Справа 22 ц- 2229                                                            Суддя 1 інстанції Діденко С.О.
Категорія 21                                                                     Доповідач Бугрим Л.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2007 року Апеляційний суд Донецької області у складі

Головуючого Бугрим Л.М. Суддів Зінов"євой А.Г.,

Рецебуринського
Ю.Й. При секретарі Іванові В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у м
Добропілля Донецької області на рішення Добропільського міськрайсуду Донецької області від 9 січня 2007 року постановленного по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у м.
Добропілля  про відшкодуваня моральної
шкоди

Заслухавши доповідь судці Бугрим Л.М., вислухавши
пояснення представника фонду ОСОБА_2., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та профзахворювання
України у м. Добропілля  про відшкодуваня
моральної шкоди

.В обгрунтування позову він посилався на те, що знаходився у трудових
відносинах з ДП „ Добропіллявугілля" 16
травня 2006 року з ним на робочому місці стався нещасний випадок внаслідок чого
його було травмовано.Відповідно до висновку МСЕК від 5 вересня

2006  року у нього з данним нещасним випадком було
встановлено втрату 60% професійної

працездатності. Травма та "її наслідки спричинили моральну шкоду, яку
він просив стягнути

у розмірі 22500
грн.

Рішенням Добропільського міськрайсуду позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. На користь позивача з фонду у
відшкодування моральної шкоди було стягнуто 21 000 грн.

На вказане
рішення суду фондом була подана апеляційна скарга у якій ставиться питання про скасування судового рішення, та постановления нового, яким слід позивачені відмовити в задоволені позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги
фонд посилався на те, що позивач не надав суду
доказів з приводу спричинення моральної шкоди,окрім того, суд не звернув увагу на те,що дія закону, який передбачає  стягнення моральної шкоди на

2007  рік
зупинено., що не давало суду підстав для стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні представник фонду підтримувала доводи апеляційної
скарги у повному обсязі, просила рішеня суду
скасувати та відмовити у позові.

-  2   -

Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутність.
Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду -скасуванню, а
по справі слід прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1. у позові виходячи
з наступного.,

Задовольняючи позовні вимоги, .суд першої інстанції виходив з того , що у зв"язку з нещасним випадком на виробництві у
результаті якої позивач отримав травму та втратив працездатність та враховуючи
те, що позивач . є застрахованою особою , то у нього у відповідності з вимогами ст. 21,28, 34 Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку а виробництві на виробнитцві та профзахворювання,
які спричинили втрату працездатності „ виникло право на відшкодування моральної
шкоди

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки судом не були враховані
та не дана належна оцінка усім обставинам, на які посилався у доводах
відповідач.

Зокрема, заперечуючи проти позову, фонд посилався на те , що п. 22 ст. 71
Закону України „ Про державний бюджет
України на 2007 рік „ була зупинена дія абз 4 статті 1, пдп „
є" п. 1 ч. 1 ст. 21, частини 3 статті 28 та ч. З ст. 34 Закону України „
Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та профзахворювання,
які спричинили втрату працездатності", в частині стягнення моральної шкоди застрахованим та членам
їх сімей, що не було враховано судом у той час як ці обставини мають суттєве
значення для вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що ці
доводи фонду заслуговують на увагу. Дійсно судом першої
інстанції не було враховано те, що пунктом. п. 22 ст. 71 Закону України „ Про Державний бюджет України на 2007 рік було
зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку), підпункту
"є" пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28; частини третьої статті 34; Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності"

У данному випадку зупинення дії вказаних норм
закону на 2007 рік, свідчить про те, що вони не діють , тобто не
можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Враховуючи , що судом першої інстанції при розгляді справи була допущена
помилка у застосувані матеріального закону, апеляційний суд вважає необїхідним
у відповідності з вимогами ст. 309 ч.1 п. 4 ЦПК
України рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди

Керуючись ст ст. 307 ч. 1 п.2 ,309 ч 1 п . 4 , 314 ч.2, 316 ЦПК України
апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювання України у м Добропіллі задовольнити.

Рішення Добропільського міськрайсуду Донецької області від 9 січня 2007
року постановленного
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювання України у м. Добропілля про відшкодуваня моральної шкоди
скасувати

-  3  -

Відмовити ОСОБА_1 у позові до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювання України у м. Добропіллі про
відшкодуваня моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили та може бути оскаржене до   Верховного Суду України  на протязі двох місяців з дня набрання ним
чинності.