У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                                                            м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Барсукової В.М.,

Берднік І.С.,

Гуменюка В.І.,

Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення грошової
компенсації за частку в спільному майні,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1., звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що 20 листопада 2002 року між ним та відповідачкою розірвано шлюб.
Після розлучення ОСОБА_2 звернулась у суд із позовом про поділ майна, яке було
придбане ними під час шлюбу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців 29 червня 2004 року
визнано право їхньої спільної власності в рівних частках на чотирикімнатну  АДРЕСА_1 та встановлено порядок користування
квартирою.

Посилаючись на те, що з вини відповідачки проживати в одній квартирі
неможливо, позивач на підставі ст. 364 ЦК України просив зобов'язати ОСОБА_2
сплатити йому грошову компенсацію за його частку в квартирі, оскільки
добровільно вирішити це питання неможливо.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 8 лютого 2006 року
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за
його частку в спільному майні в сумі 154 222 грн. та судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 5 квітня 2006 року
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись
на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України, на яку послався суд, задовольняючи
позовні вимоги, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у
спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не
допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається
у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Зазначена норма закону визначає порядок добровільного виділу співвласнику
частки в натурі у спільному майні, однак суд цього не врахував і стягнув
грошову компенсацію з відповідачки поза її волею.

Примусове припинення у співвласника права на частку у спільній власності
передбачається ст. 365 ЦК України.

Проте позов заявлений на підставі ст. 364 ЦК України, а суд з власної
ініціативи не вправі міняти підстави позову.

Крім того, вирішуючи спір, суд не звернув увагу на рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівців від 29 червня 2004 року, за яким встановлено
порядок користування спірною квартирою, кожному виділено по дві кімнати та
визнано рівне право власності на цю квартиру.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного вирішення справи,  постановлені судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду
м. Чернівців від 8 лютого 2006 року  та
ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 5 квітня 2006 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В. Гнатенко

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

І.С.
Берднік

В.І.
Гуменюк

В.Й. Косенко