Справа №2-664/2007 p. РІШЕННЯ
року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого -                                                                                     Чельник
при секретарі -                                                                                    Чернезі
відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування
шкоди, завданої невиконанням своїх обов'язків,-
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди. Вказав, що 21.08.2006 року уклав з відповідачем договір по
справі своєї дружини. Неодноразово приходив до відповідача, цікавився, коли
буде подано позовну заяву до ДП "Капітал-Промінь" ТОВ
"Українська група "Капітал", видано один екземпляр позову на
руки та судову повістку про день слухання справи. Відповідач сказав, що позов
подав, попереднє слухання відбудеться 25.10.2006 року у судді Ковтун Л.М.
Прибувши в призначений час дружина зустрілася з відповідачем, який сказав їй,
що суддя Ковтун захворіла і справу перенесли на 17.11.2006 р. Зустрівши дружину
17.11.06 у Ленінському райсуді відповідач сказав, що помилився, потрібно було
з'явитись 07.11.06, а зараз слухання справи переноситься на 07.12.06. Позивач
вказав, що стурбований його обіцянками та брехнею, звернувся до канцелярії суду
та до помічника судді Ковтун та з'ясував, що позовна заява подана до суду не
була. На письмове звернення до голови Ленінського райсуду з приводу того,
чи подавався позов до суду та чи дійсно хворіла суддя Ковтун, голова суду надав
письмову відповідь про те, що позовна заява ОСОБА_3. у Ленінському
райсуді станом на 01.12.2006 р. не зареєстрована. Крім того, відповідач
повертав сплачений йому гонорар частинами. У зв'язку з цим тяжко переживав, мав
нервовий зрив, загострилися хвороби. Свої моральні страждання позивач оцінює у
розмірі 22 тис. грн., які просить стягнути з відповідача.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали
Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав та пояснив
суду, що дійсно з відповідачем у серпні 2006 року уклав угоду на складання
позову та ведення цивільної справи у суді. Але зразу ж роз'яснив позивачу, що
краще було б звернутися до правоохоронних органів про порушення кримінальної
справи відносно службових осіб ДП "Капітал-Промінь" ТОВ
"Українська група "Капітал", оскільки там дійсно вбачаються
ознаки злочину, а потім, коли буде порушено кримінальну справу, подати
цивільний позов. Це позбавило б позивача від немалих судових витрат. Позивач
погодився, але на це необхідний був деякий час. Приблизно наприкінці жовтня -
на початку листопада позивач звернувся про розірвання угоди та повернення йому
сплачених коштів. Дійсно, у той самий день у нього відсутні були кошти у сумі,
передбаченій угодою, тому кошти були повернуті приблизно у 3-денний строк. Позов
він не готував. Крім того, вказав, що довіреності на подачу позову до суду від
дружини позивача не отримував, тому відповідно позов до суду не міг бути
поданий, а також не мав права на отримання судових повісток для передачі.
Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, представника позивача,
показання свідка, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.08.2006 року між сторонами було
укладено угоду по справі дружини позивача (а.с.6) Як вказали сторони у судовому
засіданні у графі "клієнт" помилково зазначено прізвище ОСОБА_3
замість ОСОБА_1, оскільки прізвище дружини позивача -ОСОБА_3. Дана угода
укладалася по справі ОСОБА_3. з ОСОБА_1. з метою складання позову та ведення
цивільної справи у суді. Проте, зазначеною угодою не вказано, протягом якого
строку повинно бути складено позов до суду. Крім того, дружина позивача -
ОСОБА_3. - не підписувала позовної заяви та не видавала довіреності відповідачу,
яка б підтверджувала його повноваження, а тому за нормами ч.б ст.119 ЦПК
України позов не міг бути поданий до суду особисто відповідачем.
Дані правовідносини регулюються Законом України "Про
адвокатуру" та ЦК України
Відповідно до ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. "Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
(з наступними змінами) передбачено, що відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Тобто обов'язковим критерієм при відшкодуванні моральної шкоди є вина особи,
яка її заподіяла.

Статтею 16 Закону України "Про адвокатуру" передбачено, що за
порушення вимог цього Закону, інших актів законодавства України, що регулюють
діяльність адвокатури, Присяги адвоката України рішенням дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії до адвоката може бути застосовано
дисциплінарне стягнення.

Проте, відповідач у справі ОСОБА_3. до ДП "Капітал-Промінь"
дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії до дисциплінарної
відповідальності не притягувався. Доказів того, що іншим чином встановлена вина
відповідача у заподіянні моральної шкоди позивач суду не надав.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.5 зазначеної постанови
Пленуму Верховного Суду України суду необхідно у кожній справі з'ясовувати
характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди
при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що
визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли
були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Встановлено, що між сторонами було укладено угоду на
виконання певних дій, а саме: відповідач зобов'язувався скласти позовну заяву
та вести справу ОСОБА_3. у суді.

Згідно ст.509 ЦК
України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана
вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За
нормами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення
зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом,
зокрема: 1.припинення    зобов'язання
внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це

встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов
зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Проте, як вбачається з матеріалів справи даною угодою не
передбачено відшкодування моральної шкоди у разі невиконання умов угоди. Зі
слів сторін угоду було розірвано за ініціативою позивача у листопаді 2006 року
та повернуто відповідачем сплачений гонорар у сумі 300 грн.

Суд критично відноситься до показань свідка, оскільки свідок є дружиною
позивача та відповідно зацікавленою особою у справі.

Слід зазначити, що позивач не довів у судовому засіданні, що його дружина
ОСОБА_3. була введена в оману відповідачем стосовно призначення справи до
розгляду, оскільки у судовому засіданні показала, що позовну заяву не
підписувала та довіреності на ведення справи у суді відповідачу не надавала, а
також те, що дружина дійсно з'являлася до Ленінського райсуду 25 жовтня та 17
листопада 2006 року.

Відповідно до ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Частиною 4 даної статті
передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів у судовому засіданні, що з вини відповідача йому та його
дружині спричинена шкода та не доведено причинного зв'язку між шкодою та
бездіяльністю відповідача. Також відшкодування моральної шкоди не передбачено
укладеною між сторонами угодою у разі невиконання її умов.

На підставі викладеного, Закону України "Про адвокатуру",
ст.ст.509, 610, 611, 1167 ЦК
України, керуючись ст.ст.60, 213-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.