Справа
№ 22-1657                                    Головуючий
в 1 інстанції - Шавиріна Л.П.
- 29                                                       Доповідач
УХВАЛА

іменем     України

15 березня
2007р.                                    Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого      Гурової О.М.

судців                Шевченко В.Ю.,

Могутової Н.Г.

при
секретарі     Гармаш О.В.

за участю:
представника позивача ОСОБА_8,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 грудня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1, що діє
в своїх інтересах та неповнолітньої дочки ОСОБА_2доОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6про усунення
перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення в  квартиру, виселенняОСОБА_5 та ОСОБА_6без надання
іншого жилого приміщення, про встановлення порядку користування жилим
приміщенням та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася
до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Краснолиманського
міського суду Донецької області від 26 грудня 2006 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено
в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,
вселення в квартиру АДРЕСА_1,
виселенняОСОБА_5 та ОСОБА_6без
надання іншого жилого приміщення, про встановлення порядку користування жилим
приміщенням та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1700 грн.

ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її
позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги
підтримав, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким повністю
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Інші сторони не приймали участі в судовому засіданні, про час і місце
слухання справи були повідомлені належним чином.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи
встановлено, що с 22
грудня 2001 року по 23 квітня 2995 року ОСОБА_1
і ОСОБА_3 перебували
у зареєстрованому шлюбі, під час якого 17 грудня 2003 року отримали
трьохкімнатну квартиру загальною площею 38,78 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, на
сім"ю у складі чотирьох чоловік: ОСОБА_1, її неповнолітню доньку ОСОБА_2, ОСОБА_3 і його
синаОСОБА_4, які були
зареєстровані у квартирі, квартира на час розгляду справи не приватизована.

2

Рішенням Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 3
червня 2005 року було задоволено позов ОСОБА_1
і усунуті перешкоди в користуванні житловим приміщенням у вказаній
квартирі, ОСОБА_1 разом із
її неповнолітньою донькою були вселені у квартиру, але в задоволенні позовних
вимог в частині зміни умов договору найму жилого приміщення відмовлено з тих
підстав, що в квартирі немає такої ізольованої жилої кімнати, яка б була
необхідної жилої площі для проживання там позивачів.

9 лютого 2006 року ОСОБА_1 знов
звернулась із позовом до суду до ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,
вселення в квартируАДРЕСА_1, виселенняОСОБА_5 та ОСОБА_6без надання іншого
жилого приміщення, про встановлення порядку користування жилим приміщенням та
відшкодування моральної шкоди в розмірі 1700 грн.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 грудня
2006 року ОСОБА_1 було повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні квартирою, вселенні, виселенні із квартири
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без надання іншого жилого приміщення,
обгрунтовано прийшов до висновку, що позивачем не було надано переконливих
доказів у підтвердження своїх позовних вимог. В судовому засіданні позивач
пояснила, що допомога суду у збиранні таких доказів їй також не потрібна,
оскільки вони відсутні (а.с.199).

Що стосується вимог позивача про встановлення порядку
користування жилим приміщенням у спірній квартирі, суд правильно посилався на
рішення Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня
2005 року, що набрало законної сили, яким позивачу вже було відмовлено в
задоволенні таких вимог. Але вказаним рішенням позивачку було  вселено у спірну квартиру, рішення в цій
частині виконано, що підтверджується наданими доказами, а саме листами
Державної виконавчої служби.

Апеляційний суд також вважає, що суд першої інстанції,
відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної
шкоди, також правильно застосував закон, посилаючись на те, що нормами
Житлового кодексу України відшкодування моральної шкоди при вирішенні житлових
спорів не передбачено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
про неправильне застосування матеріального та процесуального права при
розгляді справи, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на законі.

Висновок суду ґрунтується на доказах, які повно, всебічно і об"єктивно
перевірені в судовому засіданні і законні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального закону
призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Судом першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по
справі, зібрані докази, дана належна правова оцінка і суд обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову ОСОБА_1

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції
при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або
неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування судового рішення не має.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 Цивільного процесуального
кодексу України,   апеляційний суд,-

У ХВАЛИВ:

3

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області
від 26 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку до

Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою

апеляційного суду.