Справа № 22ц- 698                                                    Головуючий
Категорія-21                                                                        Доповідач-
УХВАЛА

іменем
України

06 березня 2007 року   Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого- судді Пономарьовій О.М..

суддів- Бабенка
П.М. ,Бондаренко Л.І.

при секретарі - Баклановій Ю.В.

за участю : представника
позивача -   ОСОБА_2.          представника відповідача -

Кушнір Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань в Кіровському районі м.Макіївки Донецької області про відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом ,просив стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 30
000 грн. Свій позов обґрунтував тим, що при виконанні трудових обов'язків на
шахті ім.. В.М. Бажанова він отримав каліцтво, втратив 50% професійної
працездатності, чим йому
спричинена моральна шкода.

Рішенням
Кіровського районного суду м.Макіївки Донецької області від 08 листопада 2006 року позов
задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 15 000 грн., в решті
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення суду та просить ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позову, посилаючись на
те, що це рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального
права, неповно встановлені обставини справи.

Зазначив , що Законом
України «Про державний бюджет України на 2006
рік» зупинено на 2006
рік дію ст..ст.21,34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" ,але суд на цей закон
не звернув уваги і ухвалив рішення ,
невірно застосувавши норми матеріального права.

Крім того
зазначив ,що суд не врахував ,що моральна шкода позивачеві може бути
відшкодована власником підприємства, де він отримав каліцтво . Також суд не
врахував, що відділення Фонду може відшкодувати моральну шкоду за висновком
МСЕК ,але йому не встановлено таким висновком спричинення моральної шкоди, а
суд відмовив у призначенні МСЕК для визначення чи була спричинена така шкода
потерпілому. Крім того, суд не врахував ,
що позивач не надав належних доказів на обґрунтування позову, також надав
належної оцінки доказам, які є у справі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримала.

Представник
позивача просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін,
зазначивши, що рішення відповідає вимогам процесуального та матеріального
права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін , дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги ,апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав:

/

2

Судом
встановлено , що
позивач з 09.09.1996 року по 23.09.03 року року
перебував в трудових відносинах з ДВАТ шахта ім.. В.М. Бажанова, працюючи
гірничопрацівником очисного забою його
було звільнено з роботи   за
станом здоров'я.

30 вересня 2002 року при
виконанні трудових обов'язків в результаті нещасного

випадку на виробництві він отримав каліцтво-відкритий перелом кісток лівої
стопи .Йому за

висновком  МСЕК від  24.09.03  року  вперше  встановлено
60%  втрати
професійного

працездатності за вказаним каліцтвом , а висновком
від   29 вересня 2004
року      встановлено 50% втрати
професійної працездатності, а також третю групу інвалідності.

У зв'язку із
втратою працездатності позивач зносить фізичні а також моральні страждання , оскільки він
постійно страждає на від болі ,
на нозі сталась трофічна язва
,він лікується в лікарні, не може обходитись без ліків, не може виконувати
роботи по господарству, відчуває себе безпомічним, пересувається тільки за
допомогою палиці , він
втратив роботу, травма не дозволяє йому працевлаштуватись . Вказане потребує
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Ухвалюючи
рішення в частковому задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з
вимог ст.ст. 1,21,28,34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України покладено обов'язок
відшкодовувати застрахованим особам моральну шкоду, у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, заподіяну умовами виробництва..

Відповідно до
ст..23 ЦК України,
п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди ,якщо вина є підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановлені судом обставини про
втрату професійної працездатності позивачем та спричинення йому моральної шкоди
підтверджені як письмовими доказами (даними трудової книжки, актом
розслідування каліцтва, висновками
Донецької ОКБП та МСЕК ,виписками з лікарняних карток), так і поясненнями
сторін.

За таких
обставин суд першої інстанції правильно вважав доведеним факт спричинення
потерпілому моральної шкоди.

Визначаючи
розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд
урахував конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань
позивача, вплив на його душевний стан, неможливість жити повноцінним життям,
наявність інвалідності, ступеню
втрати працездатності й з дотриманням вимог ч.З ст.34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначив таке відшкодування в сумі 15 000 грн.

При встановленні
зазначених фактів і постановлен
ні рішення судом не було порушено норм процесуального права та правильно
застосовано норми матеріального права.

Суд всебічно,
повно і об'єктивно дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку
,дійшов до правильного висновку про підставність вимог позивача та щодо розміру
відшкодування.

Доводи
представника відповідача про те ,що оскільки Законом України «Про державний
бюджет України на 2006 рік»
зупинено на 2006 рік дію
ст..ст.21,34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та

3

професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", тому судові слід було відмовити в
задоволенні позову , не
заслуговують на увагу, оскільки страховий випадок і право потерпілого на
відшкодування моральної шкоди настали до набрання чинності вказаного Закону,
цей Закон не має зворотної сили.

Інші доводи апеляційної скарги     не спростовують висновків суду першої
інстанції, оскільки не грунтуються на законі.

Виходячи з вказаного, апеляційний
суд не вбачає підстав для задоволення апеляції та скасування рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.І ст.307
, ч.І
ст.308,-313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛ ИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Кіровському районі м.Макіївки  Донецької
області відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м.Макіївки Донецької області від 08 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
моменту набрання нею законної сили.

Головуюча: Судді: