АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22/32                                                       Головуючий
у суді 1-ї інстанції:
Категорія                                                                   Судця-доповідач:
РІШЕННЯ

Іменем  України

28 березня   2007 року  апеляційний суд Житомирської області у
складі:

головуючого Рафальської
І.М..

суддів Зарицької
Г.В., Балашкевича С.В.,

при секретарі
Сухоребрій Т.А.,

з участю ОСОБА_1., ОСОБА_3.,

адвоката
ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання
договору купівлі-продажу таким, що відбувся за апеляційною скаргою позивачки на
рішення   Богунського райсуду
м.Житомира від 11 липня 2006 року,

встановив:

У квітні 2005 року ОСОБА_1.
звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просила визнати недійсним
договір дарування квартири №
АДРЕСА_1, укладений 20 грудня 2003 року між відповідачами,
посилаючись на удаваність даної угоди та визнати, що між відповідачами укладено
договір купівлі-продажу вказаної квартири.

Рішенням
Богунського райсуду м.Житомира
від 11 липня 2006 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній
скарзі позивачка просить рішення райсуду
скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги; посилається на
порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи.

Розглянувши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачка не надала доказів, що між
ОСОБА_3. та ОСОБА_2. був укладений договір купівлі-продажу, а не дарування.

Проте, з таким
висновком не можна погодитись.

Як видно з
матеріалів справи, позивачка перебувала з ОСОБА_2. у зареєстрованому шлюбі з
лютого 2002р./а.с.8/.

Від шлюбу у них
двоє малолітніх дітей /а.с.65,66/.

У період цього
шлюбу, 20.12.03р., чоловік ОСОБА_1. /відповідач ОСОБА_2./ одержав від ОСОБА_3.
за договором дарування однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1. З /а.с. 11/
та став у ній проживати разом з дружиною /позивачкою/ та двома дітьми
однією сім'єю.

2

З матеріалів
справи, зокрема, пояснень відповідача ОСОБА_3., вбачається, що фактично між ним
та ОСОБА_2. /чоловіком ОСОБА_1./ був укладений договір купівлі-продажу спірної
квартири, оскільки вона була продана, а не подарована. В рахунок переданої
квартири ОСОБА_3. від ОСОБА_2. були одержані кошти, еквівалентні 8000 доларам США.

Доказів того, що
між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. відбувся договір позики грошей, ними не надано.

Крім того,
відповідач ОСОБА_3. у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що спірна
квартира ним не була би подарована, якби він не одержав за неї кошти. Він же
ствердив, що подружжя - ОСОБА_1.
та ОСОБА_2.- приходили до нього саме для огляду та купівлі спірної квартири.
Те, що договором дарування будуть порушені права ОСОБА_1. /оскільки кошти,
передані ОСОБА_3. за квартиру, є спільним сумісним майном подружжя/, він не
здогадувався.

ОСОБА_3.
спростував пояснення ОСОБА_2. про те, що вони були знайомі задовго до
оформлення угоди. Суд не вірить поясненням ОСОБА_2. про те, що він позичив
ОСОБА_3. гроші, оскільки відповідних доказів щодо цього ним не надано і його
пояснення на рахунок цього суперечливі.

Так, ОСОБА_2у
райсуді стверджував, що кошти ОСОБА_3. були ним передані у 2003р./а.с.29/. А в
суді апеляційної інстанції він же пояснив, що кошти були передані  у 1995-1996р.р./а.с.93/.

ОСОБА_3. же
пояснив, що кошти ним були одержані у 2003
році.

Апеляційний суд
вважає, що укладена між ОСОБА_3. та ОСОБА_2. угода /договір дарування/ є
удаваною угодою, оскільки вона укладена з метою приховати іншу угоду - договір
купівлі-продажу. Укладеною угодою порушуються права позивачки та її малолітніх
дітей.

За таких
обставин апеляційний суд скасовує рішення райсуду як незаконне та задовольняє
позовні вимоги ОСОБА_1.

Керуючись ст.
ст.58, 224 ЦК
України, ст.ст. 303,
304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Богунського райсуду
м.Житомира від 11
липня 2006 року
скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
недійсним договір дарування кв. АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_3та ОСОБА_2та посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5., 20 грудня 2003 року за реєстром
№ 3381 та
зареєстрований Житомирським обласним державним комунальним підприємством по
технічній інвентаризації 13.02.2004р. за реєстраційним номером № 3257176.

Визнати, що 20 грудня 2003 року у
м.Житомирі, між ОСОБА_3та ОСОБА_2було укладено договір купівлі-продажу квартири
№ АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. судовий збір на користь держави по 202 грн. з кожного
та на користь ОСОБА_1. по 37 грн. 50 коп. з кожного
на оплату праці адвоката.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.