Справа
№ 2-2807
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

01 серпня 2007 року                                                         Ялтинський
міський суд  Криму

У складі
головуючого судді : Бондаренко
Г.М.

при секретарі: Муравської  О.С.

за
участю адвокатів : ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі  Ялтинського міського суду цивільну
справу за позовом   ОСОБА_3  до ОСОБА_4
про стягнення   суми ,

В
С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3
звернулася до  суду з позовом до  ОСОБА_4, у якому просить  суд
стягнути на її користь
вартість  квартири АДРЕСА_1,  у сумі
595 900  гривень .

Позовні
вимоги мотивує тим, що  у 1994 році  її
чоловік  придбав квартиру АДРЕСА_1
у ОСОБА_4, згідно укладеного
договіру   купівлі- продажи
.Після  смерті    спадкоємицею  квартири залишилася  позивачка . ОСОБА_4   прожила у
квартирі позивачки  протягом 9
років. Тому, що договір
купівлі-продажу  квартири  від 23 липня 1994 року визнаний  недійсним
рішенням Апеляційного суду  АР
Крим , просить  суд   стягнути
на її користь  суму  595 900 гривень які   ОСОБА_5
передав   ОСОБА_4, коли
придбав    квартиру  .

Представник позивачки у судовому
засіданні  просив позов задовольнити  в повному обсязі . Пояснив, що з  ОСОБА_5
знайома  з 1992 року ,  знала , що він укладав договір
купівлі-продажу з ОСОБА_4 , однак при передачі
грошей ОСОБА_4 не була присутня .

Відповідачка у
судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що ОСОБА_5 пропонував  їй оформити
договір довічного втримування , однак ввів її  до
омани, пообіцяв їй  здійснювати
за  нею і за її внучкою догляд ,  та
уклав з нею договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Після укладання договіру  відповідач
відмовився  виконувати
обіцяні  обов'язки. У  зв'язку з
чим  нею була подана позовна
заява  до
суду , і згідно рішення  судової
палати  по цивільним  справам Апеляційного суду  АР Крим
від 14  травня 2007 року , її
позов був  задоволений і  визнаний недійсним договір
купівлі-продажу  квартири    АДРЕСА_1, ув'язнений    23
липня 1994 року  між  нею і
ОСОБА_5. Також пояснила, що
коштів  від  ОСОБА_5 вона
при заключенні   договіра  купівлі-продажу  квартири
не отримувала .

Представник
відповідачки у судовому засіданні просив у задоволенні  позову
відмовити .Пояснив, що
ОСОБА_5  ввів до  оману
ОСОБА_4 ,   допомогу їй та  її внучці не оказував , у зв'язку  з
чим  ОСОБА_4 зверталася до суду і
договір купівлі-продажу був  визнаний
недійсним . Крім того  Апеляційний  суд
при винесенні рішення  від 14  травня 2007
року пройшов до висновку , що
ОСОБА_4  гроші від ОСОБА_3 не
одержувала та  ОСОБА_4  була
введена до  оману ОСОБА_5..

Суд вислухавши
сторони ,  свідків , вивчивши матеріали
справи ,   приходить   до висновку, що в задоволенні позову  варто відмовити по наступних підставах .

Судом встановлено
, що 23 червня 1994 року  між ОСОБА_4
та     ОСОБА_5.  був укладений договір купівлі-продажи   квартири АДРЕСА_1 , згідно якого у власність
останнього  перейшла  вищевказана
квартира .

Зазначений  договір був
зареєстрований у БТІ  м. Ялти  25
липня 1994 року.

Відповідачка і її представник у судовому
засіданні   пояснювали  ту обставину , що   ОСОБА_5
взяв на  себе  певні
зобов'язання   по наданню  ОСОБА_4
і її внучці    матеріальної і
іншої допомоги .

Згідно  свідоцтва про смерть ОСОБА_5  помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В травне
2003 року  ОСОБА_4 звернулася  до суду
з позовом  до ОСОБА_5 про
визнання  договіру  купівлі-продажу  квартири АДРЕСА_1  недійсним .
Після  смерті  ОСОБА_5
відповідачем  по справі  була
притягнута  ОСОБА_3.

У судовому  засіданні ОСОБА_4  пояснила, що
договір купівлі-продажу    вона  уклала
внаслідок  помилки  що до характеру правочину , оскільки  укладаючи
договір і передаючи
відповідачу  у власність  квартиру , вона сподівалася  одержувати
від нього матеріальну  і
моральну   допомогу   для
себе  і  своєї
онучки , узятих на себе
забов'язань  ОСОБА_5  жодного дня не  виконував , та грошей  від продажі квартири вона не одержувала .
Проте  що між  ними
був укладений  договір  купівлі-продажу , а не довічного
утримання    вона  дізналась
через декілька  років .

Рішенням  Ялтинського
міського  суду АР Крим  від 05
лютого 2007 року , у позові
ОСОБА_4 було  відмовлено .( а.с.
27-28)

Однак  рішенням
судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду АР Крим ,
рішення Ялтинського міського суду
було  відмінено, та
постановлено   рішення , яким  позовна
заява  ОСОБА_4 задоволена  та
визнанний недійним  договір  купівлі-продажу  квартири
АДРЕСА_1 , укладений    23 липня
1994 року  між ОСОБА_4  та ОСОБА_5. ( а.с. 29)

Суд при
винесенні  рішення   вчитує також пояснення  свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,  які
пояснили, що   ОСОБА_4  ніколи продавати квартиру не  мала бажання , гроші  від ОСОБА_5 не  отримувала , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ніколи   ніякої допомоги ОСОБА_4 не оказували  .

Суд при винесенні  рішення
вчитує , що  позивачкою  у судовому
засіданні  не  були додані доказі у підтвердження  того, що
ОСОБА_4  получала  кошті
за   квартиру  АДРЕСА_1,
та  вважає, що у задоволенні
позову  слід відмовити .

На
підставі викладеного та керуючись  ст.
1166, 1167  ГК України , ст. ст.
10,60,212-215 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення  595.900 гривень, - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3  на користь держави  судовій збір
у розмірі  5 . 959 гривень , та
витрати  на інформаційне-технічне
забезпечення у розмірі 30 грвиень .

Рішення може бути
оскаржена в апеляційному порядку через Ялтинський міський суд  АРК у порядку встановленому ст. ст. 294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ