АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 року                                                                                          м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду   Одеської

області в
складі:

головуючого                          Косогор Г.О.

суддів                                Ткачук
О.О. Ісаєвої Н.В.

при секретарі                              Ісаєвої
Ю.С.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Котовського міськрайсуду Одеської області від 19 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про розділ спільного майна,

встановила:

У березні 2004 року
ОСОБА_2звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1про розділ спільного майна.

В обгрунтування
свої вимог позивачка посилалась на те, що з 1989 по 2003
рік вона перебувала у зареєстрові*дому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 У 1990 році від цього
шлюбу народил ас
лодочкаОСОБА_3, яка проживає з позивачкою.

За період шлюбу
на спільні кошти подружжя було придбано майно на загальну суму 19 515 гривень, доля
кожного становить 9 758 гривень.

На час
розірвання шлюбу подружжя проживало у домоволодінні батьків ОСОБА_1 у АДРЕСА_1. Усе майно
позивачки, у тому числі і її особисті речі, які незаконно утримував відповідач,
залишились у домі. Крім того, за твердженням ОСОБА_2, за свої кошти вони з
відповідачем провели газ, телефон, опалення загалом на суму 3 150 гривень.

У своєму позові
позивачка просила суд стягнути на її користь 4 860 гривень -компенсацію
вартості спільного майна, яке підлягає розділу; 1 660 гривень -
компенсацію вартості особистих речей; 4
039 гривень - 50% вартості
робіт з проведення газопроводу, опалення, встановлення телефону.

У судовому
засіданні ОСОБА_4 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням
Котовського міськрайсуду Одеської області від 19 грудня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_2були задоволені частково.

На дане рішення
принесена апеляційна скарга ОСОБА_1, в якої ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2у
позові.

Справа №22ц-1657/2007
р.           Головуючий 1 - ої інстанції

Єщенко О.В.

Доповідач: Ткачук О.О.

2

Заслухавши
доповідача,- яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність
та обгрунтованність рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду
першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Згідно ст.. 60 Сімейного
кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст..70
Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Суд першої
інстанції вірно встановив, посилаючись на показання свідків, що до майна,
придбаного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період спільного проживання та підлягаючого
розподілу, необхідно віднести спальний гарнітур та телевізор загальною вартістю
2 300 гривень,
та вірно стягнув на користь ОСОБА_2з ОСОБА_11/4 їх вартості - 1 150 гривень.

Посилання в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що у суду першої інстанції не було правових
підстав для стягнення з нього 1А вартості робіт з підключення до газопостачання
будинку, де мешкало подружжя, не береться судовою колегією до уваги, оскільки
наданими ОСОБА_2 копіями прибуткових касових ордерів, копією сміти на
підключення до газопостачання, заявою про підключення до газопостачання
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
підтверджується, що позивачка та відповідач за власні кошти здійснили
газифікацію будинку, витративши на це 2
214, 76 гривень. Суд вірно вказав у своєму рішенні, що 1/4 від цієї
суми - 1 064, 74 гривень,
підлягала стягненню на користь позивачки ОСОБА_2

Інших доводів,
маючих правове значення, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не навів.

Суд перевірив усі докази, які
навела позивачка у підтвердження своїх вимог, а відповідач - у підтвердження
своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені
судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив вірний висновок про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_2

Таким чином,
судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених
вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам,
постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308,
313-315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Котовського міськрайсуду Одеської області від 19 грудня 2006
року -залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двох
місяців з дня проголошення до
Верховного Суду України.