Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

4 квітня 2007 року        Козелецький районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого                                                                Соловей
В .В.,

при секретареві                                                           Ткаченко
Н.В.,

за участю
позивача ОСОБА_1. та її представників ОСОБА_4 і ОСОБА_5., відповідачів ОСОБА_2.
і ОСОБА_3 та їх представників ОСОБА_6 і ОСОБА_7, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання недійсними довіреностей і
договору дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями,

установив:

із позовною
заявою про визнання недійсними довіреностей від 5 листопада 2004
року і 18 листопада
2004 року,
про визнання недійсним договору від 4
лютого 2005 року
дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, у суд
звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

У судовому
засіданні позивачОСОБА_1., підтримавши позовні вимоги, пояснила, що проживала у
АДРЕСА_1. У жовтні
2004 року
переїхала проживати у м. Київ до ОСОБА_2.,
яка є онукою. Дві довіреності, що посвідчені нотаріусами, підписувала на
прохання ОСОБА_2., але не мала можливості прочитати і їх зміст невідомий,
оскільки є неосвіченою. Дарувати належну їй частину житлового будинку бажання
не виявляла. Має намір постійно проживати у житловому будинку в АДРЕСА_1.

Представники
позивача ОСОБА_4. і ОСОБА_5. позовні вимоги також підтримали і пояснили,
щоОСОБА_1., яка не має освіти, за станом здоров'я і віком не розуміла значення
своїх дій при нотаріальному посвідченні довіреностей від 5 і 18 листопада 2004
року. Договір дарування від 4
лютого 2005 року
частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2., не відповідає
волевиявленнюОСОБА_1. При цьому,ОСОБА_1. при посвідченні довіреностей від 5 і
18 листопада 2004 року діяла під впливом обману і помилки.

Відповідач
ОСОБА_2., не погодившись із позовом, пояснила, щоОСОБА_1., яка є її бабусею, за
станом здоров'я і віком потребувала постійної сторонньої допомоги. У жовтні 2004 року забрала її
проживати до своєї квартири у м. Києві, а у квітні 2005 року ОСОБА_1.
повернулася проживати у с.
Крехаїв. -ОСОБА_1.
виявила бажання подарувати належну їй частину житлового будинку. Із позивачкою
існувала домовленість про її довічне утримання, а 4 лютого 2005 року був
укладений договір дарування 7/25
часток житлового будинку, з яких 7/100
належали ОСОБА_3, а 21/100
частки -ОСОБА_1.

Відповідач
ОСОБА_9 із позовом не погодилася і пояснила, щоОСОБА_1., яка є її бабусею,
переїхала проживати до ОСОБА_2.
у жовтні 2004 року.ОСОБА_1.
виявила бажання подарувати ОСОБА_2. частину житлового будинку. Згідно
довіреності від 18 листопада
2004 року
уклала із ОСОБА_2. договір, подарувавши їй 7/25 часток житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. При цьому, 7/100 часток
домоволодіння належали їй, а 21/100
частки -ОСОБА_1.

Представники
відповідачів ОСОБА_6. і ОСОБА_7 із позовом також не погодилися і вважають, що
договір від 5 лютого 2005 року дарування
житлового будинку, що укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, відповідає волевиявленню
ОСОБА_1.

При судовому
розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні цивільно-правові
відносини:

21 жовтня 2003
року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної
контори видане ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким
спадкоємцем майна ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, є його дочка -
ОСОБА_3 Спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво, складається із 7/100 часток житлового
будинку

2

з відповідною
частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького району Чернігівської області;

21 жовтня 2003
року ОСОБА_2., ОСОБА_9 і ОСОБА_4., який діяв від імені ОСОБА_1. на підставі
доручення, посвідченого 9 жовтня 2003 року секретарем виконавчого комітету
Крехаївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, як
спадкоємці у рівних частках на майно ОСОБА_10., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 жовтня 2003 року
державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори,
уклали угоду про розподіл спадкового майна. За цією угодою, зокремаОСОБА_1.,
набула права власності на 21/100
частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького району Чернігівської області;

за довіреністю,
посвідченою 5 листопада 2004 року державним нотаріусом Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори,ОСОБА_1. уповноважує ОСОБА_2. керувати і
розпоряджатися всім майном, укладати всі дозволені законом угоди тощо. Вказана
нотаріальна дія вчинена за місцем знаходженняОСОБА_1. у АДРЕСА_2, у зв'язку із
хворобою;

за довіреністю,
посвідченою 18 листопада 2004 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської
державної нотаріальної контори,ОСОБА_1. уповноважує ОСОБА_3 подарувати належну
їй на праві спільної часткової власності частку житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького району Чернігівської області. Вказана
нотаріальна дія вчинена за місцем знаходженняОСОБА_1. у АДРЕСА_2, у зв'язку з
похилим віком і хворобою, що спричинила погіршення стану її здоров'я;

4 лютого 2005
року ОСОБА_3, яка
діяла від свого імені та від іменіОСОБА_1., на підставі довіреності,
посвідченої 18 листопада
2004 року
державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, і
ОСОБА_2. уклали договір дарування, за яким ОСОБА_3 подарувала (передала
безоплатно у власність), а ОСОБА_2. прийняла у дар 7/25 часток житлового
будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького
району Чернігівської області;

23 серпня 2005
року довіреність, що посвідчувалась 18 листопада 2004 року державним нотаріусом
Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, за заявоюОСОБА_1.
скасована.

Відповідно до
ст. 229 ЦК
України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких
властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість
використання за цільовим призначенням.

Відповідно до
ст. 717 ЦК
України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або
зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно
майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити
на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є
договором дарування.

Вислухавши
пояснення позивачаОСОБА_1. і її представників ОСОБА_4 і ОСОБА_5., відповідачів
ОСОБА_2. і ОСОБА_3 та їх представників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 оцінивши наявні докази
та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання недійними довіреностей від 5 листопада 2004 року і 18 листопада 2004 року, про
визнання недійсним договору від 4
лютого 2005 року
дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями частково
задовольнити.

У даному випадку
суд вважає, що договір від 4
лютого 2005 року
дарування 7/25 часток
житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_1 Козелецького
району Чернігівської області, в частині безоплатної передачі (дарування)
ОСОБА_3 у власність ОСОБА_2. 21/100 частки цього домоволодіння не відповідає
волевиявленнюОСОБА_1. Крім того, при нотаріальному посвідченні довіреності від
18 листопада 2004 року, як і довіреності від 5 листопада 2004 року,ОСОБА_1.,
яка не має освіти і не розуміла правових наслідків вчинення таких правочинів,
та у зв'язку із станом здоров'я і віком діяла під впливом помилки. Разом з тим,
вказаний договір від 5 лютого 2005 року у частині
дарування ОСОБА_2. 7/100
часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1
Козелецького району Чернігівської області, є дійсним, оскільки відповідає
волевиявленню ОСОБА_3

3

За змістом ст. 717 ЦК України
дарувальник добровільно позбавляє себе права власності на майно, не маючи при
цьому на меті отримання будь-яких вимог матеріального чи морального характеру
зі сторони обдаровуваного, у свою чергу обдарований набуває права власності на
майно при відсутності з його сторони обов'язків надання таких вигод.

Керуючись ст.ст.
203-205, 213, 215, 229,
238, 239, 244, 249, 717-719, 727 і 728
ЦК України, ст.ст. 60,
88, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання недійсними довіреностей і договору дарування
частини житлового будинку з надвірними будівлями частково задовольнити.

Визнати
недійсною видану ОСОБА_2 довіреність, що посвідчена і зареєстрована 5 листопада 2004 року у реєстрі НОМЕР_2 державним
нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, в частині права
на розпорядження майном, належним ОСОБА_1.

Визнати
недійсною видану ОСОБА_3 довіреність, що посвідчена і зареєстрована 18 листопада 2004 року у реєстрі НОМЕР_1 державним
нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори.

Визнати
недійсним договір дарування, що укладений між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 на
підставі довіреності, посвідченої 18
листопада 2004 року
державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, і
ОСОБА_2, який посвідчений і зареєстрований 4 лютого 2005 року у реєстрі НОМЕР_3
приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської
області, в частині дарування 21/100 частки житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького району
Чернігівської області.

Поновити право
власності ОСОБА_1 на 21/100 частку житлового будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького району Чернігівської
області.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.