справа №2-990/07/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

29 березня 2007 року  Київський
районний суд м. Харкова  у складі:

головуючого - судді                                     Колесник С.А.,

при секретарі                                                                Єна
Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа:
Харківська Державна нотаріальна контора № 8 про визначення додаткового строку
для подання заяви про прийняття спадщини,-

Встановив:

Позивач 21.11.2006р. звернувся до суду з позовом про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1року помер його батько ОСОБА_3., який постійно мешкав в АДРЕСА_1. На момент смерті батька
позивач не мешкав та не був зареєстрований за адресою батька. Стосунки між
позивачем та батьком були напружені з особистих мотивів, тому вони спілкувалися
дуже рідко, а саме з причини того, що в нього була нова дружина, з якою позивач
не знаходив порозуміння і тому про смерть батька вона не повідомила позивача.
Про факт смерті батька позивач дізнався 10.09:2006 року і тому в передбачений
ст. 1270 ЦК України строк як спадкоємець першої черги не зміг подати відповідну
заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На звернення до 8-ї
ХДНК він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дп. На підставі
викладеного, позивач вважав, що строк для подання заяви про прийняття спадщини
був пропущений ним з поважних причин та просив визначити йому строк у шість
місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що залишилась
після смерті його батька ОСОБА_3.,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Ухвалою суду від 22.03.2007р. було замінено неналежного
відповідача: Харківську державну нотаріальну контору №8 належним відповідачем
ОСОБА_4, залучивши Харківську державну нотаріальну контору №8 до участі в
справі в якості третьої особи.

В судове засідання позивач та представник позивача
з'явилися, підтримали позовні вимоги, позивач пояснив, що був позбавлений
можливості звернутись до нотаріальної контори у встановлений законом строк,
оскільки, за його поясненням, він до 10.09.2006р. не знав про смерть батька.
Під час життя батька відповідачка перешкоджала позивачу спілкуватися з батьком,
останній спілкувався з позивачем так, щоб його дружина про це не знала. В
період з 2003 року по день смерті батька вони майже не спілкувалися - позивач
іноді телефонував батькові по телефону за його місцем роботи. У вказаний період
часу у нього виникла пожежа в будинку, після чого він тривалий час відновлював
будинок своїми силами, що віднімало значний час. Крім того, за проханням
дружини, він здійснював догляд за тяжко хворою тещею, у зв"язку з чим не
міг часто спілкуватися з батьком. Останній раз він бачився з батьком в 2004
році. Позивач знав, де працює його батько, але не зустрічався з ним та йому не
телефонував через тяжкі обставини, що склалися в сім'ї. В період з 1990р. по
2004р. позивач проживав з дружиною в м.АДРЕСА_2, з 2005р. по 2006р. в
м.АДРЕСА_3. Коли складні сімейні обставини відпали - позивач у вересні 2006
року зателефонував за місцем роботи батька, де йому повідомили, що той помер.
Після чого позивач звернувся спочатку до органів реєстрації актів цивільного
стану з метою отримання повторного свідоцтва про смерть, а потім до суду. З

відповідачкою
ні під час життя батька ні після його смерті не зустрічався та не спілкувався.
Про склад спадщини позивач не знає, але хоче отримати спадщину як пам"ять
про батька.

Представник відповідача ОСОБА_5. в судове засідання
з'явилася, проти позову заперечувала посилаючись на наступне.

Відповідачка знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3., який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року, понад 30-ти років. За весь цей час вона жодного разу не
спілкувалась з позивачем, але не перешкоджала чоловікові спілкуватися з сином.
З 2002 року померлий чоловік тяжко хворів, йому було проведено кілька операцій.
За всі роки хвороби батька син жодного разу не проявив інтересу до його стану
здоров"я. Позивач не залишав їй свою адресу чи телефон для того, щоб вона
могла йому повідомити про смерть батька. Після смерті останнього та до теперішнього
часу позивач з нею не спілкувався, інтересу про місце поховання батька та про
склад спадщини не проявляв. Відповідачкою понесені значні витрати на лікування
тяжко хворого чоловіка, поховання та увіковічнення його пам"яті. Позивачка
ніяких перепонів позивачу в прийнятті спадщини не чинила. Вона заперечує про
включення позивача в склад спадкоємців через його відношення до батька як під
час його життя, так і після смерті.

Представник
3-ї особи: Харківської державної нотаріальної контори № 8 в судове засідання
з'явилася, просила позов розглянути на розсуд суду, пояснивши, що ХДНК №8 не є
заінтересованою особою, спадок після смерті ОСОБА_3. оформляли за
зверненням спадкоємиці. Після витікання 6-ти місячного строку, ОСОБА_4. було
видано свідоцтво про право власності в порядку спадкування, як це передбачено ЦК України. До
обов'язків нотаріальної контори не входить обов'язок розшуку спадкоємців. Суд,
вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача,
представника 3-ї особи, допитавши свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8,
дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_1., про що свідчить свідоцтво про смерть
серія НОМЕР_1, видане 12.09.2006р. міським відділом РАЦС № 4 Харківського
обласного управління юстиції.

За повідомленням 8-ї ХДНК від 18.12.2006р. №7860, після смерті ОСОБА_3., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1., що мешкав за адресою м.АДРЕСА_1, нотаріальною конторою заведено
спадкову справу №834/2005.

30.08.2005р. за реєстровим №1-1106 заяву про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3. подала дружина померлого ОСОБА_4.

17.02.2006р. за реєстровим № 1-167 8-ю ХДНК було видано
свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки DAEWOO
Lanos та грошові вкллад ОСОБА_4. 17.02.2006р. за реєстровим № 1-171 8-ю ХДНК було
видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на
грошові вклади ОСОБА_4.

Постановою державного нотаріусу 8-ї ХДНК від 26.09.2006р. ОСОБА_1. було
відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1. на момент смерті
свого батька ОСОБА_3. не був з ним зареєстрований за однією адресою, заяву про
прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк також не подавав.

З пояснень свідка ОСОБА_6., допитаної в судовому
засіданні, встановлено що вона не є родичкою позивача. Вона повідомила, що до
2003 року позивач дуже часто спідкувався зі своїм батьком в інституті, де
працював померлий ОСОБА_3. Про те, чи спілкувався позивач з дружиною ОСОБА_3. до його смерті
чи після неї, вона не знає, даних про те, що відповідачка перешкоджала позивачу
спілкуватися з батьком вона не має. Чи спілкувався позивач з батьком протягом
2004-2005 років вона не знає.

З пояснень свідка ОСОБА_7., допитаної в судовому
засіданні, встановлено, що вона є рідною тіткою позивача та двоюродною сестрою
померлого ОСОБА_3. Позивача
вона баче вперше, раніше з ним не спілкувалася. Померлий говорив, що в нього є
син, про онука ніколи не згадував. Під час тривалої хвороби ОСОБА_3. за ним
здійснювала догляд відповідачка. Про те, що ОСОБА_4. перешкоджала померлому
чоловікові спілкуватися з позивачем, вона не знає. Під час хвороби ОСОБА_3., похорон та
поминок, позивач був відсутній.

З пояснень свідка ОСОБА_8,
допитаної в судовому засіданні, встановлено, що вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з позивачем з 1990р. по 1998р. Після розлучення
продовжували з позивачем сумісне проживання. Вона неодноразово з позивачем
приїздила в інститут, де працював ОСОБА_3-
та там з ним спілкувалися. Останнім часом позивач рідко спілкувався з
батьком, оскільки в їхній сім'ї виникли проблеми: позивач доглядав за її хворою
матір"ю, та у них взимку 2005 року чи 2004 року (точно не пам"ятае),
практично згорів будинок, в якому проживав позивач, та він вимушений був його
ремонтувати. Вона постійно телефонувала свекру в інститут, де той працював, в
2005 році зустрічалися з ним за місцем його роботи. Про те, що ОСОБА_3. хворіє, вони з
чоловіком знали, пропонували допомогу, але той відмовився. З відповідачкою
ніколи ні вона, ні її чоловік не зустрічалися та не спілкувалися через те, що
ОСОБА_3. цього не хотів. Про смерть ОСОБА_3. вона дізналася після того, як зателефонувала за місцем
роботи померлого, де їй повідомили, що останній помер.

Відповідно до ст. 1270 ЦК
України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.З ст. 1272 ЦК
України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд не вважає, що причина, з якої позивач не звернувся до нотаріальною
контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1., а саме не знання про його смерть не є поважною, оскільки вона
свідчить про те, що син за час життя та тривалої хвороби батька з ним не
спілкувався.

Крім того, позивач у судовому засіданні не довів причин, які перешкоджали
чи робили неможливим своєчасного звернення у 6-ти місячний термін з дня смерті
батька в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Суд не вважає
поважними обставинами, що перешкоджали зверненню з заявою про прийняття
спадщини ремонт, який робив позивач в будинку після пожежі та догляд за матір"ю
своєї дружини. Відомості про своє місце проживання, знаходження, бо позивач
проживав і за місцем реєстрації дружини, ОСОБА_4. не надавав.

На підставі наведеного, суд відмовляє ОСОБА_1. у наданні
додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 89, 212, 215 ЦПК України,
ст.ст. 1270, 1272, 1261 ЦК
України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.