Справа №2-208/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня      2007
року    Кельменецький районний суд
Чернівецької

області       у
складі:

головуючого -
судді:                                                Харабари
І.В.

при секретарі:                                                           Дєдовій
B.C.

за участю позивачки:                                               ОСОБА_1.

представника відповідача:                                      Хохуляк
Л.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Ленковецької
сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. подала
до суду позовну заяву, в якій з урахуванням уточнених в судовому засіданні
позовних вимог, просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані
споруди, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до
позовної заяви літерою „А-І" вартістю 17287 гривень, сарай позначений літерою „Б" вартістю 4483 гривні,
вбиральню позначений літерою „В" вартістю 119 гривень, вхід у погріб позначений літерами „Вх"
вартістю.316 гривень,
погріб позначений літерами „Пг" вартістю 1074 гривні, ворота позначені №1 вартістю 423
гривні, огорожу позначену №2
вартістю 442 гривні,
криницю позначену №3 вартістю
821 гривня,
що знаходяться по АДРЕСА_1, загальна дійсна вартість яких становить 24956 гривень.

Представник
відповідача Хохуляк Л.В. позов визнала з тих підстав, що ОСОБА_1. згідно
договору оренди, який був укладений 04
квітня 2007 року між
позивачкою та Ленковецькою сільською радою, є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться в АДРЕСА_1,
на якій розташовані самочинно збудовані споруди, які залишились після
смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Ленковецька сільська рада, як власник цієї земельної
ділянки не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1. права власності на самочинне
будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи
чи інтереси інших осіб.

Позивачка
ОСОБА_1. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та обґрунтовуючи їх
посилалася на те, що господарство, яке розташоване вАДРЕСА_1 було побудоване у 1950-1990 роках її
покійними батьками ОСОБА_2та ОСОБА_3.,
які померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_1
року та ІНФОРМАЦІЯ_2
року. Позивачка є спадкоємцем за законом та прийняла   спадщину, однак не   змогла оформити свої спадкові права на

2

будинок
та    інші    споруди,
які залишилися    після    смерті
батьків, поскільки вони виявилися самочинним будівництвом.

04 квітня 2007 року позивачка
уклала із Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької
області договір оренди земельної ділянки площею 0,40 Га, яка розташована в АДРЕСА_1, на якій розміщене вищевказане самочинне будівництво.
Позивачка, як користувач земельної ділянки, на якій розташоване самочинне
будівництво просить визнати за нею право власності на вищевказані самочинно
збудовані споруди.

Представник
відповідача Хохуляк Л.В. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1. згідно
договору оренди, який був укладений 04
квітня 2007 року між
позивачкою та Ленковецькою сільською радою, є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться в АДРЕСА_1,
на якій розташовані самочинно збудовані споруди, які залишились після смерті
ОСОБА_2 та ОСОБА_3Ленковецька сільська рада, як власник цієї земельної ділянки
не заперечує проти визнання за ОСОБА_1. права власності на самочинне
будівництво, яке розташоване за вищевказаною адресою. Самочинно збудовані
споруди не порушують права інших осіб.

Судом
встановлено, що 04 квітня 2007 року позивачка
ОСОБА_1. уклала з Ленковецькою сільською радою Кельменецького району
Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,40 Га, в тому числі 0,25 Га для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована АДРЕСА_1 строком на один
рік. Таким чином позивачка згідно ст. 93
ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться
житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної
справи, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до
позовної заяви літерою „А-І" вартістю 17287 гривень, сарай позначений літерою „Б" вартістю 4483 гривні,
вбиральня позначена літерою „В" вартістю 119 гривень, вхід у погріб позначений літерами „Вх"
вартістю 316 гривень,
погріб позначений літерами „Пг" вартістю 1074 гривні, ворота позначені №1 вартістю 423
гривні, огорожа позначена №2
вартістю 442 гривні,
криниця позначена №3 вартістю
821 гривня,
загальна дійсна вартість яких становить 24956
гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого
проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним
інтересам, не порушує права інших осіб, а також   санітарні та екологічні норми і правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та
інтереси інших осіб.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1. слід задовольнити та визнати за нею
право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які
розташовані в АДРЕСА_1.

з

Керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України,
ст. ст. 3, 8, 10, 15,
79, 88, 130, 174, 213, 214, 215 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на самочинно збудовані житловий будинок та інші споруди,
які зазначені у зведеному акті інвентарної справи та розташовані в АДРЕСА_1, а саме на
житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви
літерою „А-І" вартістю 17287
гривень, сарай позначений літерою „Б" вартістю 4483 гривні,
вбиральню позначений літерою „В" вартістю 119 гривень, вхід у погріб позначений літерами „Вх"
вартістю 316 гривень,
погріб позначений літерами „Пг" вартістю 1074 гривні, ворота позначені №1 вартістю 423
гривні, огорожу позначену №2
вартістю 442 гривні,
криницю позначену №3 вартістю
821 гривня,
що знаходяться по АДРЕСА_1, загальна дійсна вартість яких становить 24956   гривень.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набере законної після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набере законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.

Суддя: /підпис/

З оригіналом
згідно: