

3

Доказів звернення Комунального підприємства «Щолкино - Азов» з
проханням до власника житла про виділення йому коштів на ремонт житлового фонду
не надано. Матеріали справи відомостей про проведення будь - якого ремонту будинку
78-В-1 у м. Щолкіно не містять.

Відповідно до ст..
176 Житлового кодексу України підприємство повинно призводити ремонт житлових
будинків, забезпечувати безперебійну роботу інженерного устаткування будинків і
житлових приміщень, належне утримання під'їздів, інших місць загального
користування будинків і прибудинкової території.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення матеріальної шкоди, завданої квартирі та меблям
позивачки саме з КП «Щолкино -
Азов».

Колегія суддів також погоджується із сумою матеріальної шкоди, визначеної у
експертних висновках. Зазначені висновки під час розгляду справи не
оскаржувалися, клопотання про проведення експертизи судом не заявлялось.

Між тим, колегія суддів не може погодитися із стягненням з КП «Щолкино - Азов» на користь
позивачки сум витрат, пов'язаних із лікуванням. складанням позову, виготовлення
копій, оскільки вони нічим не підтверджені.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального Кодексу
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів не може погодитися також із стягненням
компенсації моральної шкоди на користь позивачки із Щолкінської міської Ради
АРК, оскільки судом першої інстанції не було встановлено доказів того, що діями
або бездіяльністю вказаної Ради спричинена моральна шкода позивачці, до того ж
вона не знаходилась у договірних відносинах з міською Радою. Доказів того, що
Щолкінська міська Рада АРК відмовила у наданні коштів на ремонт крівлі будинку
за зверненням КП «Шолкіно - Азов» суду не надано, що виключає можливість
відповідальності міської Ради за вказаним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є інвалідом 2 групи. В
періоди, коли протікала крівля, у її квартири була висока вологість,
температура у кімнати була нижче встановленої санітарної норми, в зв'язку з чим
у неї загострювалося хвороба, що підтверджено відповідними документами медичних
закладів (а.с.8 -10).

Відповідно до CT..20
Закону України «Про житлово -
комунальні послуги» позивачка має право на відшкодування шкоди, заподіяної
її здоров'ю внаслідок неналежного або ненадання житлово - комунальних
послуг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення моральної шкоди
з КП «Шолкіно - Азов» на
користь позивачки, оскільки внаслідок їх неправомірних дій стан здоров'я
позивачки погіршився, був порушений її звичайний життєвий уклад. Розмір
компенсації моральної шкоди визначений судом з урахуванням принципів розумності
та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, ч.1п.2 ст.309, 314 Цивільного
процесуального Кодексу України колегія суддів судової палати по цивільним
справам Апеляційного суду АРК у м. Феодосії,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Щолкіно - Азов»
задовольнити частково.

Рішення Ленінського райсуду
АРК від 25 грудня 2006 року в частині
стягнення моральної шкоди в розмірі 3000
грн. з Щолкінської міської Ради АРК, вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на
лікування у розмірі 164 грн., на
складання позову - 80 грн.,
виготовлення копій в розмірі 34
грн.50 коп.. - скасувати і
ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог
ОСОБА_1

В решти рішення суду першої інстанції залишити без змін.

4

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його
оголошення, може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.