У х в а л а

іменем
україни

5 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого           Патрюка М.В.,

суддів:                    Пшонки М.П.,                        Берднік І.С.,

Костенка А.В.,                       Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом житлово-будівельного кооперативу (далі - ЖБК)
“Суднобудівник-18” до ОСОБА_1, третя особа - Деснянська районна у м. Києві
державна адміністрація, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та
знесення гаражу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 13 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ЖБК “Суднобудівник-18” звернувся до суду з позовом, в
якому просив усунути перешкоди у здійсненні права землекористування та
зобов'язати відповідача розібрати гараж, розташований на при будинковій
території АДРЕСА_1та повернути земельну ділянку під вказаним гаражем.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня           2006 року в задоволенні позову ЖБК
“Суднобудівник-18” відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2007 року скасовано
рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня           2006 року й ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 розібрати гараж,
розташований на при будинковій території АДРЕСА_1У позові про повернення
земельної ділянки під гаражем відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення апеляційного
суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд виходив із того, що згідно встановлених меж земельної ділянки,
яка надана в постійне користування ЖБК “Суднобудівник-18”, гараж відповідача знаходиться
на цій території, тому відповідно до ст. 152 ЗК України зобов'язано ОСОБА_1
розібрати гараж, розташований на при будинковій території АДРЕСА_1

Проте цей висновок суперечить вимогам закону й матеріалам справи.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2

Згідно розпорядження Представника Президента України від 29 жовтня 1993
року “Про надання дозволу на встановлення металевих гаражів інвалідам за місцем
проживання у Ватутінському районі м. Києва” відповідачу було дозволено як
інваліду Афганістану 2 групи з порушенням опорно-рухомого апарату, що має
автомобіль ЗАЗ з ручним управлінням, встановити збірно-розбірний гараж біля
будинку за місцем проживання (а. с. 33).

Відповідно до ст. 9 Земельного Кодексу України розпорядження землями
територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності
у власність громадян, надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності, а також прийняття рішення щодо звільнення самовільно
зайнятих земельних ділянок належить до повноважень Київської міської ради у
галузі земельних відносин.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в позові, оскільки ЖБК “Суднобудівник-18” не надав суду жодного
документу в порушення його прав, зважаючи на те, що є відповідне розпорядження
і відповідачу в законному порядку було дозволено встановити гараж, земля
належить не позивачу, а є власністю територіальної громади.

Оскільки рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, то рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення районного суду - залишенню без
змін.

Керуючись ст. 336, 339, 344,
345  ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2007 року скасувати, а
рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року - залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.П. Пшонка    І.С. Берднік   А.В.Костенко   Ю.В. Прокопчук