№22ц-299/07                                                     Суддя
першої інстанції Павлова
Категория 29                                         Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого                                                                               Козаченка
В.І.,

судців:                                                                             Базовкіної
Т.М., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Цвєтковій Ю.В.,

за участю:
представника позивача та третьої особи -
Задирака Л.Л., відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2.,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою представника закритого
акціонерного товариства Миколаївській суднобудівний завод "Наваль"
(далі - ЗАТ МСЗ
"Наваль")

на рішення
Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2006
р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю
"Чорноморсоцсфера" (далі -
ТОВ "Чорноморсоцсфера"), третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги, ЗАТ МСЗ "Наваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
проживання в гуртожитку та виселення з нього,

ВСТАНОВИЛА:

13 серпня 2006 р. ТОВ
"Чорноморсоцсфера" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про
виселення з кімнати НОМЕР_1
гуртожитку, який розміщений в будинку АДРЕСА_1 та
стягнення заборгованості за проживання в ньому. 07 листопада 2006
р. до цього позову приєдналось ЗАТ МСЗ "Наваль", як третя особа,
яка заявляє самостійні вимоги.

Позивачі на
обгрунтування своїх вимог вказували, що відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого 13
грудня 2004 р.
виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, ЗАТ МСЗ "Наваль" є
власником указаного гуртожитку. Водночас, ТОВ "Чорноморсоцсфера"
орендує вказаний гуртожиток, на підставі договору оренди від 01 вересня 2002 р.

01 березня 2003
р. з відповідачкою був укладений договір найму вказаної кімнати в
гуртожитку строком на один рік.

У зв'язку з тим,
що строк дії договору найму закінчився, а відповідачка в трудових відносинах з
власником та орендарем гуртожитку не перебуває, позивачі просили суд виселити
її, разом з неповнолітнім сином, зі спірної кімнати гуртожитку, без надання
іншого жилого приміщення, стягнувши з неї 1549
грн. 64 коп.
заборгованості за проживання в гуртожитку, яка утворилась станом на 01 липня 2006 р.

Рішенням
Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2006
р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник третьої особи ЗАТ МСЗ "Наваль" просить вказане
рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовів ТОВ
"Чорноморсоцсфера" й ЗАТ МСЗ "Наваль".

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не піддягає задоволенню з наступних
підстав.

2

Суд першої
інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказами й дійшов
правильного висновку, що згідно ст. 132
ЖК України та Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 03
червня 1986 року
(далі - Положення),
виселенню з гуртожитків без надання іншого жилого приміщення підлягають
тимчасові працівники, а також працівники, які були поселені до гуртожиток у
зв'язку з роботою, але звільнились за власним бажанням без поважних причин.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідачка працювала на ДАХК "ЧСЗ" (юридична
особа яка передала до статутного фонду ЗАТ "Наваль", а потім - ЗАТ МСЗ
"Наваль" приміщення вказаного гуртожитку) з 18 грудня 1987 р. по 27 липня 2001 p., коли
була звільнена з робота з поважної причини - у зв'язку з доглядом за дитиною, до досягнення нею 14 років.

Кімната в
гуртожитку була надана відповідачці в 1990
році. А 01 березня 2003 р. договір найму
був лише переукладений з новим власником житла.

Згідно
свідоцтва, виданого ОСОБА_1 14
грудня 1995 р.
органами соціального захисту, вона є одинокою матір'ю.

Встановивши такі
обставини, районний суд обґрунтовано відмовив у виселенні відповідачки з
гуртожитку без надання їй іншого житлового приміщення.

Також вірно
відмовив місцевий суд і в задоволенні вимог про стягнення з відповідачки
заборгованості за проживання в гуртожитку через наступне:

·
відповідачка з неповнолітнім сином займають відокремлену
кімнату в гуртожитку;

·
за період з 01
липня 2005 р. по 01 липня 2006р.
вона внесла плату за проживання в гуртожитку в сумі 1250 грн.;

·
указаний розмір внесеної позивачкою плати відповідає
тарифам, встановленим відповідно до п. 38
названого Положення для населення (осіб, які займають відокремлені
приміщення) розпорядженням голови Миколаївської обласної державної
адміністрації від 11 квітня 2002 р. "Про
встановлення граничних розмірів квартирної плати та плати за утримання будинків
і прибудинкових територій" та рішенням Миколаївського міськвиконкому від 28 жовтня 2005 р. "Про
встановлення граничного розміру за послуги з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій".

Оскільки рішення
суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права то підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,
308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ЗАТ МСЗ "Наваль" відхилити, а рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 12
грудня 2006 р. - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:
підпис

Судді:                     підписи

В.І.Козаченко

Згідно з
оригіналом: суддя апеляційного суду Миколаївської області