УХВАЛА

ЇМ ЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:         .

Головуючого,
судді   Панкова M.B. Суддів   Ісаєва Г.А.

Белинчук
Т.Г. при секретарі   Сафіній Ф.Ф. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за
позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення
перешкод в користуванні будинком за апеляційною скаргою    ОСОБА_1 на заочне рішення
Сімферопольського районного суду АР Крим від   28
липня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1про усунення
перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою, що знаходяться на
АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва на
спадщину належить АДРЕСА_1, але користуватись своєї власністю він не може, так
як відповідач зайняв будинок та земельну ділянку під пасіку, добровільно
звільняти його власність не бажає.

Просить вимоги задовольнити на підставі Закону України "Про
власність" та усунути йому перешкоди в користуванні його власністю шляхом
виселення ОСОБА_1 з будинку та земельної ділянки.

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 28.07.2006 року позов
ОСОБА_2 задоволений. Суд зобов'язав ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні і
розпорядженні ОСОБА_2 АДРЕСА_1шляхом виселення ОСОБА_1 з цього будинку та
звільнення земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення судом матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволені позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та його
представника, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а
рішення скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 і зобов'язуючи ОСОБА_1 усунути
перешкоди ОСОБА_2. у користуванні його власністю, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що ці вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 48 Закону України
„Про власність", ст..
391 ЦК України. Встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину являється власником АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 без законних на то підстав розмістив на земельній
ділянці та в будинку пасіку і не має наміру звільняти їх.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 без
дозволу власника

незаконно зайняв земельну ділянку та будинок, розмістив
пасіку, ніяких договорів про

проживання або користування житлом або земельною ділянкою
сторони не укладали.

Оскільки будинок і земельна ділянка є власністю позивача,
то відповідач повинен

звільнити займану ним власність позивача, оскільки зайняв
її без законних на те підстав.

Справа №22- ц- 874 /2007 року     Головуючий першої

Інстанції____________ Шофаренко Ю.Ф.

Доповідач____________ Панков
М.В.

2

Суд першої інстанції порахував, що відповідач цим створює
для позивача перешкоди в користуванні його власністю, що не заперечували вони
самі в судовому засіданні, а згідно з ч.2 ст. 48 Закону України „Про
власність" власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення не були поєднанні з позбавленням володіння, і відшкодування
завданих збитків.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
вважає їх правильними та обгрунтованими і не знаходить правових підстав для
скасування рішення суду, яке ухвалено судом з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія не погоджується з доводами ОСОБА_1, що відсутня норма закону на
підставі якої він виселений з дому за рішенням суду. Ці доводи суперечать тому,
що ОСОБА_1 не проживаючи у АДРЕСА_1розмістив в ньому та земельній ділянці, яка
йому не належить, пасіку, чим створив власнику цього будинку ОСОБА_2. перешкоди
у користуванні його власністю. Посилання на те, що нібито раніше він з сином
ОСОБА_2. займався бджільництвом, а тому на законних підставах розмістив там
пасіку і в подальшому мав намір придбати цей будинок у ОСОБА_2, а позивач
відмовляється від цього, не приймаються колегією до уваги.

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 12.04.2006 року залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 19.07.2006 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до
укладення договору купівлі-продажу та виконання зобов'язання відмовлено. Таким
чином знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_1 розмістив на чужий
земельній ділянці свою пасіку, перешкоджаючи власнику цього будинку та
земельної ділянки скористатися своїм правом власника, а тому позов ОСОБА_2.
заявлений на підставі вищеназваних норм закону є законним та обґрунтованим.

Довід ОСОБА_1 що суд першої інстанції не вказав норму закону на підставі
якої він виселив ОСОБА_1 з займаного будинку та земельної ділянки,
спростовується рішенням суду згідно якого вбачається, що при задоволені позові
суд керувався ст.. 48 Закону
України „Про власність" ст..
ст.. 391 ЦК України, які і передбачають право власника вимагати
усунення будь-яких порушень з боку інших громадян.

Крім того, колегія вважає за необхідне доповнити резолютивну частину
рішення суду від 28.07.2006
року вказівкою про виселення ОСОБА_1 із зобов'язанням його звільнити
будинок та земельну ділянку від пасіки та іншого майна.

Керуючись ст. ст. 303,
308, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Доповнити резолютивну частину рішення Сімферопольського
районного суду АР Крим від 28
липня 2006 року абзацем слідуючого
змісту: „Виселити ОСОБА_1з зобов'язанням його звільнити АДРЕСА_1 та земельну
ділянку від пасіки та іншого майна".

В інший частині рішення Сімферопольського районного суду АР Крим від 28 липня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду України

протягом двох місяців.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її  проголошення.