У Х В А Л А ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

3 жовтня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути  Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю “Ростока” до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 19 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 р.  ТОВ “Ростока” звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від
24.11.2006 р. позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь                            ТОВ “Ростока” 170000 грн. матеріальної шкоди та судові витрати.

Це рішення суду ОСОБА_1 оскаржив у апеляційному порядку.

Ухвалою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 7.03.2007 р.
апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з наданням скаржнику строку для
усунення недоліків поданої ним скарги, а саме: для сплати судового збору та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Наступною ухвалою судді апеляційного суду від 19.03.2007 р. апеляційну
скаргу визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування ухвали апеляційного суду та передачу питання на розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявникові,
апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1
не усунув недоліків поданої ним апеляційної скарги в установлений судом
строк, а саме: не сплатив судовий збір та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Проте повністю
погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна, виходячи з
наступного.

Залишаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху з підстав несплати судового збору та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суд апеляційної
інстанції залишив поза увагою порушене відповідачем в апеляційній скарзі
клопотання про звільнення його від сплати судового збору (а.с. 156).

Відповідно до змісту ст. 82 ЦПК України, суд,  враховуючи майновий стан сторони, може своєю
ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з
розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про визнання
апеляційної скарги ОСОБА_1 неподаною з підстав несплати судового збору,
оскільки порушене відповідачем клопотання про звільнення його від сплати цього
виду судових витрат залишилось невирішеним.

Відповідно до п. 2 ст. 342 ЦПК України - розглянувши касаційну скаргу на
ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено
порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 336, 342  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2007 року
скасувати, а питання передати на новий розгляд до того ж апеляційного суду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І.  Охрімчук

Ю.Л. Сенін