У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня  2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,     Григор'євої
Л.І.,

Данчука В.Г., Косенка В.Й.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до  асоціації "Буряководи
України", третя  особа - голова
правління асоціації "Буряк оводи України" ОСОБА_2 ,  про
відшкодування  моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 5 лютого 2007 року  позов
задоволено  частково.

Не  погоджуючись з рішенням суду, 12
лютого 2007 року  ОСОБА_1  подав
до  суду  заяву
про  апеляційне  оскарження
вказаного  рішення,  а               2  березня
2007 року - апеляційну  скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду  м.
Києва  від 10 квітня 2007 року  апеляційну скаргу залишено  без
розгляду  та  надано
строк для  усунення недоліків.

Ухвалою судді апеляційного суду  м.
Києва  від 22 травня 2007 року  апеляційну
скаргу  ОСОБА_1  визнана
неподаною  та  повернута
заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
ставиться  питання про скасування
ухвали  суду апеляційної інстанції та
направлення справи до апеляційного
суду  для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги, в зв'язку з порушенням норм  процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та
повертаючи її заявнику, суддя апеляційної інстанції виходив із того, що апелянт
не усунув недоліки апеляційної скарги відповідно до вимог ухвали судді від 10
квітня              2007 року, а саме: не
в  повному  обсязі
виконав  вимоги ухвали  та
не  сплатив  судовий
збір.

Проте з такими  висновками
погодитися  не можна.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про державне мито" позивачі - робітники та службовці - за
позовами про

стягнення заробітної плати й за іншими вимогами, що
випливають з

трудових правовідносин; члени колективних
сільськогосподарських

підприємств, працівники фермерських господарств - за
позовами до

колективних сільськогосподарських підприємств, селянських

(фермерських) господарств про оплату праці та за іншими
вимогами,

пов'язаними з трудовою діяльністю звільняються  від
сплати  державного  мита.

Посилаючись на цю норму Закону ,
заявник   пояснював, що цим Законом  встановлено коло суб'єктів, які є позивачами
в справах та не повинні сплачувати державне мито, зокрема  при
подачі апеляційної скарги. На
його думку він  є  позивачем
у  справі, що  виникає
із  трудових  відносин, тому  від
сплати   державного  мита
звільняється.

За таких
обставин, ухвала  судді  апеляційного
суду  підлягає скасуванню із
направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про  прийняття апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія  суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1   задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду апеляційного суду  м. Києва
від 22 травня 2007 року  скасувати
та  справу  направити
до апеляційного суду для вирішення питання  про
прийняття апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                               А.В. Гнатенко

Судді:                                                                           М.І. Балюк

Л.І.
Григор'єва

В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко