Справа
№2-1037-2007
Рішення

Іменем України

06
грудня 2007 року                                 Горохівський
районний суд

Волинської
області

в
складі:

головуючого                                                      Ковальчука
В.Д.

при
секретарі                                                     Домбровській
З.П.

за
участю позивача                                            ОСОБА_1

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Горохові справу за позовом ОСОБА_1
про визнання права власності на земельні ділянки та на майновий пай, -

Встановив:

Позивач звернувся з позовом про
визнання права власності на земельну ділянку, яка посвідчена Державним актом на
право приватної власності на землю серії І-ВЛ №006402, виданого 25 березня 2004
року Горохівською районною державною адміністрацією, на земельну частку, яка
посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №017793, виданого
15 липня 1997 року Горохівської районною державною адміністрацією та на
майновий пай, який посвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай
члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)
серії ВЛ №0203857 на суму 4075 гривень, виданого 25 липня 2003 року
Галичанською сільською радою.

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її батько, ОСОБА_2. Після його смерті єдиними спадкоємцем майна за
законом є позивачка, яка фактично є власником спадкового майна, однак не може
розпоряджатися ним, так як в неї відсутні відповідні правовстановлюючі
документи, а тому вона звернулася з даним позовом до суду. Просить позов
задовольнити.

Суд вважає, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Згідно копії свідоцтва про смерть видно,
що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки №241 від 22.05.2007
року, виданої Галичанською сільською радою видно, що позивачка ОСОБА_1
являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_2.
Заповіт ОСОБА_2 в сільській раді не посвідчувався. Спадкоємець вступив у
фактичне володіння майном до шести місяців шляхом обробітку земельних ділянок,
збором врожаю.

Судом встановлено, що позивачка
прийняла спадщину, володіє та користується спадковим майном, однак всіх
необхідних документів не виробила, що позбавляє її можливості розпоряджатися
цим майном, а тому суд позов задовольняє.

Керуючись ст. ст. 10,
60, 212, 215 ЦПК України, ст. 392 ЦК України, суд, -

Вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, яка посвідчена Державним актом на право приватної власності
на землю серії І-ВЛ №006402, виданого 25 березня 2004 року Горохівською
районною державною адміністрацією, на земельну частку, яка посвідчена
сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №017793, виданого 15
липня 1997 року Горохівської районною державною адміністрацією та на майновий
пай, який посвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВЛ
№0203857 на суму 4075 гривень, виданого 25 липня 2003 року Галичанською
сільською радою.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею
294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                     В.Д. Ковальчук