Справа № 2-383/2007 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року Крюківський
районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого - судді -
Якимець Т.Є. при секретарі - Пестовій 0.0. з участю адвоката - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Кременчуці цивільну справу за
позовом фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_3, державного органу
виконкому Кременчуцької міської ради про визнання права користування жилим
приміщенням та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги,
державного органу Управління Служби безпеки України в Полтавській області до
державного органу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, фізичної
особи ОСОБА_2 про визнання ордеру недійсним та визнання ОСОБА_2 такою, що не
має права користування службовим приміщенням УСБУ в Полтавській області, зобов"язання до
звільнення службового житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2  звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3,
виконкому Кременчуцької міської ради про визнання права користування жилим
приміщенням.

Третя
особа, яка заявила самостійні вимоги, Управління Служби безпеки України в
Полтавській області звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради, ОСОБА_2
про визнання ордеру недійсним та визнання ОСОБА_2 такою, що не має права
користування службовим приміщенням УСБУ в Полтавській області,
зобов"язання до звільнення службового житлового приміщення.

В
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, позовні вимоги
третьої особи, яка заявила самостійні вимоги, не визнала, дала пояснення, що 25
лютого 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3. Від шлюбу
мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В травні 2006 року вони без ордера отримали
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1  і
розпочали ремонт.В цей час вона в основному проживала в м.Полтава, де навчалася
в Полтавському національному технічному університеті. В липні 2006 року вони
поселилися в частково відремонтовану квартиру. В зв"язку з відсутністю
належних умов вона поїхала до батьків в м.Керч, де народила доньку. В її
відсутність рішенням Кременчуцького міськвиконкому ОСОБА_3 на сім"ю три
чоловіка був виданий ордер на квартиру АДРЕСА_1. Про отримання ордеру їй стало
відомо 23 жовтня 2006 року після повернення до М.Кременчука. На її прохання
продовжити термін дії ордера ОСОБА_3
відмовився, сам не зареєструвався, вирішити питання про реєстрацію
сім"ї відмовився, сім"ю залишив, зі слів керівництва за місцем роботи
відповідача їй стало відомо, що чоловік переведений на службу в м.Гадяч
Полтавської області. В даний час вона з донькою мешкає на спірній житловій
площі, але зареєструватися, укласти договір найму та сплачувати кварплату і
комунальні послуги не має можливості. Прохає суд визнати за нею та мололітньою
донькою право на житло в квартирі АДРЕСА_1, зобов"язати КМУ УМВС України в
Полтавській області зареєструвати її з донькою за спірною адресою,
зобов"язати КГЖЕП „Придніпровське" укласти з нею договір найму на
спірне житло. В позові Управління Служби безпеки України в Полтавській області
прохає відмовити, оскільки дане житло не є службовим.

Представники третьої особи, яка заявила самостійні
вимоги, Управління Служби безпеки в Полтавській області позовні вимоги
ОСОБА_2  не визнали, свої позовні вимоги
підтримали, дали пояснення, що відповідно до рішення Кременчуцької міської ради
від 22 грудня 2005 року будинок АДРЕСА_1 в М.Кременчуці переданий до
комунальної власності територіальної громади міста Кременчука. Відповідно до п.
10 наказу начальника Управління СБ України в Полтавській області від 16 серпня
2006 року № 123 „Про надання службових жилих приміщень", виданого на
підставі рішення житлово-побутової комісії відділу у місті Кременчуці
Управління СБУ в Полтавській області від 4 серпня 2006 року № 2, двокімнатна
квартира АДРЕСА_1, як службова, була надана ОСОБА_3  на склад сім"ї 2 чоловіки, він та
дружина ОСОБА_2. При видачі ордеру Кременчуцький міськвиконком порушив Порядок
забезпечення військовослужбовців та членів їх сім"ї житловими
приміщеннями, на час видачі спеціального ордеру була відсутня згода членів
сім"ї ОСОБА_2. на проживання у службовому приміщенні, було відсутнє їх
зобов'язання щодо звільнення службового житлового приміщення в передбачених
законодавством випадках. Крім того, ордер є дійсним протягом ЗО днів.
Відповідно до наказу начальника Управління від 9 грудня 2006 року № 136-ос
ОСОБА_3 переведений
для проходження служби у Гадяцьке міжрайонне відділення з 11 грудня 2006 року.
ЗО січня 2007 року ОСОБА_3 подав письмовий рапорт про здачу ним службової
квартири для подальшого її виділення іншому співробітнику Управління. За новим
місцем роботи ОСОБА_3
уклав договір з дочірною компанією „Укргазвидобування" про безоплатне
користування квартирою АДРЕСА_2, що складається з двох житлових кімнат. Наказом
начальника Управління від 31 січня 2007 року № 19 п.10 наказу № 123 від 16
серпня 2006 року визнано таким, що втратив чинність. Витяг наказу направлено до
Кременчуцького міськвиконкому 7 лютого 2007 року. Будучи забезпеченими житлом
за місцем проходження служби чоловіка ОСОБА_3., його дружина - позивачка по
справі ОСОБА_2 продовжує проживати у спірній службовій квартирі, чим створює
перешкоди в її подальшому розподілу. Прохають суд визнати ордер № 162 на
службове житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_3, недійсним.
Визнати позивачку ОСОБА_2  такою, що не
має права користування службовою квартирою АДРЕСА_1, зобов"язавши її
звільнити зазначене приміщення, відмовивши їй в позові.

Представник відповідача
Кременчуцького міськвиконкому заперечує проти визнання ордеру № 162 , виданого
на ім"я ОСОБА_3, недійсним, оскільки він виданий на підставі закону ,
вирішення інших позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи відділу обліку та розподілу
житла Кременчуцького міськвиконкому заперечує проти визнання ордеру № 162 , виданого
на ім"я ОСОБА_3, недійсним, оскільки він виданий на підставі Закону.
Відбирати згоду військовослужбовця та членів його сім"ї на проживання в
службовому приміщенні та зобов'язання щодо звільнення службового приміщення , в
передбачених законодавством випадках, не входить в компетенцію міськвиконкому
та відділу по обліку та розподілу житла. На даний час ордер в відділ обліку та
розподілу житла не зданий і не анульований.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
ОСОБА_2 не визнав, позовні вимоги Управління СБУ в Полтавській області визнав,
прохає суд зберегти сім"ю, за новим місцем його роботи для проживання
сім"ї є всі умови.

Третя особа КМУ УМВС України в Полтавській області
заперечень по справі не мають , покладаються на розсуд суду.

Третя
особа КГЖЕП „Придніпровське" заперечень по справі не мають, покладаються
на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, позовні вимоги
третьої особи, яка заявила самостійні вимоги, задоволенню не підлягають .

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006
року. Від шлюбу 17 серпня 2006 року ОСОБА_2 в м. Керчі, за місцем мешкання
своїх батьків, народила доньку ОСОБА_4.

22 грудня 2005 року рішенням XXXIX сесії
міської ради четвертого скликання до комунальної власності територіальної
громади міста за проханням головного адміністративно-господарського Управління
Служби безпеки України був переданий будинок АДРЕСА_1.

П. 10 рішення житлово-побутової
комісії відділу Управління СБУ в Полтавській області в м.Кременчуці від 4
серпня 2006 року надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, як службову,
співробітнику Управління ОСОБА_3 на склад сім"ї дві особи: він та дружина.

Наказом начальника Управління СБУ в
Полтавській області № 123 від 16 серпня 2006 року   двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, як службова,
була надана ОСОБА_3 на склад сім'ї два чоловіки: він та дружина.

Рішенням Кременчуцького
міськвиконкому № 945 від 11.09.2006 року закріплено за відділом в місті
Кременчуці Управління Служби безпеки України в Полтавській області, в т.ч. і
квартиру АДРЕСА_1, як службову.

Рішенням Кременчуцького
міськвиконкому № 998 від 22.09.2006 року надана квартира НОМЕР_1 , службова,
ОСОБА_3 на склад сім'ї 3 особи.

22.09.2006 року ОСОБА_3 отримав ордер на службову спірну
квартиру .

В кінці вересня 2006 року ОСОБА_3
мав намір зареєструватися в наданій спірній службовій квартирі, але КГ ЖЕП „Придніпровське"
відмовило йому в зв"язку з відсутністю документів дружини та доньки, що
підтверджується листом № 139 від 07.02.2007 року.

Наказом УСБУ в
Полтавській області № 136-ос від 09.12.2006 року ОСОБА_3 переведений для
проходження військової служби у Гадяцьке міжрайонне відділення з 11.12.2006
року.

29.12.2006 року   ДК „Укргазвидобувування" уклало з
ОСОБА_3 договір найму квартири АДРЕСА_2 на період по 31.12.2007 року.

30 січня 2007 року ОСОБА_3 подав
рапорт про здачу службової квартири АДРЕСА_1 і сдав в УСБУ ордер на квартиру.

Наказом начальника Управління СБУ в
Полтавській області № 19 від 31 січня 2007 року п.10 наказу № 123 від
16.08.2006 року вважається таким, що втратив чинність, про що Кременчуцькому
міськвиконкому направлений лист від 07.02.2007 року за № 66/16-841 .

З 23 жовтня 2006
року позивачка з малолітньою дитиною проживають за спірною адресою без
реєстрації, оскільки продовжити термін дії ордеру ОСОБА_3 відмовився.

Відповідно до п. 14 Порядку
забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями
„службове приміщення надається військовослужбовцю на всіх членів сім"ї,
які проживають разом з ним і неповнолітніх дітей, які проживають окремо від
військовослужбовця в даному або іншому населеному пункті. Члени сім"ї
військовослужбовця дають письмову згоду на проживання в службовому житловому
приміщенні. Військовослужбовець та повнолітні члени його сім"ї беруть
письмове зобов'язання щодо звільнення службового житлового приміщення в
передбачених законом випадках".

Суд
вважає, що квартира АДРЕСА_1 в м.Кременчуці є службова, надана
військовослужбовцю СБУ ОСОБА_3 на склад сім"ї 3 чоловіки: він, дружина та
малолітня донька. Позивачка знала про статус спірного житла, і, надаючи
документи на його отримання , дала згоду на проживання в ньому.

Згідно п. 19,
п.20 вищезазначеного Порядку у разі переміщення військовослужбовців по службі,
пов"язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення,
які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше
не передбачено законодавством. Військовослужбовець та члени його сім"ї
зобов"язані вивільнити займане ними службове приміщення у разі одержання
або придбання житла для постійного проживання.

Враховуючи,
що за новим місцем роботи військовослужбовцю СБУ ОСОБА_3 житло для постійного
проживання не надане, він право користування службовим приміщенням не втратив,
позивачка з малолітньою донькою проживають в спірній квартирі, ордер на спірну
квартиру не анульований, суд вважає за необхідне визнати право на житло в
квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та її малолітньою донькою, зобов'язавши КМУ УМВС
України в Полтавській області зареєструвати їх за зазначеною адресою,
відмовивши управлінню СБУ в Полтавській області в позові про зобов"язання
ОСОБА_2  звільнити службове приміщення.

В позові управління Служби безпеки України в Полтавській
області про визнання ордеру недійсним суд вважає необхідним також відмовити в
зв"язку з відсутністю підстав, передбачених ст.59 ЖК України.

Керуючись
ст.ст. 10,11,60, 212, 213,215 ЦПК України, ст.ст.59 ,118-119,122 ЖК України,
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими
приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2006 року№ 1081, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної особи
ОСОБА_3, державного органу виконкому Кременчуцької міської ради про визнання
права користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_2 та малолітньою ОСОБА_4 право проживання в службовій квартирі
АДРЕСА_1.

Зобов"язати
КМУ УМВС України в Полтавській області зареєструвати ОСОБА_2 та малолітню ОСОБА_4
,ІНФОРМАЦІЯ_1, за АДРЕСА_1.

Управлінню
СБУ в Полтавській області в позові до виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради, ОСОБА_2 про визнання ордеру недійсним та визнання ОСОБА_2 такою,
що не має права користування службовим приміщенням УСБУ в Полтавській області,
зобов"язання до звільнення службового житлового приміщення відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.