Справа №22ц-312/07р.                                                             Головуючий
в 1 інстанції Лугвіщик А.М.
категорія 21                                                                              Доповідач в апеляційній
інстанції Алєєва Н.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2 9 березня
2007 року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Севастополя в
складі:

головуючого    - Сімоненко В.М.

суддів                           - Алєєвої Н.Г., Володіної Л.В.

при
секретарі  - Соменко С.П.

за участю - представників відповідача, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м.
Севастополі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополя апеляційну
скаргу ВАТ „Муссон"
на рішення місцевого суду Гагарінського району м.Севастополя від 17 листопада
2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Муссон", третя особа Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві в м. Севастополі, про стягнення заборгованості, що утворилась через неправильне
визначення розміру належної йому
допомоги у зв'язку з втратою працездатності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом.

Вимоги мотивував тим, що він працював у відповідача, отримав трудове
каліцтво в серпні 1990 року, 21.12.1990р. визнаний інвалідом 2 групи зі 100%
втрати працездатності і з цього часу отримує
страхові виплати в різних розмірах. Вказуючи, що розмір страхових виплат визначено неправильно, просив
суд стягнути виниклу заборгованість з урахуванням уточнених вимог в сумі
5069 грн 90 коп.

Рішенням суду
позов задоволено, постановлено стягнути з відповідача
на користь позивача 5069,90 грн, на користь інституту судових експертиз
- 610 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення за
мотивами невідповідності рішення суду фактичним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи скарги, колегія вважає, що
остання задоволенню не підлягає.

Згідно з п.21 Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.07.1984р. №690
„Про затвердження Правил відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків", у випадку зміни розміру заробітку
проводиться відповідний перерахунок сум, які виплачуються у відшкодування
шкоди.

Згідно з п.3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини
грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати від 21.02.2001р.
№159, компенсації підлягають соціальні виплати -щомісячна  грошова
сума  в  разі
часткової  або  повної
втрати

2

працездатності, що компенсує відповідну частину
втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

З матеріалів
справи видно, що позивач під час роботи у відповідача
в серпні 1990 року отримав трудове каліцтво, 21 грудня 1990 року лікарняно-трудовою комісією визнаний
інвалідом 2 групи зі 100% втрати працездатності і з цього ж часу
отримував від роботодавця грошову допомогу в різних сумах, а з 1996 року по серпень 2001 року - в розмірі 103 грн; з серпня
2001 року справа передана до Фонду
соціального страхування від нещасних випадків.

З даних ОСОБА_1 в судовому засіданні свідчень, висновку експертизи та наданого експертом в суді пояснення, інших
письмових доказів вбачається, що з урахуванням індексу інфляції та
змін розміру заробітної плати сума
заборгованості станом на 01.11.2006р. склала 3169,32 грн; компенсація за
невчасно виплачені суми за період з
01.01.1998р. по 31.12.2000р. - 1523,61 грн, за період з 01.01.2001р. по
31.07.2001р. (моменту передачі справи в Фонд...) -376,97 грн, а всього
5069,90 грн (а.с 75-79).

Судом з
урахуванням наявних в матеріалах справи доказів правильно визначено розмір заборгованості по виплаті ОСОБА_1 допомоги
у вказаному розмірі.

Доводи відповідача про неправильність визначення вказаних сум не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів щодо спростування вищевказаних документів та розрахунків належних до виплат грошових сум, довідок про заробітну плату
відповідачем не надано.

Колегія приймає також до уваги відмову відповідача оплатити витрати
на проведення експертизи для встановлення належних до виплат сум та погоджується з вирішенням судом спору на підставі наявних
в матеріалах доказів.

Підстав для зміни чи скасування рішення колегія не вбачає, оскільки
воно не суперечить Постанові Ради Міністрів СРСР від З липня 1984р. №690 „Про
затвердження Правил відшкодування підприємствами, установами, організаціями
шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків", „Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати" від 21.02.2001р. №159.

Керуючись ст.307 ЦПК України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ „Муссон" - відхилити.

Рішення місцевого суду Гагарінського району М.Севастополя від 17
листопада 2006р. - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.