У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

26 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Луцької міської ради
про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру,
свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на ½ частину квартири,

в
с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом посилаючись на
те, що у квартирі АДРЕСА_1 він проживав та був зареєстрований з 14 серпня 1996
року разом з дідом - ОСОБА_3. 10 липня 1997 року за викликом Білоцерківського
державного аграрного університету здавав вступні іспити та був зарахований на
перший на денну форму навчання. 17 липня 1997 року дід позивача приватизував
спірну квартиру, а позивача в свідоцтво не було ОСОБА_2. Про те, що дід
приватизував квартиру лише на себе позивач дізнався після його смерті. Просив
визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру, свідоцтва
про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на ½ частину квартири.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2006
року позов задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_3 від 17 липня 1997 року в частині
права власності на ½ частину квартири. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на квартиру АДРЕСА_1 від 19 вересня 2004 року видане на ім'я ОСОБА_2.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на ½ частину квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з виконкому Луцької
міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 168 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі
15 грн.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 квітня 2007 року
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2006 року
скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 12
квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова