СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
05 грудня  2007 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Іваненко Л.В.,
суддів: Євстафіїва О.К., Квача М.О., Скрипки А.А., Хромець Н.С.,
розглянувши цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства
“Черкасибудматеріали” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: орган опіки і
піклування виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси,
Черкаський професійний ліцей переробної промисловості, про визнання такими, що
втратили право користування житловим приміщенням та виселення, стягнення
збитків, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства
“Черкасибудматеріали” на рішення апеляційного суду Черкаської області від 05
в с т а н о в и л а :
у лютому 2003 р. ВАТ
"Черкасибудматеріали" пред'явило позов до ОСОБА_1 і ОСОБА_2, у якому
просило визнати їх такими, що втратили право користування гуртожитком,
АДРЕСА_1, на підставі ст. 71 ЖК України. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим,
що відповідачі з 31.05.2002 р. не проживають у гуртожитку, але зареєстровані у
В серпні 2005 р. ВАТ
"Черкасибудматеріали" пред'явило позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
у якому просило виселити їх з гуртожитку, що розташований АДРЕСА_1, без надання
іншого жилого приміщення, на підставі ст.
і   відшкодувати  йому
Справа № 33ц-кс -847, № рядка статзвіту - 11
Головуючий у першій інстанції - Клочко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції -
Доповідач - Євстафіїв О.К.
Свої вимоги товариство мотивувало тим, що воно на підставі договору, що
укладений між ним і відповідачами 31.05.2002 р., відселило останніх до
гуртожитку, що розташований АДРЕСА_2 Але вони 04.06.2005 р., незважаючи на те,
що спірне приміщення реконструюється під жилий будинок на підставі рішення
Черкаського міськвиконкому від 22.01.2004 р. № 98, самоправно заселилися у
НОМЕР_1 вищевказаного будинку. Внаслідок цього товариство не в змозі закінчити
реконструкцію даного будинку, чим йому спричинено прямі збитки на загальну суму
Справи розглядалися
неодноразово; ухвалою суду від 17.05.2006 р. їх об'єднано в одне провадження.
Рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 17.05.2006 р. позови задоволено частково:
відповідачів виселено АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, з них на
користь позивача стягнуто 8 грн. 50 коп. на відшкодування судових витрат;
позовні вимоги в частині стягнення збитків та визнання відповідачів такими, що
втратили право користування спірним жилим приміщенням залишено без розгляду.

Рішенням апеляційного суду
Черкаської області від 05.07.2006 р. вищевказане рішення місцевого суду
скасовано і постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ВАТ
„Черкасибудматеріали” просить скасувати рішення суду ІІ інстанції і залишити в
силі рішення місцевого суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального й процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Постановляючи рішення про
виселення з гуртожитку ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 без надання іншого жилого
приміщення, місцевий суд виходив з того, що останні самоправно заселилися до
спірного жилого приміщення, що знаходиться у процесі реконструкції. Залишаючи
без розгляду вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право
користування гуртожитком, суд послався на те, що їх неможливо задовільнити у
зв'язку з задоволенням вимог позивача про виселення відповідачів; залишення
інших вимог без розгляду місцевим судом ні у який спосіб не вмотивовано.

Постановляючи оскаржуване
рішення, апеляційний суд виходив з того, що відповідачі з 2002 р. не проживали
у спірному жилому приміщенні з поважної причини - в зв'язку з переселенням їх
на період його реконструкції до гуртожитку Черкаського професійного ліцею
переробної промисловості, що розташований АДРЕСА_2, що дана обставина
унеможливлює визнання їх такими, що втратили право користування гуртожитком, а
також виселення без надання їм іншого жилого приміщення; ВАТ
„Черкасибудматеріали” не надало доказів щодо завдання відповідачами збитків.
Суд апеляційної інстанції встановив, що:

- ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заселилися до гуртожитку, що розташований
АДРЕСА_1, іще до початку його реконструкції (що проводиться згідно з рішенням
Черкаського міськвиконкому від 22.01.2004 р. № 98) у встановленому законом
порядку,

-  з 2002 р. вони не проживали в
даному приміщенні у зв'язку з переселенням на період його реконструкції до
гуртожитку Черкаського професійного ліцею № 21 м. Черкаси (АДРЕСА_2), звідки їх
було виселено наймодавцем (вищезгаданим ліцеєм) у зв'язку з закінченням строку
договору оренди жилого приміщення у цьому гуртожитку,

- вимоги про відшкодування збитків є недоведеними. Ці висновки суду не суперечать
нормам матеріального права, що регламентує спірні правовідносини, і зроблені
без порушень цивільного процесуального законодавства (тобто на підставі
належних та допустимих доказів).

Доводи касаційної скарги не
містять підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Суд ІІ інстанції не встановив
обставин, що є підставою для виселення відповідачів згідно з ст. 116 ЖК УРСР
(п. 44 Примірного положення про гуртожитки, що затверджене постановою Ради
Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986 р.) як таких, що самоправно зайняли спірне
жиле приміщення. Згідно зі ст. 335 ЦПК України, суд
касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень лише
в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів
касаційної  скарги, і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. З
матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається, що при розгляді
справи суд цього висновку дійшов внаслідок порушень норм матеріального або
процесуального права, що призвели до неправильного її вирішення.

Посилання позивача у
касаційній скарзі на те, що законність переселення відповідачів з спірного
приміщення до гуртожитку АДРЕСА_2 встановлено постановою господарського суду
Черкаської області від 22.03.2006 р. по справі за позовом ВАТ
„Черкасибудматеріали” до Черкаської міської ради про скасування рішення ради
від 09.02.2006 р. № 9-95 „Про скасування рішення міськвиконкому від 22 січня
2004 року № 98 „Про дозвіл Відкритому акціонерному товариству
„Черкасибудматеріали” на проведення реконструкції гуртожитку під житловий
будинок АДРЕСА_1”, є хибним з таких причин. З тексту даної постанови не
вбачається, що законність переселення відповідачів з гуртожитку, що
розташований АДРЕСА_1, у гуртожиток, що розташований АДРЕСА_2, була предметом
спору по справі. Тож у даній постанові не встановлено і не могло бути
встановлено вищевказану обставину. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді тільки тих інших справ, у яких беруть участь
ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З копії ж
вищевказаної постанови (а.с. 164-165) вбачається, що відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і не залучалися, і не брали участі у розгляді в
господарському суді Черкаської області даної справи.

Відповідно до п. 23 вищезгаданого
Примірного положення про гуртожитки, при проведенні капітального ремонту
гуртожитку, коли ремонт не може бути проведений без виселення мешканців,
громадянам на час ремонту адміністрацією підприємства, установи, організації
надається жила площа в тому ж або іншому гуртожитку чи інше жиле приміщення.
Після закінчення капітального ремонту зазначеним особам надається жила площа,
яку вони займали раніше.

Таким чином, посилання ВАТ
„Черкасибудматеріали” на те, що договір найму спірного жилого приміщення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 після завершення його реконструкції не може бути
продовжений в силу ст. 107 ЖК УРСР, т.я. того приміщення, що було предметом
договору жилого найму між сторонами, не існує, є юридично неспроможним.

Твердження касатора про те, що
судом апеляційної інстанції порушено норми ст.ст. 11 і 61 ЦПК України,
спростовується матеріалами справи.

Апеляційним судом
Чернігівської області як судом касаційної інстанції не встановлено таких
порушень судом ІІ інстанції норм матеріального права, які призвели б до
неправильного вирішення спору між сторонами.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства “Черкасибудматеріали” відхилити, а рішення апеляційного
суду Черкаської області від 05 липня
2006 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Іваненко
Л.В.

Судді:

Євстафіїв
О.К.

Квач М.О.

Скрипка А.А.

Хромець Н.С.