Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2007 року                                                                             м.Балаклія

Балаклійський
районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Гуцала М.І., при
секретарі Паточка А.М., розглянувши у попередньому відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання дійсним
договору купівлі-продажу житлового будинку №АДРЕСА_1, укладеного між сторонами
20.02.2007р, та визнання права власності на нього.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала.
Мотивуючи вимоги . позивач зазначила, що договір купівлі-продажу будинку був
оформлений лише в письмовій формі, а не в нотаріальній конторі, що позбавляє її
можливості зареєструвати своє право власності без підтвердження такого договору
в судовому порядку. В спірному будинку з 1954 року мешкала її тітка, ОСОБА_3,
яка вважала себе фактичним власником житла та залишила після своєї смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіт на її користь. При оформленні спадщини виявилось, що
будинок залишився зареєстрованим за відповідачем, тому був укладений договір
купівлі-продажу. Через відмову відповідача нотаріально посвідчити угоду
купівлі-продажу будинку змушена звернутися до суду, оскільки дотрималася всіх
істотних умов договору.

Відповідач судовому засіданні позов визнала повністю,
оскільки дійсно продала вищезазначений будинок відповідачу. Продаж здійснила за
незначну суму, бо фактично будинком з 1954 року користувалася рідна тітка
позивача, після смерті якої є заповіт на користь позивача. Не заперечує проти
задоволення позову у попередньому судовому засіданні.

Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України при визнанні
відповідачем позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову, якщо це
не протирічить закону та не порушує прав, інтересів інших осіб.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог.

Матеріалами справи встановлено, що за відповідачем
зареєстроване право власності на житловий будинок №АДРЕСА_1, згідно свідоцтва
про право на спадщину від 3.02.1960р.

Згідно ст. 220 ЦК
України договір може бути визнаний дійсним в разі, коли сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється
від його нотаріального посвідчення.

Договором  купівлі-продажу  від
20.02.2007р.,  оригінал якого  знаходиться
в . матеріалах  справи,  підтверджується наявність між сторонами
домовленості  по  всім істотним умовам куплі-продажу спірного
майна. Зазначені фактичні обставини визнані
сторонами. Крім цього, суд враховує обставини, які передували укладенню
угоди купівлі-продажу майна.

Ст. 328 ЦК
України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Визнаючи правочин купівлі-продажу
спірного будинку між сторонами дійсним, суд констатує перехід права власності
на цей будинок до позивача.

Таким чином, визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 220, 328 ЦК України,
керуючись ст. ст. 130, 174 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку №
АДРЕСА_1 Балаклійського району Харківської області, укладеного 20.02.2007р. між
ДУБ Таїсією Олексіївною, як продавцем, та ОСОБА_1, як покупцем, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1
Балаклійського району Харківської області.

Рішення  може   бути
оскаржене  до   Харківського   апеляційного   суду
через

Балаклійський районний суд шляхом подачі в 10-денний термін з дня
проголошення

рішення заяви на апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів

апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295

ЦПК
України.