Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 грудня 2007
року                                                                               м. Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючого
судді                                          Лизенко
І.В.,

при
секретарі                                                   Головіній
А.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно -

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його дід ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається
із  жилого будинку АДРЕСА_1 у  м. Лисичанську, який належав померлому на
праві приватної власності, та земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої
за адресою: м. Лисичанськ, АДРЕСА_1. ОСОБА_3 заповідав позивачу та відповідачці
в рівних частках усе належне йому майно. Ні позивач, ні відповідачка за
прийняттям спадщини не зверталися, спадщину фактично прийняв позивач, проти
чого відповідачка не заперечувала. Рішенням Лисичанського міського суду від 30.11.2007
року за ним визнано право власності на житловий будинок з господарськими
будівлями АДРЕСА_1 м. Лисичанська, але він помилково не заявляв позовні вимоги
про визнання права власності на земельну ділянку, тому, просив визнати за ним
право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки, площею
0,1000 га, розташованої за адресою: м. Лисичанськ, АДРЕСА_1.

Представник
позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його
задовольнити.

Відповідачка
у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала,
пояснивши, що не претендує на спадщину.

Відповідно
до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що позивач та відповідачка є спадкоємцями за заповітом
після смерті ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається
із  жилого будинку АДРЕСА_1 у  м. Лисичанську, та земельної ділянки, площею
0,1000 га, розташованої за адресою: м. Лисичанськ, АДРЕСА_1, що належали
померлому на праві приватної власності, та які ОСОБА_3 заповідав позивачу та
відповідачці в рівних частках.

Рішенням
Лисичанського міського суду від 30.11.2007 року встановлено, що позивач
спадщину після смерті спадкодавця прийняв фактично, є спадкоємцем за заповітом,
який не скасовано та не змінено. Відповідачка як спадкоємиця за заповітом
спадщину не приймала. За позивачем визнано право власності на спадкове майно,
що складається з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 у  м. Лисичанську Луганської області.    Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись
ст. 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 174, 212-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І
Ш И В:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 гектарів,
розташованої за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, АДРЕСА_1, вартістю
3852 (три тисячі вісімсот п'ятдесят дві) гривні, як на спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: