У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

4 грудня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом закритого
акціонерного товариства “Український мобільний зв'язок” до ОСОБА_1про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1на заочне рішення Яготинського
районного суду Київської області від 22 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року закрите акціонерне товариство “Український мобільний
зв'язок” (далі - ЗАТ “Український мобільний зв'язок”) звернулося в суд із позовом до
ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Зазначало, що між ЗАТ “Український мобільний зв'язок” та                ОСОБА_1 8 липня 2003 року був укладений договір про надання
послуг стільникового радіотелефонного зв'язку на номер НОМЕР_1.

Відповідно до умов зазначеного
договору ЗАТ “Український мобільний
зв'язок” зобов'язалося надавати ОСОБА_1 послуги стільникового радіотелефонного зв'язку, а останній, в свою чергу,
зобов'язався своєчасно сплачувати кошти
за надані послуги.

Посилаючись на те, що свої зобов'язання за договором ОСОБА_1 належним чином не виконував, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ЗАТ “Український мобільний зв'язок”
заборгованість у розмірі                                615 грн. 06
коп.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської
області від 22 листопада 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного
суду Київської області від 16 квітня 2007 року, позовні вимоги ЗАТ “Український
мобільний зв'язок” задоволені.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ЗАТ “Український мобільний
зв'язок”, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Заочне рішення Яготинського
районного суду Київської області від                 22 листопада 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Київської області від                16 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін