У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України у складі:

Романюка
Я.М.,    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ялтинської міської ради, Ялтинського міського управління
земельних ресурсів, 3-я особа: ОСОБА_3, про визнання недійсним рішення
Ялтинської міської ради, державного акту на земельну ділянку, про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання договору про порядок користування земельною ділянкою
недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2006 року,

в с т а
н о в и л а :

в липні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
Ялтинської міської ради, Ялтинського міського управління земельних ресурсів про
визнання недійсним рішення Ялтинської міської ради, державного акту на земельну
ділянку, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись
на те, що зазначені рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства та
істотно порушують його права.

Тоді ж ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання договору про порядок
користування земельною ділянкою недійсним, посилаючись на те, що зазначений
договір є недійсним та не тягне за собою правових наслідків, оскільки укладений
між власниками квартир, а не власниками земельних ділянок.

Рішенням
Ялтинського міського суду  від 30 травня
2006 року позов задоволено.

Додатковим
рішенням Ялтинського міського суду  від
27 вересня 2006 року це рішення доповнено.

Рішенням
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2006 року це рішення
скасовано, ОСОБА_2 та ОСОБА_1  у
задоволенні позовів відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення апеляційного
суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального  чи
процесуального  права і не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування
відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 12 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

М.П.
Пшонка