Справа 22ц-
167/07                                Головуючий у першій інстанції - Коваль B.I.
Категорія - 12                                       Доповідач
апеляційної інстанції- Данилова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2007 року                                                                       м. Миколаїв

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі

головуючого   Лисенка П.П.

суддів                Данилової О.О., Кутової Т.З.

при секретарі     Бобуйок І.Ф. за участю прокурорів
Пасічниченко В.М., Безуглої Л.І. позивача ОСОБА_4.
відповідача ОСОБА_3. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

прокурора Заводського району
м.Миколаєва на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва   від 3
липня 2006   року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1в інтересах малолітнього ОСОБА_2

до ОСОБА_3про визнання угоди недійсною

УСТАНОВИЛА.

У червні 2006 року ОСОБА_1. в інтересах малолітнього підопічного ОСОБА_2, 1993 року народження,
звернувся з позовом до ОСОБА_3. про визнання дійсним договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1,
укладеного 1 березня 2006 року між ним, як
покупцем, на ім'я малолітнього та ОСОБА_5.,
як продавцем. Позивач посилався на те, що договір було укладено у простій
письмовій формі на товарній біржі "Рона" за умови наступного нотаріального посвідчення, але
відповідач ухиляється від виконання цієї умови.

Рішенням
Заводського районного суду від 3
липня 2006 року
позов задоволено. Договір купівлі-продажу від 1 березня 2006
року визнано дійсним, за ОСОБА_2визнано право власності на квартиру № АДРЕСА_1.

З апеляційною
скаргою на судове рішення звернувся прокурор Заводського району м. Миколаєва, який просив рішення
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Прокурор
посилався на те, що суд порушив норми матеріального права, визнавши угоду
дійсною без належної перевірки всіх умов укладання угод опікуном, а також у
порушення вимог закону не залучив до участі у справі орган опіки та піклування.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що 1 березня 2006 року сторони у простій письмовій
формі уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна на користь
малолітньогоОСОБА_2., кожна із
сторін виконала умови угоди, але відповідач ухиляється від його нотаріального
посвідчення. Не встановивши передбачених законом перешкод для укладання такої
угоди, суд, керуючись ст.220, 655,657
ЦК України, визнав договір купівлі-продажу дійсним та визнав за малолітнім
ОСОБА_2. право власності на придбану квартиру.

Але з таким висновком суду та застосуванням норм цивільного законодавства погодитися
не можна.

На підставі ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати дійсною угоду, що
потребує нотаріального оформлення, коли
сторони досягли згоди за всіма істотними умовами, відбулося повне або часткове
виконання угоди, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального
посвідчення за відсутності передбачених законом перешкод для цього. Відповідно до вимог п.З ч. 1 ст.71 та ст.224 ЦК опікун не має право без дозволу органу опіки та
піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню. Правочин, вчинений без такого дозволу є нікчемний, а визнання
його судом дійсним можливо лише за умови, що він відповідає інтересам
фізичної особи, над якою встановлено опіку.

З матеріалів
справи вбачається, що 1 березня 2006 року ОСОБА_1. купував квартиру
АДРЕСА_1 на
користьОСОБА_2. замість попередньо проданої квартири
малолітнього по вул. АДРЕСА_2. Жодна з угод / продажу та купівлі/ не була нотаріально
посвідчена. Дозвіл на укладення угод від імені малолітнього органом опіки та піклування надано 26 травня 2006 року, а скасовано цей дозвіл через порушення
інтересів дитини 23 червня 2006 року / а.с. 12,30/.

Суд же не
звернув уваги на ці обставини і вимоги закону, та не дав юридичну оцінку
правовідносинам за участю малолітньої особи, яка перебуває під опікою, в цілому. Окремий розгляд справ про визнання
дійсними угоди щодо продажу квартири від імені малолітнього/ а.с.47/ та угоди
про купівлю на його ім'я іншої нерухомості позбавив суд можливості перевірити дотримання інтересів дитини та
встановити всі передбачені законом умови для визнання кожної з угод
дійсною.

Крім того,
розглянувши справу у відсутності ОСОБА_3.,
суд не з'ясував, чи ухилявся відповідач від нотаріального посвідчення угоди, і
чи саме це стало перешкодою для дотримання
вимог щодо форми договору купівлі-продажу.

Відсутній у матеріалах справи і договір купівлі-продажу від 1 березня 2006 року, який суд визнав
дійсним.

Не залучив суд до участі у справі і орган опіки та піклування, який за
вимогами закону також є учасником спірних угод, бо здійснює
контроль за додержанням майнових та житлових прав дітей при укладанні цих угод.

Неповне
з'ясування обставин справи, невірна юридична оцінка правовідносин сторін та помилкове застосування норм цивільного
законодавства є підставою для скасування судового рішення, а розгляд
питань, що стосуються прав та обов'язків органу опіки та піклування, без
залучення цієї особи до участі у справі -
підставою для направлення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311,315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу   прокурора Заводського району м.Миколаєва
задовольнити Рішення
Заводського  районного  суду
м.Миколаєва   від  3   липня   2006  року

скасувати, а справу направити на
новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту    проголошення, але протягом двох

місяців з   цього
часу може бути   оскаржена у касаційному
порядку до Верховного

Суду України.