Справа №2-1963/2007 р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року                   Галицький
районний суд мЛьвова

в
складі:  головуючого судді-       Шумська Н. Л.

при секретарі-               Бліхарській
Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу
за позовом       ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка
звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 який був
зареєстрований 04 серпня 2001 року (актовий запис № 1513) у міському
відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

В судове засідання сторони не
з"явились, позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності,
оскільки перебуває на шостому місяці вагітності та через погане самопочуття
просила справу розглядати без неї, пояснила,що повністю підтримує позов, та відповідач не
заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання
шлюбу, про що свідчить нотаріально посвідчена заява відповідача, що знаходиться
в матеріалах справи
(а.с.7), оскільки сам на даний час проживає за межами України.

В судове засідання відповідач не
з'явився, йому скеровувалась копія позову , однак письмових пояснень щодо
заперечення чи визнання позову в суд не поступило. Відповідно до поданої
позивачкою заяви відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Тому, суд у
відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів.

З'ясувавши фактичні взаємини
подружжя, дійсні обставини справи, причини позову, права та обов'язки сторін,
дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка і
відповідач 04 серпня 2001 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації
актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції ,про що зроблено
запис № 1513. У шлюбі сторони проживали протягом чотирьох років, з 2003року
періодично проживали окремо, не спілкувались, не вели спільного
господарства.Починаючи з 2004 року остаточно припинили подружнє життя і з цього
часу не підтримують шлюбно- сімейні відносини , оскільки відповідач виїхав
за межі України. Сторони домовились про розірвання шлюбу, подали письмову
заяву, висловивши бажання розірвати шлюб. З наведених підстав суд приходить до висновку про підставність позову.

Враховуючи те, що подальше спільне
життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них суд, у
відповідності до ст. 112 СК України, вважає, що позов слід задовольнити та
розірвати шлюб між сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 179, 215,224 ЦПК України, ст.ст. 105,
110,112 СК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Шлюб
зареєстрований 04 серпня 2001 року у міському відділі реєстрації актів
цивільного стану Львівського міського управління юстиції між ОСОБА_1, 1976р.н.
та ОСОБА_2, 1977р.н.,
актовий запис № 1513- розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу у відділі РАЦСу стягнути з позивачки державне мито в доход
держави в розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян- 17грн.,
звільнивши від сплати відповідача.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів
з дня отримання його копії.