Справа № 33-Ц-42 2007 р.                               Головуючий
у суді 1 інстанції Деркач H.I.
Категорія 1, 3                                                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року                                                                                                    місто
Рівне

Колегія
суддів Апеляційного суду Рівненської області у складі: Буцяка З.І., Василевича B.C., Гордійчук C.O.

розглянувши
в порядку касаційного провадження у попередньому судо­вому засіданні справу за
касаційною скаргоюОСОБА_1на рі­шення Івано-Франківського міського суду від 29
квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 9
липня 2004 року у справі за позовомОСОБА_1до ВАТ ВТШП "Галичина" про
зміну форму­лювання причин звільнення та внесення відповідних записів у трудову
книжку; визнання недійсним та анулювання наказу про звільнення; стягнення
оплати за час вимушеного простою, індексації заробітної плати та компенсації
втрати ча­стини заробітку у зв"язку із затримкою його виплати, доплати за
роботу в шкі­дливих умовах, вихідної допомоги, середнього заробітку за час
затримки роз­рахунку при звільненні, доплати за збільшення обсягів роботи; про
визнання недійсними положень колективних договорів і відповідних наказів про
надання відпусток без збереження заробітної плати; про відшкодування моральної
шко­ди,

встановила:

В серпні 2003 року
ОСОБА_1звернулася в суд із вказаним вище позо­вом, посилаючись на недотримання
відповідачем стосовно неї норм законодав­ства про працю.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2004 року, за­лишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 липня 2004 року, позов
задоволено частково. З відповідача на користь позивач­ки стягнено 48,28 компенсації
втрати частини заробітної плати у зв"язку із за­тримкою її виплати та 6,11 грн. індексації,
разом - 54,39 грн. У
задоволенні ре­шти позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1ставиться питання про скасу­вання
оскаржуваних судових рішень з підстав неправильного застосування су­дами норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

2

Згідно із ч. 2
ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції пере­віряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або не-достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд
перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 337
ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ух­валено
з додержанням судом норм матеріального та процесуального права, і доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338
ЦПК України підстави для обов'якового скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 331,
332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Апеля­ційного суду
Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_1відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 липня 2004
року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.