Справа № 22Ц-3371/2006                                 Головуючий в 1 інстанції Потоцький В.В.
Категорія 05,12                                             Доповідач в 2 інстанції Юровська Г.В.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого Юровської Г.В.

суддів: Яворського М.А., Суханової
Є.М.,

при секретарі
Якимець Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського
підприємства „Наталка" на рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 14 жовтня 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства „Наталка
плюс" про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення,
визнання права власності на нього.

Заслухавши    доповідача,    перевіривши    матеріали
справи,    доводи апеляційної
скарги, колегія суддів

встановила:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у січні 2005 року уклав з ІШ
„Наталка плюс" попередній договір, за умовами якого
ПП „Наталка плюс" зобов'язалось в строк до
ІНФОРМАЦІЯ_1 укласти договір купівлі-продажу приміщення столової, розташованої по АДРЕСА_1.

У виконання попереднього договору ОСОБА_1. передав ПП „Наталка плюс" 37000 гривень, решту грошової суми у розмірі
1000 гривень він зобов'язався передати при укладенні
та нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нежилого
приміщення.

Обумовлене попереднім договором зобов'язання ПП „Наталка плюс" не виконало: від укладення договору купівлі-продажу нежилого
приміщення та його нотаріального посвідчення ухилилось.

У зв'язку з цим, посилаючись на ст.220 ЦК України та часткову сплату грошових коштів, ОСОБА_1. просив
суд визнати договір купівлі-продажу нежилого
приміщення укладеним. На спірне приміщення столової визнати право
власності.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 14 жовтня 2005
року позов ОСОБА_1задоволений.

2

Договір
купівлі-продажу приміщення столової, розташованої по АДРЕСА_1, визнаний
укладеним. За позивачем визнано право власності на це приміщення.

В апеляційній скарзі ПСП „Наталка" просить рішення суду скасувати, ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявленого ним позову.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що спірне приміщення столової ніколи не належало ІШ „Наталка
плюс", ІНФОРМАЦІЯ_2  було      придбано ПСП „Наталка".

ПП „Наталка
плюс" не мала права на його відчуження, підстави для набуття права власності на спірне приміщення у
ОСОБА_1були відсутніми.

Суд на це увагу
не звернув, допустивши неповноту у встановленні фактичних обставин, дійшов
помилкового висновку про необхідність задоволення заявленого позову.

Свої заперечення на наведені доводи апеляційної скарги ОСОБА_1. та ПП „Наталка
плюс" до суду не подавали.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовОСОБА_1, суд керувався ст.220 ЦК
України, виходив з того, що позивач
фактично повністю виконав умови договору купівлі-продажу спірного
приміщення, а ПП „Наталка плюс" ухилилось від його нотаріального
посвідчення.

При цьому суд не звернув увагу на ч.3 ст.640 та ст.657 ЦК України, у відповідності до яких договір купівлі-продажу
нерухомого майна, зокрема, приміщення столової, підлягає нотаріальному
посвідченню з подальшою його державною реєстрацією, і вважається укладеним саме з
моменту здійснення такої реєстрації.

Тому в данному випадку договір
купівлі-продажу нерухомого майна не може бути визнаний дійсним.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що сторони по справі обмежились укладенням
лише попереднього договору, дії, пов'язанні з укладенням основного договору
купівлі-продажу нерухомого майна, вони не вчиняли. Правила ст.220 ЦК України на ці правовідносини
поширюватись не можуть, останні регулюються ст.635 ЦК України. З матеріалів справи також не вбачається, що приміщення
столової знаходилось на балансі відповідача і останній мав право ним
розпопряджатися.

У зв'язку з цим, рішення суду не може бути залишеним без змін, підлягає скасуванню.

3

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ПП „Наталка плюс" та ОСОБА_1. склали в письмовій формі попередній договір,
за умовами якого ПП „Наталка плюс" зобов'язалось у строк до
ІНФОРМАЦІЯ_1 укласти договір купівлі-продажу приміщення столової, розташованої
по АДРЕСА_1.

За правилами
абз.4 ч.1 ст.635 ЦК України
попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а
якщо форма основного договору не встановлена. - у письмовій формі.

Договір купівлі-продажу нежилого приміщення укладається в нотаріальній формі, якої при укладенні попереднього договору сторони
не дотримались.

У зв'язку з цим,
у відповідності до ч.1 ст.220 ЦК
України попередній договір є нікчемним, не породжує виникнення юридичних
наслідків, на виникнення яких були направлені дії сторін.

Між ПП „Наталка плюс" та ОСОБА_1. не виникло жодних відносин, зі змісту
яких би вбачались підстави для укладення договору купівлі-продажу приміщення столової та визнання за ОСОБА_1. права
власності на нього.

Тому у задоволенні заявленого
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу приватного сільськогосподарського підприємства „Наталка"
задовольнити.

Рішення
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 14 жовтня 2005 року скасувати. Ухвалити нове рішення:
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до приватного підприємства
„Наталка плюс" про визнання дійсним
договору купівлі-продажу нежилого приміщення столової, визнання за ним
права власності на неї.

Рішення суду може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців з моменту його проголошення.