Справа № 33-ц-605/07
Головуючий у першій інстанції - Щавурська Н.Б.
Доповідач - Русинчук М.М.
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних
справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Лончука В.Г., Стрільчука В.А., Русинчука М.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Служби
автомобільних доріг у Львівській області Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор»
про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Служби автомобільних доріг у Львівській
області Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»,
Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою відповідача
Служби автомобільних доріг у Львівській області Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України» на
рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12
січня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Тернопільської області від 11 травня 2006 року,

в с т а
н о в и л а :

ОСОБА_1.
звернулась в суд з вказаними позовними вимогами до відповідачів,
посилаючись на те, що  30.05.2004р. на 43
км. автодороги Львів - Кіровоград -Знаменка між с. Словіта та с. Яхторів
Золочівського району Львівської області відповідач ОСОБА_2. керуючи автомобілем
БМВ -520 д/н НОМЕР_1, який належить на праві власності її чоловіку ОСОБА_3,
допустила перекидання автомобіля, внаслідок чого, вона знаходячись в автомобілі
в момент ДТП, отримала тілесні ушкодження легкого ступеня з короткочасним
розладом здоров'я. Вважала, що однією з причин ДТП стала наявність на проїзній
частині штучно вирізаної ями, а також незабезпечення відповідачами ДП
«Львівський облавтодор» та Службою автомобільних доріг у Львівській області
утримання ділянки дороги, де мало місце ДТП. Вказувала, що вказаними діями відповідачів
їй спричинена  моральна шкода, яку вона
оцінює в розмірі 3000 грн.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3. просить стягнути
заподіяну з вини відповідачів майнову шкоду в сумі 29399,7 грн. внаслідок
пошкодження його автомобіля, витрати за проведення автотоварознавчого
дослідження в сумі 300 грн., а також моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 2500
грн., вказуючи на те, що згадана дорожньо - транспортна пригода сталася з вини
відповідачів ДП «Львівський облавтодор» та Службою автомобільних доріг у Львівській
області, оскільки останні не забезпечили утримання дороги в такому стані, який
би створював безпечні умови для учасників дорожнього руху.

В свою чергу позивач ОСОБА_2. просила стягнути в її
користь заподіяну з вини відповідачів матеріальну шкоду в сумі 215, 68 грн.,
пов'язану з її витратами у зв'язку з отриманням внаслідок ДТП тілесних
ушкоджень та перебуванням на стаціонарному лікуванні, а також завдану моральну
шкоду, яку оцінює в розмірі 25 000 грн.

Вона ж діючи в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
просила стягнути з відповідачів морально шкоду, спричинену останній, яку оцінює
в розмірі 15 000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської
області від 11 травня 2006 року, позовні вимоги ОСОБА_1. до Служби
автомобільних доріг у Львівській області, ДП «Львівський облавтодор»  задоволено.
Постановлено стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у
Львівській області Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги
України», Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» в користь ОСОБА_1.
3000 грн. моральної шкоди.

В позові ОСОБА_1. до ОСОБА_2, ОСОБА_3. про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Постановлено стягнути солідарно із Служби автомобільних доріг у Львівській
області Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»,
Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» в користь ОСОБА_2 215, 68 грн.
матеріальної та 8 000 грн. моральної шкоди та в користь ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 4 000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_3. задоволено повністю.

У касаційній скарзі відповідач Служба автомобільних доріг у Львівській області
просить судові рішення скасувати в частині, що стосується солідарної
відповідальності та постановити нове рішення, яким відповідальність про
відшкодування шкоди в повному обсязі покласти на ДП «Львівський облавтодор»,
посилаючись на невідповідність висновків судів дійсним обставинам справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для
скасування судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 30.05.2004 року на 43 км.
автодороги Львів - Кіровоград - Знаменка між с. Словіта та с. Яхторів
Золочівського району Львівської області сталась дорожньо - транспортна пригода,
внаслідок якої ОСОБА_2. керуючи автомобілем БМВ - 520 д/н НОМЕР_1, який
належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу її чоловікові
ОСОБА_3, в'їхала в штучно зроблену ДП «Львівський облавтодор» під час ремонту
дороги яму, в результаті чого автомобіль перекинувся. Внаслідок ДТП ОСОБА_1.,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3. було заподіяно шкоду.

Причиною ДТП стала наявність на проїзній частині дороги
ями, про яку водій не була попереджена відповідними дорожніми знаками  і яку об'єктивно змогла виявити на такій
віддалі, яка вже не давала їй можливості уникнути в'їзду в неї.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1., ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_3. до Служби
автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор», суд
першої інстанції правильно виходив із того, що дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП
«Львівський облавтодор», оскільки вони не забезпечили  утримання ділянки дороги, де мало місце ДТП,
в такому стані, який би створював безпечні умови для учасників дорожнього руху
та недотримання ними вимог технічних правил і Правил дорожнього руху при проведенні
ремонтних доріг на даній ділянці дороги. Суд вірно визначив розмір шкоди
спричиненої ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Місцевий суд підставно відмовив в позові ОСОБА_1. до
ОСОБА_2, ОСОБА_3. про відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутня вина
останніх у її заподіянні.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та
залишив його рішення без змін.

Доводи Служби автомобільних доріг у Львівській області
про те, що за ремонт даної ділянки дороги на якій сталося ДТП та її
експлуатації несе відповідальність тільки ДП «Львівський облавтодор» не
ґрунтуються на вимогах закону, оскільки згідно до ст.ст. 1166,1167,1190 ЦК
України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди з їх
вини, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Наведенні в касаційній скарзі доводи не спростовують
висновків судів.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській
області Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12
січня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Тернопільської області від 11 травня 2006 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

В.Г. Лончук

В.А. Стрільчук

М.М. Русинчук