Справа № 2-о-104
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
червня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючій судді Цалко А.А., при секретарі Єршовій Я.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересовані особи:
Алупкінська міська рада, Перша Ялтинська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1,
уточнивши в судовому засіданні свої вимоги, просить суд встановити факт
прийняття нею спадщини після смерті сина ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та
після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявниця посилається на те,
що вона та інші члени її сім'ї, у тому числі померлі син та мати, мають на праві
власності по 1/7 частці кожний квартири АДРЕСА_1. Після смерті сина та матері
вона фактично прийняла спадщину як спадкоємиця за законом першої черги, тому що
постійно проживала разом з померлими на момент відкриття спадщини, не
відмовилася від неї, є співвласницею наслідуваної квартири, та зареєстрована в
ній з 1994 року.

Представники
заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися, про місце, день та час
судового засідання оповіщені завчасно та належним чином, надали суду заяву, в
якій просять розглядати справу у відсутність уповноваженого представника, при
ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд,
заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до
висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

У силу ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року), - часом відкриття
спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно
зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), - при спадкуванні за законом
спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, той з подружжя, який його
пережив, і батьки померлого.

Відповідно
до вимог ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), - для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець прийняв її. Прийнята спадщина визнається приналежною
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У
силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), - визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у керування або володіння спадковим
майном протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Суд застосовує норми Цивільного кодексу України 1963 року, оскільки
спадщина відкрилася і була прийнята до вступу в силу нового Цивільного кодексу
України.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності по 1/7
частці ОСОБА_3 та членам її родини: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2
та ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №
Н/58-ІІ від 15 березня 1994 року (а.с. 12).

Як вбачається з будинкової книги, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 були
зареєстровані у вищезазначеній квартирі з 20 травня 1994 року (а.с. 9-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер у віці 28 років (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_2
у віці 79 років померла ОСОБА_3 (а.с. 16).

Після
смерті кожного залишилося спадкове майно, що складається з 1/7 частини квартири
АДРЕСА_1. Ніхто зі спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не звертався, про що свідчать Витяги зі
Спадкового реєстру (спадкові справи) № 9662276 і № 9662481 від 16 травня 2007
року (а.с. 32, 33).

Судом також встановлено, що заявниця ОСОБА_1 приходиться матір'ю померлому
ОСОБА_2 та дочкою померлій ОСОБА_3. Родинні зв'язки між ними підтверджуються
наданими суду правовстановлюючими документами, а саме: свідоцтвом про
народження ОСОБА_8, де її матір'ю зазначена ОСОБА_3 (а.с. 15); довідкою про
реєстрацію та розірвання шлюбу між ОСОБА_9 і ОСОБА_8, після чого заявниці було
привласнено прізвище ОСОБА_10(а.с. 47); довідкою про народження ОСОБА_2, де
його матір'ю зазначена ОСОБА_10(а.с. 21); свідоцтвом про укладення шлюбу між
ОСОБА_11 і ОСОБА_10, після чого заявниці було привласнено прізвище ОСОБА_1(а.с.
22).

Враховуючи вищезгадані обставини, суд вважає, що спадкове майно після
смерті ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було прийнято ОСОБА_1 як спадкоємицею за законом
першої черги у силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на той
момент), тому що вона фактично вступила у керування та володіння спадковим
майном, проживаючи постійно разом з померлими до та після їх смерті в
наслідуваній квартирі, маючи на праві власності 1/7 частку, де також
зареєстрована з 1994 року, не відмовилася від спадщини.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне
значення, оскільки надає право оформлення спадщини після смерті сина та
матері.

При таких обставинах, суд вважає, що представлених доказів, що були
перевірені і досліджені судом у повному обсязі, досить для встановлення
юридичного факту прийняття ОСОБА_1 спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2
і ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 256-259 ЦПК
України, ст. ст. 525, 529, 548,549 ЦК України (в редакції 1963 року),

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити
факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщини, що залишилася після смерті сина
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити
факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщини, що залишилася після смерті
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК
через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст. ст.
ІНФОРМАЦІЯ_3 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ