СПРАВА №2-2802007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО березня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді: Жмуд Н.М. за
участі секретаря судових засідань Клименко
О.В., представника відповідача -
адвоката - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2007
року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на
те, що 07 листопада
2005 року
вона звернулася до приватного стоматолога ОСОБА_2., за медичною допомогою у
вигляді зняття зубних протезів в зв'язку з тим, що відчувала біль та мала алергію.
При наданні їй медичної допомоги, відповідач по справі, при знятті верхнього та
нижнього зубних протезів, не застосував знеболююче, та при знятті верхнього
зубного протезу, наніс їй гематому на піднебінні та допустив перекіс сусіднього
протезу, в результаті чого, сусідній зубний протез було деформовано, що
спричиняло їй фізичного болю. В зв'язку з діями відповідача, вона змушена була
знімати деформований протез і видаляти третій зуб, що призвело до додаткових
страждань та спричинило матеріальних збитків.

Виходячи з
викладеного, позивач прохає суд, стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 2000 грн., а також
просила відстрочити сплату державного мита до постановления рішення, оскільки вона є інвалідом
другої групи, та стягнути його з відповідача.

У судовому
засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач проти
позову заперечував, посилаючись на те, що при наданні медичної допомоги
позивачу по справі, 07 листопада
2005 року, ні
яких тілесних ушкоджень він їй не спричинив, а надав, як він вважає,
кваліфіковану медичну допомогу.

Представник
відповідача - ОСОБА_3.,
підтримав відповідача та вказав, що позивачем не доведено наявність шкоди,
завданої їй саме відповідачем по справі, протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника
відповідача - адвоката
ОСОБА_3., суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому
засіданні встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач
звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування їй
моральної шкоди, оскільки вважає, що саме діями відповідача, їй було спричинено
тілесні ушкодження, що призвели до її моральних страждань, тому позивач вважає,
що відповідач повинен їй відшкодувати моральну шкоду, оскільки такий його
обов»язок передбачений статтею 1168
Цивільного Кодексу України.

2

Судом
встановлено, що дійсно, 07
листопада 2005 року,
позивачка ОСОБА_1., звернулася до приватного стоматолога ОСОБА_2.. - відповідача по
справі, за наданням їй медичної допомоги у вигляді зняття зубних протезів, що
підтвердив сам відповідач по справі.

Згідно до
Ліцензії Міністерства охорони здоров»я України Серія НОМЕР_2від 20 липня 2004 року (а.с.№31 ), вбачається, що,
відповідач по справі має відповідний дозвіл на медичну практику у вигляді
ортопедичної стоматології, зареєстрований як платник єдиного податку, що
підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку Серія НОМЕР_1від 01 січня 2007 року (а.с.№32) і
зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_3(а.с. № 33).

Відповідно до
Акту судово-медичного обстеження №679
(а.с. № 15), вбачається,
що у позивача мали місце ушкодження у вигляді садни на слизистій оболонці
правої щоки, що за ступенем тяжкості віднесено до легких тілесних ушкоджень.

Однак, у
судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження факти, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги про спричинення їй тілесних ушкоджень саме,
діями відповідача по справі -
ОСОБА_2..

У судовому
засіданні, позивач вказала, що до того часу, а саме, до 07 листопада 2005 року, як вона
звернулася до відповідача по справі за наданням їй відповідної медичної
допомоги, вона зверталася до інших лікарів. Так позивач вказала, що у грудні 2004 року, вона
звернулася до обласної стоматологічної поліклініки міста Харків, оскільки мала
пухлину над третім верхнім зубом з ліва, у неї потріскався язик та почалося
висипання у ротовій порожнині. Після обласної поліклініки, вона звернулася до
завідуючої стоматологічним відділенням у міській лікарні міста Лозова
Харківської області - ОСОБА_4.
З лютого по квітень 2005
року, перебувала на території Російської Федерації, де також зверталася до
відповідних фахівців за наданням їй медичної допомоги.

У травні 2005 року позивач
звернулася до залізнодорожньої поліклініки міста Лозова Харківської області за
наданням їй медичної допомоги з протезування зубів, де як зазначає позивач, їй
з пиляли емалеве покриття з 3
зубів з верху та 5 з низу з
усіх сторін ротової порожнини. Позивач вказала, що до жовтня місяця 2005 року, вона
ходила без зубних протезів. Оскільки продовжувала лікувати наявні в неї захворювання.
У жовтні місяці, вона через свою знайому, познайомилася з жінкою, яку їй
назвали як ОСОБА_5 (а.с.№75-76) та представили як зубного техніка, який надає
медичну допомогу з протезування зубів у домашніх умовах, використовуючи власні
медичні інструменти та препарати. Позивач вказала, що вона домовилася з цією
ОСОБА_5, про день коли вона прийде до позивачки додому та надасть відповідну
медичну допомогу з протезування зубів. І дійсно, дана ОСОБА_5, прийшла до
позивачки додому з власною бормашиною, запиляла їй один зуб, зняла відповідні
зліпки на виготовлення зубних протезів. Через деякий час, ця ж ОСОБА_5, у
позивачки в дома, поставила їй зубні протези та повідомила, що можливо вона
буде відчувати певний фізичний біль на протязі певного строку. Позивач вказала,
що в той термін про який її попереджала її знайома ОСОБА_5, біль не проходив, і
вона зателефонувала їй для того, щоб остання приїхала і зняла ці зубні про
тези, оскільки біль був нестерпним, але на вказану дату, ОСОБА_5 не з»явилася.
Позивач вказала, що в тім що вона відчувала фізичну біль з поставлених їй її
знайомою ОСОБА_5 зубних протезів, остання також винна. Оскільки, не приїздила
на ту дати коли вони домовилися їх зняти, однак претензій до ОСОБА_5вона не
має, оскільки остання, повернула їй 23 частини від вартості виготовлених
зубних протезів. Позивач вказала, що хоча дана її знайома ОСОБА_5 також винна у
спричинені їй моральних страждань, однак, вона до неї претензій пред»являти не
буде і не бажає щоб її викликали у судове засідання, бо ця ОСОБА_5 надає
стоматологічну допомогу на дому, а тому у неї можуть бути неприємності, коли
про це дізнаються відповідні правоохоронні органи.

Позивач також:
вказала, що, оскільки фізичний біль від поставлених їй її знайомою ОСОБА_5,
зубних протезів був не стерпним та не вщухав, вона звернулася до приватного
стоматологічного кабінету, який розташований у місті Лозова на мікрорайоні №2 біля

3

магазину «Торпвельний Центр», де
лікарем є ОСОБА_6, а прізвища її, позивач не пам»ятає. Потім позивач зверталася
до стоматологічного відділення районної поліклініки у місті Лозова Харківської
області. Позивач вказала, що 07
листопада 2005 року,
коли в неї вже не було сил терпіти зубний біль, вона звернулася до відповідача
по справі за медичною допомогою. Відповідач по справі її вислухав, та прийняв
без черги. Однак після відповідача, позивач вказала, що зверталася до
стоматолога ОСОБА_7 за наданням відповідної медичної допомоги та зверталася до
багатьох інших лікарів -
стоматологів.

В судовому
засіданні, відповідно до Медичної карти стоматологічного хворого (а.с.№8-9) на
ОСОБА_1., знайшли своє підтвердження пояснення позивача, що остання, 14 листопада 2005 року, зверталася
за медичною допомогою до лікаря стоматолога ОСОБА_8, якою після медогляду
позивачки, було зроблено запис, що позивач звернулася зі скаргою на наявність
порізів та гематом на твердому ньобі. Але після огляду видимих ушкоджень не
виявлено. В даній мед карті (а.с №9
) є також запис від 16
листопада 2005 року,
зроблений завідуючої стоматологічним відділенням ОСОБА_4, де вказано, що скарги
позивачки на отриманні травми, порізи, не виявлено при її огляді.

В матеріалах
справи на аркуші №15 є Акт
судово медичного дослідження (обстеження) №679
від 14 листопада
2005 року в
якому вказано, що на підставі даних судово-медичного огляду ОСОБА_1., 54 років, з
урахуванням наданої медичної карти: встановлено, що дійсно у неї мали місце
садни на слизистій оболонці правої щоки, котрі утворилися від дії тупого
твердого предмета, який не залишив у пошкодженнях своїх індивідуальних
особливостей за 2-4
суток до моменту огляду, тобто 10 або 12
листопада 2005 року.

За ступенем тяжкості - це легкі тілесні ушкодження.

У судовому
засіданні позивач надала суду свої письмові пояснення, де вказала, що вона була
на прийомі у відповідача по справі саме 07
листопада 2005 року, і
що саме в цей день їй було нанесено тілесних ушкоджень у ротовій порожнині, а
після прийому у відповідача ОСОБА_2., вона зверталася ще й до інших
лікарів-стоматологів за наданням їй медичної допомоги. І вважає, що кожен лікар
-стоматолог, спричинив їй певні моральні страждання та повинен відповідати за
її страждання, але на даний час вона має намір притягти до відповідальності
ОСОБА_2., а потім можливо і інших, пред»явивши до кожного з них позов про
відшкодування шкоди.

Відповідно до
відповіді Лозівської центральної районної лікарні від 03 жовтня 2006 року №853 (а.с.№ 16), вбачається, що
позивач зверталася зі скаргою на адресу головного лікаря ЦРЛ, щодо як вона
вважає, незадовільної стоматологічної допомоги та нанесення навмисних
пошкоджень, під час лікування зубів і протезування порожнини рота різними
лікарями-стоматологами різних лікувальних закладів району.

В даній
відповіді (а.с.№ 16) вказано,
що згідно записів в офіційних документах, вбачається, що стоматологічна допомога
позивачу надавалася відповідно до встановлених стандартів і підтверджень
умисного нанесення їй пошкоджень, при проведенні лікарських маніпуляцій, не
виявлено і її твердження про переслідування та упереджене щодо неї відношення - безпідставне.

Позивач вказала,
що саме 07 листопада
2005 року,
вона звернулася до Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області з
заявою про спричинення їй 07
листопада 2005 року,
тілесних ушкоджень, громадянином ОСОБА_2., і в цей же день їй було видано
направлення на медичних огляд, однак до експерта, для проходження медичного
огляду, вона прийшла лише 14
листопада 2005 року,
після того, як до цього дня, зверталася за відповідною медичною допомогою до
інших лікарів-стоматологів.

Згідно до
відповіді з Лозівської міжрайонної прокуратури від 22 березня 2007 року №53-435 (а.с.№73),
зазначено, що громадянка ОСОБА_1з 07
листопада 2005 року на
день надання відповіді, до Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської
області зі зверненнями на дії ОСОБА_2., стосовно спричинення їй тілесних
ушкоджень не зверталася.

4

Відповідно до
відповіді Лозівського міжрайонного відділення Харківського обласного
судово-медичної експертизи від 20
бере5зня 2007 року №25 (а.с.№74),
вбачається, що дійсно, медичний огляд громадянки ОСОБА_1., було проведено 14 листопада 2005 року, з гідно з
направленням старшого слідчого Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської
області Урядко М.М.

Виходячи з вище
викладеного, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно у позивача по
справі, мали місце садни на слизистій оболонці правої щоки, які утворилися від
дії тупого твердого предмету, який не відобразив в своїх індивідуальних
особливостей за 2-4
суток до моменту медичного огляду. Необхідно відмітити і ту
обставини, на які вказала і сама позивач у своїх як усних так і письмових
поясненнях (а.с.№ 75-76),
що після медичної допомоги у відповідача по справі, і до дня її медичного
огляду, вона зверталася до інших лікарів-стоматологів для надання їй
стоматологічної допомоги.

Тобто, вбачається, що тілесні ушкодження у позивача по
справі були, але строк їх спричинення не відповідає тому періоду, на який вона
посилається, як на день спричинення їй тілесних ушкоджень, саме відповідачем по
справі. Як вказала сама позивач, вона не оскаржувала данні результати її медичного
огляду від 14 листопада
2005 року
(а.с. № 15).

На підставі
вищевикладеного вбачається, що позивачу шкоду спричинено, однак не встановлено
винну особу та протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного
зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Відповідно до
ч.І ст. 23 Цивільного
Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, в наслідок
порушення її права. Частиною 2
цього ж Кодексу встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі, гідності, а також ділової
репутації фізичної особи або юридичної особи.

Відповідно до
ч.І ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до
п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31
березня 1995 року з
наступними змінами від 25
травня 2001 року №5 «Про судову
практику ва справах про відшкодування моральної шкоди» вказано, відповідно до
загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню
при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема повинен з»ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, за яких саме обставин чи якими діями
(бездіяльністю) вони заподіяні, в якій матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Протиправна
поведінка, особи, яка завдала моральної шкоди, може полягати у завданні
каліцтва або іншого ушкодження здоров»я; протиправної поведінки щодо членів сім»ї
чи близьких родичів потерпілого, знищенні чи пошкодженні майна; у приниженні
честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи. Також обов»язковою
підставною для деліктної відповідальності за завдання моральної коди є
встановлення причинного зв»язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.
Моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини особи, яка завдала шкоди.

Позивачу у
судовому засіданні було роз»яснено її як права так і обов»язки, про що в
матеріалах справи, є розписка позивача (а.с.№21). Однак, виходячи з вивчених
матеріалів справи, суд вважає, що позивачем не надано доказів на обґрунтування
її позовних вимог.

5

Відповідно до статті 57 ЦПК України,
доказами по справі є будь-які фактичні дані. На підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників,
допитаних як свідок, показань свідків, письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко - і
відеозаписівв, висновків експерта.

Згідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В матеріалах
справи (а.с. № 13), позивачем
надано довідку МСЕ №047366
серія ХАР-03, де вказано, що вона є інвалідом другої групи і інвалідність
встановлена - безстроково.
Відповідно до ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7 «Про державне
мито», ст.79, ч.5 Розділу 11
Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України, позивач при зверненні до
суду звільнена від сплати державного мита, тому суд, керуючись ч.4 ст.88 ЦПК
України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі
або залишення без розгляду позову позивача, звільнено від оплати судових
витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок
держави. Оскільки позивач звільнена від сплати державного мита, а відповідачем
по справі ні яких витрат понесено не було, то витрати за даним позовом не
стягуються з жодної сторони.

Керуючись ст.ст.
5, 6, 10, 11, 15, 57,
60, 208, 209, 212, 213, 214-216, 218 ЦПК України, ст.23, 1167 ЦК України; п.5
Постанови Пленуму Верховного Суду України №4
від 31 березня 1995 року з
наступними змінами від 25
травня 2001 року №5 «Про судову
практику ва справах про відшкодування моральної шкоди»; ст.4 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21
січня 1993 року №7 «Про державне
мито», ст.79, 88, ч.5
Розділу 11 Прикінцеві
та перехідні положення ЦПК України, суд,

ВИРІ ШИВ:

У позовній заяві ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

ОСОБА_1звільнити від сплати судових витрати. Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

в судовому засіданні

суддя:                                                                               Н.М.
Жмуд