Справа №22ц-478/07                                                            Суддя
першої інстанції Батченко О.В.
33                                                 Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційно­го суду Миколаївської області в складі:

головуючого                                                               Козаченка
В.І.,

суддів:                                                               Довжук
Т.С., Галущенка О.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвої Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, представників позивачів ОСОБА_4 й ОСОБА_5,
відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_6,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2006 р.
за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

16 травня 2006 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визначення
порядку користування земельною ділянкою, площею 606 кв. м, закріпленою за
домоволодінням АДРЕСА_1.

Позивачі зазначали, що вони є власниками 2/5 частки вказаного
домоволодіння, а 3/5 частки цього ж домоволодіння належить відповідачу.

Посилаючись на те, що між власниками домоволодіння виникають конфлікти з
при­воду користування спільною земельною ділянкою, позивачі просили визначити
порядок користування вказаною земельною ділянкою за другим варіантом судової
будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Центрального районного суду від 22 грудня 2006 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволені частково. Визначено порядок користування спі­рною
земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників та порядку кори­стування,
що фактично склався між співвласниками домоволодіння. Зокрема:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку загальною площею 306,0 м , в
тому числі, під будівлі - 146,4 м (житлові - 105,7 м ; нежит-лові - 40.7 м2),
під двір та город - 159,6 м2;

ОСОБА_3 -
земельну ділянку загальною площею 230,59 м , в тому числі, під бу­дівлі - 99,74
м2 (житлові - 99,74 м2), під двір та город - 130,85 м2.

Земельну ділянку
площею 69,41 м2 - залишено в загальному користуванні сторін.

Стягнуто з
відповідача на користь позивачів судові витрати в сумі 241 грн. 82 коп.

В решті позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на
неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для
справи, та порушення їх прав землекористувачів і співвласників домоволодіння,
просили рішення суду скасува­ти і ухвалити нове про визначення порядку
користування спірною земельною ділянкою за другим варіантом судової
будівельно-технічної експертизи.

Вислухавши суддю - доповідача та дослідивши надані
сторонами докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлені обставини, які не оспорюються сторонами:

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради
від 24 серпня 1954 р. за домоволодінням АДРЕСА_1 в м. Миколаєві закріплена
земельна ділянка площею 606 кв. м., якою сторони фактично користуються на час
розгляду справи.

Станом на серпень 1974 р. ОСОБА_3 належали 34/100 частини спірного
домоволодіння, ОСОБА_2 - 55/100 частин, а ОСОБА_7 -11/100.

14 серпня 1974 р. рішенням товариського суду 3-ї дільниці ДУ №13
Ленінського ра­йону м. Миколаєва між співвласниками був затверджений умовний
порядок користування земельною ділянкою, закріпленою за вказаним домоволодіння.
Зокрема: в користування ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 198,66 м2, в
тому числі, 127.5 м2 - під садом та городом, 71,16 м2 - під будівлями; ОСОБА_2
- земельну ділянку площею 227.47 м2, в тому числі, 144,69 м2 - під садом та
городом, 82,78 м2 - під будівлями; а ОСОБА_7 - земельну ділянку, площею 46,34
м2, в тому числі, 19,25 м2 - під садом та городом, 27,09 м - під будівлями.
Двір спільного користування становив 133,53 м .

В подальшому, ОСОБА_7 продав свою частку домоволодіння ОСОБА_2,
спадкоємцями якого, в свою чергу, стали позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Згідно
свідоцтва, про право на спадщину за законом від 15 червня 1990 p.,
виданого Державним нотаріусом Першої держаної нотаріальної контори м.
Миколаєва, їм стало на­лежати 66/100 частин спірного домоволодіння в рівних
частках.

Затим, 31 жовтня 1995 р. позивачі отримали свідоцтво про право власності на
2/5 ча­стки зазначеного домоволодіння, виданого на підставі рішення
Центрального райвикон­кому м. Миколаєва від 20 жовтня 1995 р.

Відповідачу, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом,
виданого від 15 грудня 1995 р. Державним нотаріусом Першої держаної
нотаріальної контори м. Миколаєва, належить 3/5 частки спірного домоволодіння.

Зроблені в наступному сторонами перебудови в належних їм частках
домоволодіння пропорційно для кожного з них зменшили земельну ділянку
загального користування (двору) з 133,53 м2 до 69,41 м2.

Суд першої інстанції, в межах заявлених вимог, повно і всебічно дослідив
зазначені обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам і
дійшов вірного ви­сновку що у справах за позовами учасників спільного права
власності на домоволодіння з приводу користування спільною земельною ділянкою,
необхідно враховувати можливість нормального користування будинком і здійснення
догляду за ним, розташування госпо­дарських будівель, споруд, необхідність
зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників,
можливість проходу з вулиці на подвір'я, тощо. При цьому також враховуються
вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Такі висновки місцевого суду відповідають положенням ст. ст. 40, 152, 158
ЗК Укра­їни та роз'ясненням, викладеним у Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 р. "Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ",

За таких вимог земельного законодавства та зазначених
обставин справи, районний суд правильно визначив порядок користування спірною
земельною ділянкою за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи,
виходячи з того, що цей варіант мак­симально наближений до ідеальних часток
співвласників домоволодіння, існуючого ще з 1974 р. порядку користування
земельною ділянкою, відповідає будівельним нормам, за­безпечує можливість
вільного проходу і проїзду на спільне подвір'я. В цьому варіанті вра­ховуються
також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки, розташу­вання
господарських будівель і споруд, забезпечення нормального користування домово­лодінням
і здійснення догляду за ним.

Доводи апеляційної
скарги не спростовують зазначені висновки судової колегії, а тому не можуть
бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Керуючись ст. ст.
307, 308, 313-315 ЦПК України року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 12 грудня 2006 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.