Справа № 2- 962
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

25 травня 2007 року                              Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді - Кайро І.А.

при секретарі   - Івановой С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ялти цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до державного підприємства «Гурзуф»,
3-я особа Ялтинська міська рада народних депутатів про визнання відмови
недійсною, та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до державного підприємства
«Гурзуф», ОСОБА_2., 3-я особа Ялтинська міська рада народних депутатів про
визнання відмови недійсною, та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ялтинської міської ради від 16
січня 2004 року,  йому була дана згода на
складання проекту відводу земельної ділянки за адресою м. Ялта, с. Василівка,
ЖСТ «Гува».  Після чого він звернувся до
директору ДП «Гурзуф», оскільки спірна земельна ділянка знаходиться у
постійному користуванні зазначеного підприємства, з проханням надати згоду на
закриття права постійного користування спірної земельної ділянки та перевід її
у землі запасу Ялтинської міської ради, на що йому було відмовлено. Дана
відмова відповідача на його думку є незаконною, та такою що порушує його
охоронювані законом права та інтереси, у зв'язку з чим він та змушений звернутися
до суду з даною позовною заявою.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, при цьому він
пояснив, що спірна земельна ділянка ще у 1999 році була передана ДП «Гурзуф» з
сільськогосподарським призначенням. Для вилучення даної земельної ділянки у
Ялтинської міської ради немає повноважень, оскільки вона знаходиться за містом.
У зв'язку з наведеним, він просив у задоволенні позову відмовити.

Представник 3-ї особи у судове засідання не явився, про день та час
розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача,
свідків, суд вважає що у задоволенні позову необхідно відмовити, по наступних
підставах:

Згідно
ч.1, ст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки
за рішенням органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, які
визначені цим кодексом.

Також
згідно до п.б,ч.1, ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, місць належить
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Відповідно
до п.12 перехідних положень, до розмежування земель державної і комунальної
власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів,
крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські,
селищні міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

У
відповідності до ч.1, ст.. 84 ЗК України, надана у постійне користування
земельна ділянка, знаходиться у державній власності.

Відповідно
до п.б, ч.1, ст.. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування
земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки.

У відповідності до ч.2, ст.. 150 ЗК України, земельні ділянки особливо
цінних земель, що перебувають у державній власності можуть вилучатися за
постановою Кабінету міністрів України або за рішенням відповідної місцевої
ради, якщо питання про вилучення земельної ділянки погоджується Верховною Радою
України.

При цьому у відповідності до ч.3, ст. 149 ЗК України, сільські, селищні
міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних
територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх
потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються з урахуванням вимог ст.
150 ЗК України.

При цьому судом встановлено, що рішенням Ялтинської міської ради від 16
січня 2004 року, позивачу дана згода  на
складання проекту відводу земельної ділянки за адресою м. Ялта, с. Василівка,
ЖСТ «Гува», що він та почав робити. (а.с.13).

Дана земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів.

Також судом встановлено, що земельна ділянка за адресою м. Ялта, с.
Василівка, ЖСТ «Гува» на підставі рішення Ялтинської міської ради від 09 грудня
1999 року є частиною сільськогосподарських вгіддій ДП «Гурзуф». На зазначену
земельну ділянку ДП «Гурзуф» було видано державний акт, згідно якого землю
надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, судом встановлено, що позивач звернувся до директора  ДП «Гурзуф»
з проханням надати згоду на закриття права постійного користування
спірної земельної ділянки та перевід її у землі запасу Ялтинської міської ради,
йому було відмовлено.

Спірна земельна ділянка є коричневими почвами південного берегу Криму
та  у відповідності до ч.1, ст. 150 ЗК
України, відноситься до особо цінних земель.

За таких підстав суд приходить до висновку, що при винесенні рішення про
надання позивачу згоди на складання проекту відводу земельної ділянки, яка
знаходиться у постійному користуванні державного підприємства та відноситься до
державної власності, Ялтинська міська рада порушила п. б, ст. 12 ЗК України,
оскільки у відповідності до п. а, ч.1, ст. 16 ЗК України, такими повноваженнями
наділена Рада Міністрів АР Крим.

На підставі викладеного суд вважає, що директор ДП «Гурзуф» не у праві
надавати позивачу згоду на припинення права користування спірною земельною
ділянкою, оскільки у відповідності до чинного законодавства України, він не
уповноважений вирішувати дане питання. Дане питання повинно було бути вирішено
у відповідності до ст. 151 ЗК України, у зв'язку з чим у задоволенні даного
позову необхідно відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, то з нього на користь
відповідача необхідно стягнути судові витрати на правову допомогу у сумі 900
гривень.

На
підставі викладеного й керуючись ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України; ст.12
16,,84, 116, 141, 149, 150,198 ЗК України,

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позову ОСОБА_1до державного підприємства «Гурзуф», 3-я особа
Ялтинська міська рада народних депутатів про визнання відмови недійсною, та
зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь  Державного
підприємства «Гурзуф» судові витрати на правову допомогу у сумі (дев'ятсот)
гривень.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Ялтинський міський суд  АРК у порядку встановленому ст. ст. 294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ