Справа № 22ц-375/07                                    Головуючий
Категорія - 26                                                            Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем
України

24  квітня  2007
року.
Колегія  суддів  судової
палати  у  цивільних
справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.,

суддів -
Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при секретарі - Савчук О.В. розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про
визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування та за
зустрічним позовом ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині за
апеляційною скаргою відповідача за первісним позовом ОСОБА_2. на
рішення Ковельського міськрайонного суду від 8 лютого 2007
року.

Особи, які беруть участь у справі:
позивачка за первісним позовом, відповідачка за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

відповідач за первісним
позовом,  позивач за
зустрічним  позовом - ОСОБА_2, представник
цієї особи - ОСОБА_3.

Колегія суддів

встановила:

Рішенням
Ковельського міськрайонного суду від 8
лютого 2007 року
первісний позов задоволено. Постановлено визнати ОСОБА_1. власником 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1. В
зустрічному позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2. просить
скасувати це рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити його
зустрічний позов і відмовити в первісному позові, посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_2.,
який з 1999 року є
інвалідом, проживав у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1року, у спірній
квартирі, однак не

2

перебував з нею в зареєстрованому
шлюбі, а тому не є її вдівцем. Під час спільного проживання вони приватизували
вказану квартиру. Ще за життя ОСОБА_4. склала заповіт на користь ОСОБА_1., яка
в зв'язку з цим є власником спадкового майна.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Встановлені
судом першої інстанції і наведені вище обставини справи апелянтом не
оспорюються, а суть його вимог зводиться до того, що він як вдівець померлої
ОСОБА_4. і непрацездатна особа має право на обов'язкову частку у спадщині на
підставі ст. 1241 ЦК України.

Однак такі вимоги є безпідставними.

Відповідно до ч.
ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного
кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю
жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та
обов'язків подружжя.

За змістом ч. 1 ст. 1241 ЦК України право на
обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту має вдова
(вдівець), тобто той з подружжя, хто пережив іншого.

Оскільки ОСОБА_2. не
перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4., він не є її вдівцем, а відтак не
має права на обов'язкову частку у належному їй майні, що залишилося після її
смерті.

Виходячи з
викладеного, давши вірну оцінку обставинам справи, суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Також судом
вірно на підставі ч. 1 ст. 1235 ЦК України
задоволено первісний позов і визнано за ОСОБА_1. право власності на спадкове
майно, яке їй заповіла ОСОБА_4. (а. с. 10).
Заперечень стосовно вирішення спору в цій частині в апеляційній скарзі не
наведено.

Оскаржуване
рішення постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303,
307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відповідача за первісним позовом ОСОБА_2. відхилити,
а рішення Ковельського міськрайонного суду від 8 лютого 2007
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.