Справа № 2-48/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13.03.2007 р.                                                                                                 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

при секретарі - Білоус І.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_2.,

представника відповідача - Буриченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1до відокремленого підрозділу шахта
"Чайкіно" Державного підприємства "Донецька вугільна коксова
компанія" про спонукання провести перерахунок щомісячних страхових
сум у зв"язку із втратою працездатності, -

встановив :

ОСОБА_1.
звернувся з вище наведеним позовом до відокремленого підрозділу шахта "Чайкіно"
Державного підприємства "Донецька вугільна коксова компанія".

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2. позовні вимоги
підтримала і пояснила, що під час роботи на шахті "Чайкіно"
Державного підприємства "Донецька вугільна коксова компанія" ОСОБА_1.
отримав травми 23.05.1976 р., 28.05.1977 р.
та 15.04.1978 р., що
призвело до втрати професійної працездатності.

До 01.04.2001 р. шахта сплачувала суму страхової виплати у розмірі 93,60 гр. Після чого справу було передано у
Червоногвардійський район м. Макєєвки ФСНВ, а у серпні 2002 р. справу було направлено
до Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві у Цюрупинському районі. Але шахтою була направлена
відповідна сума регресу, про що свідчить акт перевірки від 13.06.2005 р.
№ 04-Д 377/08 ТДІП Донецької області.
Рішенням Голопристанського районного суду від 17.02.2006 р. сума регресу, починаючи з 01.04.1996 року
складає 103 грн. 25 коп.

Оскільки актом перевірки № 05-19-025 /0074 від 01.06.2005 року та припису
до акту перевірки підприємством шахта "Чайкіно" Державного підприємства "Донецька вугільна коксова
компанія" була допущена помилка, не використані всі коефіцієнти фактичного росту тарифних ставок, що
призвело до зниження розміру щомісчних сум втрати працездатності,
Державною інспекцією праці встановлена сума регресу 103, 25 гр.

У зв"язку
із наведеним, просить зобов"язати адміністрацію шахти "Чайкіно"
Державного підприємства "Донецька вугільна коксова компанія" провести
перерахунок щомісячних сум втрати працездатності ОСОБА_1., починаючи з 01.04.1996 року по 01.07.2001 року, виходячі з того, що сума
регресу на 01.04.1996 року складала 103,25 гр. та передати нову довідку про
відшкодування шкоди та наказ про перерахунок відшкодування шкоди у відділення
виконавчої дірекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в Цюрупинському районі Херсонської
області.

Представник відповідача відокремлений підрозділ шахта "Чайкіно"
Державного підприємства "Донецька вугільна коксова компанія" в судове
засідання не з"явився, але направив на адресу
суду два письмових відзиви на позов ОСОБА_1., згідно яких з позовними вимогами не
погодився, просив у задоволенні позову
відмовити з наступних підстав.

Згідно висновку МСЕК від ІЗ.03.1989 р. ОСОБА_1. встановлено втрата
працездатності 20%, у зв"язку із чим призначені виплати відшкодування шкоди із розрахунку середньої
місячної заробітної плати за 12

-2-

повних
місяців роботи до травми від 28.05.1977 р.

З 01.05.1992 року зроблено перерахунок сум відшкодування шкоди згідно
ПКМ України № 276 від 25.05.1992 р.,
виходячі із середнього заробітку машиниста гірничновимоєчних машин б розряду -(далі МГВМ) за
січень-квітень 1992 р., що склало 25 430, 68 крб. У
подальшому перерахунок сум відшкодування шкоди позивачу
проводився згідно ПКМ України та Галузевої тарифної угоди
(таблиця надається).

З 01.04.1996 р. розмір відшкодування шкоди позивачу складав 55, 70 гр.
(згідно розрахунку).

Фактично з 01.01.1997 р. позивачу сплачувалось відшкодування шкоди у розмірі 59, 74 гр, тобто була переплата сум
відшкодування.

З 01.07.1998 р. у зв"язку із збільшенням тарифних
ставок зроблено перерахунок сум відшкодування шкоди у 1,1458 рази. З 01.07.1998
р. сума відшкодування повинна складати 55,
70 х 1,1458 = 63, 82 гр. ( з урахуванням обмежень, введених ПКМ № 1100).

З 01.04.2000 р. збільшені тарифні ставки в 1, 285 разів згідно наказау МВП № 351 від 17.08.1998 р. перерахунок сум
відшкодування шкоди зроблено з 01.04.2000 р. в 1, 285 разів і повинен складати 63,82 гр.х 1, 285 =
82, 27 гр.

Наступне
збільшення тарифних ставок проводилось з 01.10.2001 року в 1, 368 разів, вже після передачі справ по
відшкодуванню шкоди Фонду соціального захисту.

Крім того, представник відповідача вважає, що позивачем було пропущено трирічний строк позовної давності. Просить відмовити у
задоволенні позову.

У відзиві на доповнення до позовних вимог представник відповідача навів, що при проведенні перевірки шахти
"Чайкіно" державною інспекцією праці було
вказано, що при перерахунку сум відшкодування шкоди ОСОБА_1. не було застосовано коефіцієнт збільшення тарифних
ставок у 2,38 р. з

01.04.1996         р., що мов би
потягло за собою недоплату сум відшкодування

шкоди.

Дане твердження не відповідає дайсності. ОСОБА_1сума відшкодування шкоди
була розрахована вірно і застосовані всі коефіцієнти збільшення тарифних ставок для перерахування сум
відшкодування шкоди.

З 01.04.2006 р. згідно наказу № 72 МВП України (Міністерство вугільної промисловості) була збільшена частка тарифу заробітної
плати шахтарів у зв"язку із чим коефіцієнт збільшення тарифних ставок
- 2,38 для перерахування сум відшкодування шкоди не застосовувався і не
застосовується, так як у відповідності до п.1.6 наказу МВП України № 72 "Про збільшення тарифних ставок" було
записано, що у зв"язку із виробничими змінами у структурі заробітної плати необіхдно збільшити частку тарифу у
заробітній платі в 2,38 рази, а не саму заробітну плату без збільшення
фонду оплати праці. У зв"язку з тим, що збільшення частки тарифа в заробітній платі
все ж потягло за собою часткове збільшення заробітної плати трудящих, підприємствам вугільної промисловості було
запропоновано з

01.07.1997         року провести перерахунок сум відшкодування шкоди
в сторону

збільшення на
коефіцієнт зростання середньої заробітної плати по

відношенню з першого кварталу до четвертого кварталу 1996 р., по шахті

"Чайкіно" даний коефіцієнт склав 1,327, який був застосований
позивачу з

01.01.1997 р.

Факт незаконності доводів інспекції труда про необіхідність застосування
для перерахунку сум відшкодування шкоди, коеф. 2,38 було доведено рішенням
Верховного Суду України по справі № 1-389 від 01.04.2002 р., а також постановою Київського
апеляційного господарського суду № 1/392 від 11.05.2002 р. про
незаконність припису держінспекції праці по
застосуванню коеф. 2,38. Вважає доводи позивача необгрунтованими.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов"язкове державне
соціальне страхування..." Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги працівникам, які потерпілі на виробництві до
01.04.2001 року, з того часу, коли підприємства передали в

-3-

установленому
порядку фонду документи,  що
підтверджують право цих працівників на такі страхові виплати та соціальні
послуги.

Як свідчить з матеріалів справи і вимог діючого законодавства, Фонд
соціального страхування отримав особову справу ОСОБА_1. 20.08.2002 р., яка була
передана підприємством для продовження раніше призначених страхових виплат.

Відповідно до
акту перевірки № 05-19-025/0074 від 01.06.2005 р. щодо дотримання законодавства про працю відокремленим підрозділом шахти "Чайкіно" Державного підприємства
"Донецька вугільна коксова компанія", проведеною територіальною
Державною інспекціює праці у Донецькій області встановлено факт невірного визначення сум щомісячного відшкодування
шкоди гр. ОСОБА_1. за висновком інспекції, який зроблено на підставі особових рахунків машиністів гірничовиємочних
робіт б розряду з урахуванням росту
тарифних ставок по професії, розмір щомісячного відшкодування шкоди позивачу, починаючи з 01.04.1996 року повинен
склаадати 103, 25 грн. За наслідками
перевірки на адресу керівництва шахти було винесено припис, згідно п. 6 якого передбачалось проведення
перерахунку сум щомісячного відшкодування
сум ОСОБА_1. з виплатою різниці недоотриманих сум. Однак даний припис керівництвом шахти виконаний
не був, чим були порушені права позивача.

Обґрунтовуючі заперечення проти позову відповідач послався на рішення
Верховного Суду України по справі № 1-389 від 01.04.2002 р. та постанову
Київського апеляційного господарського суду № 1/392 від 11.05.2002 р. Однак,
дані судові рішення стосуються застосування коефіцієнту
2,38 до тарифних ставок працівників вугільної промисловості, який був запроваджений Наказом Мінвугільпрому
України від 04.03.1996 р. № 72
"Про додаткові заходи матеріального стимулювання працівників вугільної промисловості".
Вище зазначеними рішеннями визнано застосування даного коефіцієнту незаконним, постановою Київського апеляційного господарського
суду п. 5 припису Державної
інспекції праці визнано недійсним.

Суд вважає, що
посилання відповідача на вище наведені рішення є безпідставним, оскільки
позовні вимоги ОСОБА_1. не стосуються даного коефіцієнту і позивач не просить
застосовувати коефіцієнт 2,38 до сум
щомісячного відшкодування шкоди, які нараховані йому.

Починаючи з
01.04.1996 р. згідно акту перевірки № 05-19-025/0074 від 01.06.2005 р. щодо дотримання законодавства про працю відокремленим
підрозділом шахти "Чайкіно" Державного підприємства "Донецька
вугільна коксова компанія"
розмір щомісячного відшкодування шкоди позивачу, повинен складати 103, 25 грн.,
виходячі із середньомісячної заробітної плати за січень-квітень 1992 року по професії машиніста гріничовиємочних машин 6
розряду - 10 358 крб. Та з
урахуванням фактичного зросту тарифних ставок.

З 01.07.1998 року на підприємстві відбулося підвищення тарифних ставок на коефіцієнт 1, 1458, тому розмір щомісячного
відшкодування шкоди ОСОБА_1. повинен був складати 118,30 грн. але за умовами діючих
на той час абз. 6 п. 28 "Правил відшкодування
власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним
органом шкоди, заподіяної працівникові ушкожденням здоров"я,
пов"язаним з виконанням ним трудових обов"язків", затверджених Кабінетом Міністрів України 23.06.1993 р. в редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 03.10.1997 р. № 1100, нарахований розмір відшкодування
шкоди в перерахунку на 100% втрати працездатності не може бути вище
середньомісячної заробітної плати по професії машиніст гріничовиємочних машин 6 розряду, яка складала 387,03 грн. Однак, у
зв"язку з тим, що визначений розмір втраченого заробітку вбік
зменьшення корегуванню не підлягає (пукнт 9
Правил..., діючих на той час), розмір щомісячного вішкодування шкоди ОСОБА_1.
повинен був залишитися у попередньому розмірі - 103, 25 грн.

З 01.12.2000 р. коефіцієнт підвищення тарифних ставок по підприємству
складав 1,28. середньомісячна заробітна плата по професії машиніста
гріничовиємочних машин 6 розряду складала 349, 53 грн. З урахуванням вимог п. 9
Правил..., діючих на той час, з 01.12.2000 р. розмір щомісячого відшкодування
ОСОБА_1, Повинен був залишитися в

-4-розмірі
103, 25 грн.

Згідно акту прийому-передачі № 114 від 24.07.2001 р. особової справи ОСОБА_1.
до відділення виконавчої дирекції від нещасного випадку на виробніцтві та
профзахворювань в Червоногвардійському районі м. Макіївки на момент передачі
розмір щомісячного відшкодування шкоди ОСОБА_1. складав 93, 60 грн.

Таким чином, з огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, що
проведені шахтою нарахування є невірними, на 01.04.1996 р. розмір щомісячного
вішкодування шкоди ОСОБА_1. повинен складати 103, 25 грн., а не 55, 70 грн., як
зазначено відповідачем у особовій справі та відзиві на позов.

Крім того, постановою Київського апеляційного господарського суду № 1/392 від 11.05.2002 р. визнано недійсним п. 5 вище
зазначеного припису, а вимоги позивача стосуються п.п. 6,7 припису, які набули
законної сили, але не виконані відповідачем.

Суд також вважає, що позивачем не було порушено строк позовної давності,
оскільки про своє порушене право позивач дізнався у 2005 році, коли
отримав акт перевірки № 05-19-025/0074 від 01.06.2005 р. щодо дотримання
законодавства про працю відокремленим підрозділом шахти "Чайкіно" Державного підприємства "Донецька вугільна
коксова компанія", проведеною
територіальною Державною інспекцією праці у Донецькій області, а у
квітні 2006 року звернувся до суду із позовом.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179,
209, 212-215, 217 ЦПК України, Законом України "Про страхові тарифи на
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", "Правилами
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкожденням здоров"я, пов"язаним з виконанням ним трудових
обов"язків", затверджених Кабінетом Міністрів України 23.06.1993 р. в редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 03.10.1997 р.
№ 1100, суд -

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Зобов"язати відокремлений підрозділ шахти "Чайкіно"
Державного підприємства "Донецька вугільна  коксова компанія":

·
провести перерахунок сум щомісячного відшкодування шкоди
ОСОБА_1, починаючи з 01.04.1996 року по
01.07.2001 року, виходячі з суми щомісячного відшкодування шкоди 103 (сто три)
гривні 25 коп. ;

·
передати згідно акту прийому-передачі накази про
перерахунок сум щомісячного відшкодування
шкоди та довідки про розмір відшкодування шкоди ОСОБА_1, перераховані підприємством, до виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Цюрупинському районі Херсонської
області.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі до
районного суду протягом 10 днів заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана в строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після/закінчення цього строку.