УХВАЛА

2007 року
березня місяця 27 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі

Головуючого,
судді
Новікова Р.В.

Суддів                                                                     Берещанської
І.І., Сокола B.C.

При секретарі                                                         Урденко
Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЗАТ „Кримтаксосервіс", ВАТ „Українська страхова
компанія „Гарант-АВТО" про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 12 травня 2006
p.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду
позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
рішення суду і прийняття нового рішення про відмову у задоволенні лозову, у
зв'язку з порушенням вимог процесуального закону і неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та
представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення (л.с. 39), позивач 02.04.2005 p., керуючи
транспортним засобом Г-31029, д/н НОМЕР_1 по вул.
Тролейбусна-вул. Реиіна у м. Сімферополі, перед початком руху, при виїзді зі
другорядної дороги на головну, не уступив дорогу а/м ISUZU Rodeo,
власником якого є позивач, д/н НОМЕР_2, що рухався з ліва по головній дорозі,
допустив з ним зіткнення, чим порушив п.10.1., 16.11. ПДР України.

Постановою суду від 28.04.2005
р. ОСОБА_2 визнаний винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про
адміністративні правопорушення України.

Відповідно до договору №
80 купівлі продажу автомобіля з розстрочкою платежів від 08.10.2004 p., укладеного між
ЗАТ „Кримтаксосервіс" та ОСОБА_2 (л.с.л.с.55-57), ОСОБА_2 придбав право на користування майном - автомобілем
Г-31029, д/н НОМЕР_1,
водночас з підписанням сторонами акту прийому-передачі (п. 2.1.), від 08.10.2004
р. (л.с. 58).

Таким чином, з 08.10.2004
р. ОСОБА_2 мав право користування вказаним автомобілем, а тому, на підставі
ч.ч.1-2, 5 ст. 1187 Цивільного
Кодексу України, він несе відповідальність за шкоду, спричинену ним внаслідок ДТП і його доводи
про відповідальність ЗАТ „Кримтаксосервіс" є необгрунтованими.

За таких
обставин, суд першої інстанції обгрунтовано на підставі ст. 22 Цивільного : Кодексу України
стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену ДТП, у розмірі 9225 грн. 19 коп. згідно зі
кошторисом (л.с.л.с.75-80)

Головуючий

Справа № 22-ц-2172/2007    у першій інстанції Опанасюк О.Д.

Доповідач                 Новіков Р. В.

2

Відповідно
до п.п. 2, 5 ст. 48 Закону України від 7 лютого 1991 р. «Про власність» позивач
як власник може вимагати усунення будь-яких порушень її прав, та відшкодування
збитків.

Згідно
зі ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, зокрема, полягає в
душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням його майна.

Отже, вимоги позивача про захист свого права власності одним із способів,
передбачених законом: відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди відповідають
ст. ст. 16, 1166,1167 Цивільного кодексу України.

Виходячи з характеру і обсягу заподіяних позивачам моральних страждань, з
урахуванням ступеня вини і обставин спричинення моральної шкоди колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції у визначенні розміру моральної шкоди у
розмірі 1500 грн. позивачу.

Всупереч вимогам ст. 60 ЩІК України, апелянтом не надано доказів,
які б мали спростувати висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції,
зокрема, щодо відсутності трудових відносин між ним та ЗАТ
„Кримтаксосервіс", оскільки з матеріалів справи, зокрема, з договору № 81
про надання експлуатаційних послуг (л.с.127), вбачається, що між ОСОБА_2 та ЗАТ
„Кримтаксосервіс" існували лише цивільно-правові відносини, а не трудові,
як то стверджує апелянт.

Таким чином,
рішення суду є законним і обгрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303, 308, 314-315, 319, 323-325 Цивільного
процесуального Кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити і рішення Центрального районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 12 травня 2006
р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції у
двомісячний строк.