Справа № 2-3885/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 грудня 2007 року
м.Краснодон              Краснодонський міськрайонний суд Луганської
області  у складі:

головуючого
судді:  Дюбіна В.В.,

при секретарі:  Попової Г.В.,

у відкритому
судовому засіданні, у залі суду м. Краснодона розглянувши цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1до Відділення Виконавчої
дирекції Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області  про стягнення
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він
тривалий час, з 28.04.1968 року по цей час, працював та працює на підприємствах
вугільної промисловості ВАТ «Краснодонвугілля». Позивач працював  у важких та небезпечних умовах праці,
внаслідок чого позивач тяжко захворів на силикоз та іншими захворюваннями.

17.05.2004року, у зв”язку з цими профзахворбваннями позивача МСЕК
м.Луганська встановила стійку втрату працездатності в розмірі 25% безстроково.

Позивач вказує, що дані профзахворювання привели до
важких фізичних і моральних страждань, порушенню нормальних життєвих стосунків
і умов. В родині постійно виникають сварки та непорозуміння, в результаті його стан здоров”я
різко погіршився.

Позивач вказує, що все вищезазначене привило до моральних
страждань, оскільки він відчуває приниження своєї моральної гідності. Винними у
травмуваннях, позивач вважає Відділення Виконавчої дирекції Фонду ССНВ України
в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області , які не
забезпечили  безпечних умов праці
позивачу, тому просить суд стягнути з
Відділення Виконавчої дирекції Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської області
на свою користь  у рахунок
компенсації спричиненої моральної шкоди
440 000грн.

У судовому
засіданні позивач підтримав заявлений позов та дав суду пояснення, аналогічні
викладеним у позові. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник
позивача ОСОБА_2у судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні
вимоги; дав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Вважає,  що зазначені позивачем суми повинні бути
стягнуті з відділення ВД Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та Краснодонському
районі, відповідно до Закон України «Про загальнообов»язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, яке
спричинило втрату професійної працездатності» у редакції 2004 року.

Представник
відділення ВД Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та Краснодонському районі у
судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що на час звернення позивача до
суду та розгляду справи з ВД Фонду ССНВ України складені обов»язки по
відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків, тому  моральну шкоду
позивачу  повинен сплачувати ВАТ
«Краснодонвугілля», як власник джерела підвищеної небезпеки, відповідно з
нормами цивільного Кодексу України.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що потерпілий
ОСОБА_1знаходився у трудових відносинах з ВАТ „Краснодонвугілля”з 28.04.1968
року по цей час , що підтверджує долучена до матеріалах справи копія трудової
книжки.

ВД Фондом ССНВ
України в м. Краснодоні позивачеві була своєчасно виплачена одноразова
компенсація у зв»язку зі стійкою втратою профпрацездатності, та призначені
страхові виплати.

Копії висновків
медичних обстежень позивача та медичних рецептів на отримання ліків, додані до
матеріалів справи, свідчать про те, що позивач неодноразово звертався до
медичних установ з приводу  погіршення
стану здоров»я, проходив обстеження, що унеможливлювало ведення нормального
образу життя. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3таОСОБА_4підтвердили
наявність негативних змін у особистості позивача; пояснили, що  останнім часом він став дратований, млявий,
відчуває слабкість, не може вести нормальне життя, через що у нього проблеми
вдома.

П. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від
31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" вказує, що оскільки питання відшкодування
моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні
строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин
сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає
відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді
правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і
порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії,
якими заподіяно цю шкоду.

Стаття 9 ЗУ "Про охорону праці" дає чітку
відповідь на питання, хто на підставі якого закону повинен провадити
відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його
здоров'я, а  саме  - ВІДШКОДУВАННЯ ШКОДИ, ЗАПОДІЯНОЇ ПРАЦІВНИКОВІ
ВНАСЛІДОК УШКОДЖЕННЯ ЙОГО ЗДОРОВ'Я АБО У РАЗІ СМЕРТІ ПРАЦІВНИКА, ЗДІЙСНЮЄТЬСЯ
ФОНДОМ СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ ВІД НЕЩАСНИХ ВИПАДКІВ ВІДПОВІДНО ДО ЗАКОНУ
УКРАЇНИ "ПРО ЗАГАЛЬНООБОВ'ЯЗКОВЕ ДЕРЖАВНЕ СОЦІАЛЬНЕ СТРАХУВАННЯ ВІД
НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ НА ВИРОБНИЦТВІ ТА ПРОФЕСІЙНОГО ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКІ СПРИЧИНИЛИ
ВТРАТУ ПРАЦЕЗДАТНОСТІ" (1105-14).

Відповідно до п. 4.2 рішення КСУ від 27.01.2004р. -
передбачене статтею 237-1 КЗпП України (322-08) і статтею 1167 Цивільного
кодексу України (435-15) відшкодування моральної шкоди як один зі способів
захисту особистих немайнових прав громадян, що відшкодовується особою, яка
заподіяла шкоду, або власником чи уповноваженим ним органом, НЕ ЗАСТОСОВУЄТЬСЯ ДО
ОСІБ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ОБОВ'ЯЗКОВОМУ СОЦІАЛЬНОМУ СТРАХУВАННЮ ВІДПОВІДНО ДО ЗАКОНУ
(1105-14).

ЗАЗНАЧЕНІ НОРМИ РЕГЛАМЕНТУЮТЬ
ВІДШКОДУВАННЯ МОРАЛЬНОЇ ШКОДИ ВСІМ ІНШИМ ОСОБАМ, ЯКІ НЕ Є СУБ'ЄКТАМИ
СТРАХУВАННЯ ВІД НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ І НА ЯКИХ НЕ ПОШИРЮЄТЬСЯ ДІЯ ЗАКОНУ
(1105-14), В ТОМУ ЧИСЛІ ПРАЦІВНИКАМ, ЩО ВИКОНУЮТЬ РОБОТУ НЕ НА ОСНОВІ ТРУДОВОГО
ДОГОВОРУ (КОНТРАКТУ), А НА ІНШИХ ПІДСТАВАХ.

Позивач є суб'єктом страхування від нещасного випадку і
на нього поширюється дія Закону (1105-14),а
тому відшкодування моральної шкоди провадиться на підставі ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"(далі -
Закон) завданнями страхування від нещасного випадку є …відшкодування  моральної
шкоди  застрахованим.

Відповідно до  ст.
21 Закону  у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний
виплатити грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї
шкоди потерпілому.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону всі види
страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають
на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних випадків за рахунок його коштів.

Ч. 3 ст. 34 Закону встановлює, що сума страхової виплати
за моральну (немайнову) шкоду визначається в судовому порядку. При цьому сума
страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної
плати(МЗП), встановленої на день виплати, незалежно від будь-яких інших
страхових виплат.

23.02.2007року за №717 був принятий Закон
України „ Про внесення змін в закон України” Про загальнообов”язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання”, по якому ВД Фонда ССНВ України, відмінив стягнення моральної
шкоди. Також зупинено стягнення моральної шкоди з ВД Фонда ССНВ України і
п.2ст.71 Закона України „Про державний бюджет України” на 2007рік.

Тому суд дійшов
висновку, що позивачу в позові до відділенні виконавчої дирекції Фонду ССНВ
України про стягнення моральної шкоди у суммі 440000грн.-відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись
ст.10,27,31,60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В позовних
вимогах ОСОБА_1відмовити за необгрунтованістю.

На рішення може
бути подана заява до апеляційного суду Луганської області про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та подана
апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, через Краснодонський міськрайонний суд.

Головуючий:
В.В.Дюбін