Справа №2-871/07/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

22 березня 2007 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-
судді                КолесникСА

при секретарі                         Єна Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-я особа Харківський авіаційний
завод про виселення із самовільно зайнятого приміщення, відшкодування
матеріальної шкоди і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. 01.11.2006 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3,
ОСОБА_4., 3-я особа - Харківський авіаційний завод про виселення із самовільно
зайнятого приміщення, відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди
посилаючись на наступне.

Позивачка є власницею 6/12 частини будинку № АДРЕСА_1 в
м.Харкові. Відповідачі самовільно, проти її волі, зайняли половину будинку та в
добровільному порядку виселитися не бажають. Відповідачі з 26.01.1988 року
зняті з реєстрації по АДРЕСА_1 та права на користування жилим приміщенням не
мають. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 04.07.2005 року
відповідачу ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні за ним права власності в порядку
спадкування за законом на частину вказаного жилого будинку. Відповідачі
зареєстровані, є наймачами та мають право користування кімнатами №АДРЕСА_2 в
м.Харкові. Відповідачі з початку 2004 року по теперішній час користуються
комунальними послугами (газом та водою), які не оплачують, у зв"язку з чим
позивачка сплачує витрати зі своїх коштів та вважає, що відповідачі спричинили
їй шкоду в розмірі половини вартості комунальних послуг за три роки в сумі 973
грн. 44 коп. Відповідач ОСОБА_2. порушив ставні на вікнах та огорожу біля
водяної колонки, які знаходяться в користуванні позивачки у дворі будинку. В
результаті неправомірних дій відповідача, які полягають у факті самовільного
проживання його та його сім'ї в належному позивачці будинку, порушення
відповідачами правил сумісного проживання та спричинення шкоди будинку,
призвело до погіршення самопочуття позивачки, порушення сімейного устрою, а
тому вважає, що неправомірними діями відповідачів їй спричинена моральна шкода
в розмірі 2000 грн. На підставі вищевикладеного, позивачка прохала визнати
незаконним користування відповідачами будинком № АДРЕСА_1 в м.Харкові; стягнути
з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 973 грн. 74 коп., моральну шкоду в
розмірі 2000 грн. та всі судові витрати.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги позивачки
не визнали посилаючись на наступне.

На момент пред"явлення позову, відповідачі із
спірного домоволодіння виселились в добровільному порядку та на даний момент
проживають в м.Харкові по АДРЕСА_2, на підставі ордеру, виданого Харківським
авіаційним заводом 12.12.2005 року. Через те, що позивачка перешкоджає забрати
речі, які належать його сім'ї, вони до теперішнього часу знаходяться
на.АДРЕСА_1 в м.Харкові. Позивачка неодноразово намірено була відсутня вдома,
коли відповідачі бажали забрати свої речі: холодильник, телевізор, письмовий
стіл, ліжко та книжкові полиці. Також, не відповідають дійсності ствердження
позивачки про пошкодження відповідачами жилого приміщення та систематичного
порушення правил сумісного проживання, які, не підтверджені відповідними
доказами з боку позивачки. Позовна заява в частині пошкодження домоволодіння
також, на думку відповідачів, не підлягає задоволенню, оскільки домоволодіння
було збудоване в 1913 році та зношеність будинку становить 65%. Віконні ставні
та огорожа біля колонки пошкоджені від часу та відновленню не підлягають.
Позовні вимоги в частині сплати комунальних послуг, на погляд відповідачів,
також не підлягають задоволенню, оскільки в

розрахунок боргу позивачка включила
вартість комунальних послуг за весь 2004 рік, хоча відкриття спадщини відбулося
28.09.2004 року, та позивачка включила весь 2006 рік, хоча в 2006 році в
спірному домоволодінні вони не проживали, сплачують комунальні послуги за
місцем проживання та реєстрації. Також, відповідачі не визнали позовну заяву в
частині спричинення позивачці моральної шкоди, оскільки, на їх думку, винні дії
з їх сторони відсутні.

Представник 3-ї
особи-Харківське державне авіаційне виробниче підприємство проти задоволення
позовних вимог не заперечував, просив розглядати позов у відсутності представника
3-ї особи, повідомив про це письмово.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, відповідачів, допросивши
свідків ОСОБА_5, який вказав, що будинок підлягає руйнуванню з причини його
зношеності та ОСОБА_6, яка підтвердила той факт, що відповідачі до листопада
2006 року проживали в м.Харкові по АДРЕСА_1, на даний час в будинку знаходяться
речі відповідачів, вивчивши матеріали справи встановив наступне.

Згідно Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від 27.10.2005 року, виданого 8-ю Державною
нотаріальною конторою, спадкоємицею ОСОБА_7 є її дочка ОСОБА_1.(а.с.6-8). З
Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 в
м.Харкові, виготовленого станом на 30.08.2005р., власником 6/12 частини будинку
є ОСОБА_1.(а.с.9-15).

Рішенням Київського
районного суду м.Харкова від 04.07.2005р. у задоволенні позову ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. про визнання недійсним заповіту ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.,
посвідченого 8-ю ХДНК від 14.06.1994 року № 1-6386 та визнання за ОСОБА_2.
права власності на частину домоволодіння з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в
м.Харкові в порядку спадкування за законом - відмовлено (а.с.16).

Згідно Акту від
23.10.2006 року про місце проживання ОСОБА_2., складеного комісією в складі
голови вуличного комітету № 40 ОСОБА_8, в присутності мешканців ОСОБА_6. та
ОСОБА_9. - ОСОБА_2. був прописаний в м.Харкові по АДРЕСА_1 до 26.01.1988 року,
а проживав та проживає по цей час за вказаною адресою (а.с.17).

З ордеру № 344
на жилу площу в гуртожитку, виданого Харківським державним авіаційним
виробничим підприємством 12.12.2005 року ОСОБА_2. вбачається, що йому разом з
сім"єю в складі 3-х осіб надано кімнату № АДРЕСА_3 в м.Харкові. Ордером №
394 від 01.06.2006р., виданого ХДАВП, ОСОБА_2. з сім"єю в складі 3-х осіб
додатково виділена кімната 1409 до кімнати 1410.

Згідно наданих
квитанцій, протягом 2006 року ОСОБА_2. сплачував вартість комунальних послуг за
користування приміщенням по АДРЕСА_2 в м.Харкові.

З довідки
№209/62 від 26.02.2007р., виданої ХДАВП вбачається, що в гуртожитку по АДРЕСА_2
ОСОБА_2. з сім"єю фактично проживає з листопада 2006 року.

В судовому
засіданні встановлено та не оспорювався сторонами той факт, що ОСОБА_2. з
сім"єю з листопада 2006 року не проживає в будинку по АДРЕСА_1 в
м.Харкові, тобто на момент розгляду справи ОСОБА_2. з сім"єю за вказаною
адресою не проживає, але в будинку знаходяться речі відповідачів. З пояснень
позивачки та відповідачів встановлено, що позивачка перешкоджає відповідачам
забрати з будинку всі свої речі до розгляду справи в суді, а тому позовна заява
в частині визнання незаконним користування ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4. будинком
№ АДРЕСА_1 в м.Харкові задоволенню не підлягає.

Крім того,
позивачка просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, пов"язану зі
сплатою нею комунальних послуг в розмірі 973 грн. 74 коп. за користування
відповідачами водою та газом протягом 2004-2006рр.

Згідно зі ст.
158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартира), що
належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору
найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між
власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною
реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів або в
органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на
предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і
обов"язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користуванням
жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач зобов"язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні послуги.

В судовому
засіданні встановлено, що позивачка набула право власності на будинок
№АДРЕСА_1 в м.Харкові 27.10.2005 року. З позовною заявою до суду про виселення
сім'ї ОСОБА_2. в період з 27.10.2005 року по 01.11.2006 року не зверталася.
Договір найму жилого приміщення між власницею будинку та наймачем у письмовій
формі не укладався. Угода про внесення плати за користування комунальними послугами
між позивачкою та відповідачами не укладалась.

Відповідно до п.2 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі
позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов»язані
подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд.

Позивачкою в якості доказів на підтвердження позовної заяви в частині
стягнення з відповідачів матеріальної шкоди надані: ксерокопії квитанцій за
проведення оплати за користування водою, які містять дані про те, що оплати
проведені від імені ОСОБА_7, без зазначення даних про кількість мешканців, за
яких вказана оплата проводилася; ксерокопії квитанцій про проведення оплати за
використання газу містять дані про проведення оплат за 2-і особи, нарахування
проводилось в залежності від кількості витраченого газу.

Таким чином, суд вважає не доведеними позовні вимоги ОСОБА_1. в частині
стягнення матеріальної шкоди, пов"язаних з неоплатою відповідачами комунальних послуг за користування
будинком, а саме: водопостачанням та газом, а тому позовна заява в цій частині
задоволенню не підлягає.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, суд відмовляє
позивачці у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення з відповідачів на
користь позивачки понесених нею судових витрат.

Також, позивачка просила стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі
2000 грн., яку вона зазнала в результаті неправомірних дій відповідачів, які
полягають у факті самовільного проживання в будинку, що належить позивачці,
порушення відповідачами правил сумісного проживання та спричинення шкоди будинку,
що призвело до погіршення самопочуття позивачки, порушення сімейного устрою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", у позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань
він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

На підтвердження своїх позовних вимог в частині
заподіяння відповідачами моральної шкоди позивачкою доказів до суду не надано,
у зв"язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., вважаючи їх недоведеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 158, 162 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.