У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ)
“Електричні низьковольтні апарати та системи”, третя особа: управління
Пенсійного фонду у Московському районі
м. Харкова про зміну запису у трудовій книжці,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що він працював у ВНДІ “Електроапарат” на посадах виконуючого обов'язки
завідуючого групою і завідуючого групою з 01 листопада 1974 року по 30 грудня
1979 року, займаючись науково-технічною діяльністю. 31 грудня 1979 року був
переведений на посаду керівника бригади і продовжив займатись науково-технічною
діяльністю. З 1980 року в наукових установах були вилучені посади керівників
бригад і впроваджені посади завідувачів
груп, але адміністрація ВНДІ “Електроапарат” не внесла відповідних змін
до його трудової книжки. На посаді керівника групи технологічного відділення
позивач продовжував виконувати ту саму тематику, що й виконував на посаді
завідуючого групою, займаючись науково-технічною діяльністю за
держзамовленнями. У 1986 році він був переведений на посаду наукового
співробітника, а колишня бригада, якою він керував, в наступні роки була
перейменована на групу (сектор). Переходити з 01 січня 1980 року на посаду
завідуючого групою до іншого відділення йому не пропонували, але він би і не
погодився, оскільки це була б інша спеціальність.

Зміна запису в трудовій книжці необхідна позивачеві для приведення у відповідність до фактично виконуваної роботи та
виконання постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 1058 від 24
грудня 1976 року тому ОСОБА_1  просив суд
змінити в трудовій книжці запис посади
керівника бригади на завідуючого групою з 31 грудня 1979 року по 30
вересня 1986 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2006
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17
січня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені рішення суду та ухвалити рішення про задоволення його
позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для їх скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21
листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17
січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова