справа №2-1466/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007
року                       Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі:                   головуючого -                           судді Пушкарчук В.П.

при
секретарі -                                     Харлампович
А.П.

з участю
позивача -                                             ОСОБА_1.

відповідача                                            ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток із майна, що є у спільній сумісній
власності та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про виділ часток із
майна, що є у спільній сумісній власності та визнання права власності на
спадкове майно, що складається з Уі частини квартири № АДРЕСА_1 в м.Луцьку.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказана квартира належить на праві спільної
сумісної власності їй та її чоловіку ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спадкоємцями його частки у спірній квартирі є вона та їх донька ОСОБА_2., яка
на спадщину не претендує, про що подала в 6-ти місячний термін заяву до
нотаріальної контори в якій відмовилась від прийняття спадщини. Інших
спадкоємців немає.

Однак при зверненні в нотаріальну контору їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки частки в праві спільної сумісної
власності не визначені. А тому просить суд виділити частки у спільній сумісній
власності, визнати, що кожному із співвласників належить по 1/2 частини
квартири та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме 54 частини
квартири №АДРЕСА_1в м.Луцьку після смерті чоловіка ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просила суд
встановити, що кожному із співвласників квартири №АДРЕСА_1 в м.Луцьку належало
по 1/2  частині та визнати за нею право
власності на спадкове майно, а саме 1/2
частину даної квартири після смерті її чоловіка ОСОБА_3.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. позовні вимоги визнала просила їх
задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши представлені по
справі докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Згідно ст.355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст.356 ЦК
України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

Як вбачається з п.224 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції
України від 03.03.2004 року №283/8882, нотаріус може видати свідоцтво про право
на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної
сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у
спільному майні.

Відповідно до ст.1261 ЦК
України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його
смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 ЦК
України не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК
України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини
на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги

Відповідно до
ч.1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є

нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В судовому
засіданні встановлено, що квартира №АДРЕСА_1 в м. Луцьку  належить
на  праві  спільної
сумісної  власності  ОСОБА_1
та  ОСОБА_3.,   що стверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 05 січня 1998 року (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про одруження виданого 26.11.1950р. серії НОМЕР_2 ОСОБА_3
є чоловіком ОСОБА_1.с.11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 23 серпня 1975 року серії НОМЕР_3
ОСОБА_2 23.08.1975р. уклала шлюб з ОСОБА_4. після чого їй присвоєно призвище
ОСОБА_4 (а.с.13).

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що
виходячи з наступного розміру ідеальних часток співвласників, частка кожного у
спільній сумісній власності -квартири №АДРЕСА_1в м.Луцьку становить 1/2
частини, а тому за ОСОБА_1. слід визнати право власності на спадкове майно, а
саме -1/2 частини квартири №АДРЕСА_1 в м. Луцьку після смерті чоловіка
ОСОБА_3., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, оскількиОСОБА_4., як спадкоємець за законом
першої черги, відмовилася від частки у спадщині, яку вона мала право прийняти,
а інших спадкоємців першої черги немає.

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Встановити правовий режим спільної сумісної власності квартири №АДРЕСА_1в
м. Луцьку, виходячи з наступного розміру ідеальних часток співвласників :

·  1/2
частини квартири №АДРЕСА_1в м. Луцьку належить ОСОБА_3, яка помер ІНФОРМАЦІЯ_1;

·
1/2 частини квартири №АДРЕСА_1в м. Луцьку належить
ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, саме - по 1/2 частини
квартири №АДРЕСА_1 в м. Луцьку, після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі через Луцький міськрайонний суд протягом
десяти днів після проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.