Справа
№2-25/07р.
районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді                           Чебан А.П.

при секретарі                                  Білик
М.М.

за участі прокурора

адвоката(ів)

розглянувши матеріали цивільної справи
за позовом ВАТ „Татарбунарська сукняна фабрика” до відділу державної виконавчої
служби Татарбунарського районного управління юстиції, Державної виконавчої
служби у Татарбунарському районі Одеської області, спеціалізованого державного
підприємства „Укрспец'юст” в особі Одеської філії, ОСОБА_1, Татарбунарської
державної нотаріальної контори про визнання прилюдних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

ВАТ „Татарбунарська сукняна фабрика” звернулось до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління
юстиції, Державної виконавчої служби у Татарбунарському районі Одеської
області, спеціалізованого державного підприємства „Укрспец'юст” в особі
Одеської філії, ОСОБА_1, Татарбунарської державної нотаріальної контори про
визнання прилюдних торгів недійсними.

Позовні
вимоги обґрунтовувались невідповідністю проведених публічних торгів вимогам
чинного законодавства. 11.11.2005 року відбулися повторні прилюдні торги по
реалізації майна, належного позивачу, а саме : чотирьох боксів та прибудови,
розташованих в м.Татарбунари вул. В. Тура, 13. Переможцем торгів  визнано ОСОБА_1, яка придбала майно за 21800
грн.  Торги відбулись на виконання
зведеного виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень про
стягнення з позивача на користь управління Пенсійного фонду України та
фізичних осіб боргу в сумі 45635,1 грн. За думкою позивача, торги відбулись з
грубим порушенням діючого законодавства. В порушення вимог ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження» п.3.6.2. Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5, п.3.4.2.
Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 року №470/7, постанов про
відкриття виконавчого провадження  щодо
виконання рішень суду позивач не отримував, внаслідок чого його у встановленому
законом порядку не було повідомлено про необхідність добровільного виконання
рішення суду, та він був позбавлений можливості виконати рішення в
добровільному порядку або оскаржити цю постанову.

Крім
того, позивач стверджує, що відповідно до вимог ст.33, 62, 63, 64 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець повинен був
вирішити питання в установленому законом порядку про заміну порядку
виконання судових рішень про стягнення з позивача коштів шляхом звернення
стягнення на майно боржника. Також, як вказує позивач, при проведенні
виконавчих дій на виконання рішень місцевих та господарського судів не
проводилась експертна оцінка майна боржника, постанова про проведення
виконавчих дій позивачу взагалі не надсилалась. Виконуючи відповідні рішення
районного та господарського судів, Виконавчою службою  у Татарбунарському районі порушено низку
статей Закону «Про виконавче провадження» та інших нормативних актів,
регулюючих виконання рішень суду та порядок проведення прилюдних торгів, що є
підставою визнання торгів недійсними та зважаючи, що дані правовідносини мають
регулюватися ст.16 та ст.215 ЦК України, позивач просить визнати прилюдні торги
від 11.11.2205 року з реалізації чотирьох боксів та прибудови недійсними,
визнати недійсним протокол №5160179/1 проведення прилюдних торгів по реалізації
вказаного майна, визнати недійсним акт про проведення аукціону з реалізації
майна, затверджений Державною виконавчою службою у Татарбунарському районі
Одеської області 28.11.2005 року, визнати недійсним свідоцтво №351, видане
Татарбунарською державною нотаріальною конторою від 07.08.2006 року.

Представник
відділу Державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області позов не визнав,
посилаючись на те, що державний виконавець при виконанні рішень
місцевого та господарського судів дотримувався вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та інших нормативних актів, регулюючих виконання рішень
суду, позивачем дії державного виконавця протягом виконання рішень в порядку
ст. 383 ЦПК України не оскаржувались, тому підстав для задоволення позову не
має. Всі документи зведеного виконавчого провадження, де
боржником визнано ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика», у
виконавчій службі відсутні, у зв'язку з направленням їх стягувачам.
Представником надано матеріали, які були у наявності. З матеріалів представником надано акт опису та арешту майна
боржника від 17.03.2005 року, згідно якого державним виконавцем було арештовано
будівлю для гаражів, яка складається з чотирьох приміщень - боксів та одної
битової кімнати площею 232 кв.м. 22.09.2005 року начальником відділу було
направлено заявку на реалізацію арештованого майна на адресу СПД «Укрспец'юст»,
згідно укладеного договору від 23.09.2005 року на реалізацію цього майна.
Реалізацією майна займалось СПД «Укрспец'юст». Торги були призначені на 10.10.2005 року та на 11.11.2005 року. На
першу дату торги не відбулись, тому нерухоме майно будівлі вартістю 30372 грн.,
згідно експертної оцінки, було переоцінено на 30%, та на 11.11.2005 року
початкова ціна складала 21260,4 грн. 11.11.2005 року торги відбулись в
приміщенні виконавчої служби. Учасниками торгів були ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Переможцем торгів було визнано ОСОБА_1, яка запропонувала 21800 грн за спірне
майно - чотири бокси та прибудову. 17.11.2005 року на депозитний рахунок
ОСОБА_1 було внесено суму за реалізацію майна згідно протоколу №5160179/1, а
саме 20737 грн.  28.11.2005 року до
Виконавчої служби звернулась ОСОБА_1 щодо видачі їй акту про проведення
аукціону з реалізації майна, яке нею було придбано на прилюдних торгах
11.11.2005 року. В акті державним виконавцем було вказано об'єкт продажу -
чотири бокси та прибудова. Після того, як ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної
контори, де їй пояснили, що зареєструвати придбане майно не має можливості,
оскільки таке майно не вказано у витязі з реєстру права власності на нерухоме
майно ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика», їй, тобто ОСОБА_1,  було видано другий акт про проведення
аукціону з реалізації майна, датований тим же числом, де було змінено назву
об'єкта продажу - в акті було вказано об'єкт продажу «будівля під літ. «О»,
оскільки фактично саме ця будівля і була продана. Те, що в акті вказано, що
торги відбулися 06.06.2005 року є помилкою, фактично торги відбулися 11.11.2005
року, про що свідчить протокол проведення торгів, датований цією датою.

ОСОБА_1
позов не визнала, пояснила, що є добросовісним набувачем спірного майна,
придбала його на прилюдних торгах та належним чином оформила в нотаріальній
конторі. Вважає, що державною виконавчою службою були виконані всі вимоги
законодавства щодо реалізації спірного майна, тому немає підстав для визнання
торгів недійсними.

Представник
спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст» в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позову та
просив розглянути справу у їх відсутності.

Представник
Татарбунарської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився,
будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Треті
особи - представники Пенсійного фонду України, Державне казначейство у
Татарбунарському районі, ОСОБА_3, ОСОБА_4- позов не визнали, вважають, що
державним виконавцем при виконанні рішень суду були виконані всі необхідні дії,
передбачені законодавством.

Заслухавши
пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно
до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі….

Прилюдні
торги за своєю юридичною природою - це продаж майна, на яке звернено стягнення
і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий
запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Таким чином, під час
проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність,
сторонами якої є покупець - учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична
чи юридична особа, і продавець - відділ ДВС в особі спеціалізованої
організації, що організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із
державною виконавчою службою.

Визнання
угоди недійсною можливе з підстав, передбачених Цивільним кодексом.

Згідно
з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. N 3
"Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" угода
може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими
законом, а суд повинен встановити наявність тих обставин, з яким закон пов'язує
визнання угоди недійсною та настання у зв'язку з цим певних юридичних
наслідків.

Отже,
ухвалюючи рішення, суду необхідно насамперед встановити юридичну природу
правовідносин, які виникли між учасниками процесу, їхні права та обов'язки.

Відповідно
до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень
в Україні покладається на Державну виконавчу службу…

Збитки,
заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам (ч. 2 ст. 86
названого Закону) при здійсненні виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню у порядку, передбаченому законом.

У
ст. 61 Закону "Про виконавче провадження" встановлено, що реалізація
арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та
зазначеного в ч. 8 ст. 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими
організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі
договорів між державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями
шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

У
відповідності до п. 1.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України N68/5 від 27.10.99р., визначено умови і порядок проведення
прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного
майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном,
на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно.

Пунктом
1.2 вищезазначеного Положення передбачено, що прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і
проводить спеціалізована організація, з якою відділом державної виконавчої
служби укладено відповідний договір.

Згідно
з п. 5.4 наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. N 68/5
"Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого нерухомого майна" кошти, одержані від
реалізації аукціонного майна, з вирахуванням комісійної винагороди, обумовленої
договором, перераховуються спеціалізованою організацією на відповідні рахунки
державної виконавчої служби в установленому порядку. Таким чином, у законі
визначено, що реалізація арештованого нерухомого майна належить до повноважень
державного виконавця, тоді як спеціалізовані організації лише організовують та
проводять прилюдні торги з реалізації такого майна за договором з державною
виконавчою службою.

Як
вбачається із матеріалів справи, спірні чотири бокси та прибудови, розташовані
в м.Татарбунари вул. В.Тура, 13 були реалізовані шляхом проведення прилюдних
торгів у порядку виконання рішень Татарбунарського районного та Одеського
господарського судів. Коло осіб, на користь яких реалізовувалось спірне майно,
судом встановлено  згідно
розпорядження  державного виконавця
Клімової К.М. від 07.12.2005 року, згідно якого 19184 грн. було перераховано
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державі, ПФУ /а.с.
/.

Згідно
договору /а.с.    / від 23.09.2005 року,
укладеного між відділом державної виконавчої служби Татарбунарського районного
управління юстиції в Одеській області та Спеціалізованим державним
підприємством «Укрспец'юст», останньому передано для реалізації арештоване державним виконавцем
нерухоме майно, та Спеціалізована організація здійснює його реалізацію на
прилюдних торгах у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче
провадження», іншими законами України…
На прилюдні торги передається чотири бокси та прибудова, які є власністю
ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» та розташовані за адресою: м.Татарбунари
вул. Тура,13.

Заявкою
від 22.09.2005 року /а.с.   /
підтверджується направлення документів для проведення реалізації майна ВАТ
«Татарбунарська сукняна фабрика»- 4 бокси та прибудови. Згідно додатку до
заявки СПД передано копію акту опису та арешту майна, наказ, постанову про
відкриття, оціночну експертизу, постанову про призначення експерта.

Згідно
п. 3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого майна спеціалізована організація, яка
проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних
торгів публікує за місцезнаходженням нерухомого майна в друкованих засобах
масової інформації інформаційне повідомлення про нерухоме майно, що підлягає
реалізації.

Таке
оголошення було  розміщено в газеті «Рынки региона» від
24.09.2005 року та «Рекламный курьер»
від 27.10.2005 року.

Судом також необхідно надати належну правову
оцінку змісту інформаційного повідомлення, який визначається п. 3.6 Тимчасового
положення.

Так,
як вбачається зі змісту оголошення в ньому відсутні
данні про стягувачів - фізичних осіб: громадян України - прізвище, ім'я та по
батькові фізичних осоіб, адресу постійного місця проживання та ідентифікаційний
код за Державним реєстром фізичних осіб - платників податків, невірно вказано
об'єкт продажу, а саме вказано, що на продаж виставляється чотири  бокса та пристройка, тоді як у витязі з
реєстру прав на нерухоме майно КП «Татарбунарське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості за ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» таке
майно не зареєстровано.

Доводи представника
Спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст» щодо належності
4 боксів та прибудови саме ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика», згідно довідки
голови правління ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» Бучинського О.О. від
21.06.05 року не можуть бути взяті до уваги, оскільки підтвердженням права власності
на нерухоме майно може бути лише документ, який посвідчує право власності на
нерухоме майно, тобто свідоцтво про право власності /витяг з реєстру права
власності на нерухоме майно/.

Зважаючи на це, суд
вважає, що у Спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст»
не було законних підстав на реалізацію 4 боксів та прибудови, оскільки таке
майно не було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно
відповідно до Закону. Посилання відповідача Спеціалізованого державного
підприємства «Укрспец'юст»  на те, що 4
бокси та прибудова є приміщенням, зареєстрованим в реєстрі під літ. «О» є лише
припущеннями, оскільки згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження від 05.12.2005 року державним виконавцем Клімовою К.М.
накладено арешт на майно ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика», у тому числі і
на будівлю піл літ. «О».

Пункт
3.11 Тимчасового положення зобов'язує спеціалізовану організацію письмово
повідомити державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Такі
відомості відсутні щодо  стягувачів
-фізичних осіб ОСОБА_4та ОСОБА_3, стягувача держави.

Згідно
п. 3.16. Тимчасового положення
покупцям до реєстрації надається право ознайомитися з майном, що підлягає
реалізації, за його місцезнаходженням.

Як
вбачається з представлених матеріалів виконавчого провадження, реалізація майна
проводилась за місцем знаходження відділу державної
виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції, а не за
місцезнаходженням об'єкта продажу.

Суд також вважає, що боржник та стягувачі не
повідомлялись належним чином про проведення виконавчих дій. Як вбачається з
листа спеціалізованого державного підприємства „Укрспец'юст” в особі Одеської
філії /а.с. 160/  надісланого на адресу
боржника, час проведення прилюдних торгів зазначений, але підтвердження
отримання боржником вказаного листа відсутні. Суд вважає, що неповідомленням
ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» про проведення виконавчих дій належним
чином порушуються права боржника, передбачені ст. 111 Закону України
"Про виконавче провадження", де боржнику, як і іншим учасникам
виконавчого провадження, надано права брати участь у провадженні виконавчих
дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході
виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань
інших учасників виконавчого провадження, оскаржувати дії (бездіяльність)
державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими
правами, наданими Законом. Невручення повідомлення про проведення торгів
боржнику або вручення його після проведення торгів позбавляє останнього права
взяти участь у таких торгах.

Також
не можна погодитись з доводами відповідача відділу державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління юстиції про те, що додані до матеріалів
справи копії сторінок з реєстру вихідної кореспонденції можуть служити доказами
надіслання повідомлення про проведення виконавчих дій боржнику, оскільки такі
документи не є підтвердженням фактичного отримання боржником вказаних
повідомлень.

Як
вбачається з оригінала акту про проведення аукціону з реалізації майна від
28.11.2005 року, заступником начальника ДВС Клімовою К.М. встановлено, що з
метою виконання наказу було накладено арешт на гараж під літ. «О», розташований
по вул. Тура,13 в м.Татарбунари Одеської області, який належать ВАТ
«Татарбунарська сукняна фабрика» згідно наказу фонду державного майна України
№1480 від 17.11.1998 року та переліку нерухомого майна від 11.07.2001 року,
зареєстрованого в Татарбунарському БТІ від 24.12.2002 року за №1-32. /а.с.   /. Фактично судом встановлено, що арешт на
будівлю під літ. «О» не накладався.

Вищеназваний
акт про проведення аукціону, затверджений начальником відповідної виконавчої
служби, був підставою для  видачі ОСОБА_1
свідоцтва про право власності на об'єкт продажу. /а.с.      /.

Згідно
акту опису й арешту майна від 17.03.2005 року /а.с.   /
державним виконавцем було описано і накладено арешт на будівлю для гаражів,
яка складається з чотирьох приміщень-боксів та однієї побутової кімнати, площею
232 кв.м вартістю 30000 грн.

З
постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від
05.12.2005 року /а.с.    / видно, що
державний виконавець Клімова К.М. при примусовому виконанні рішень районного та
господарських судів про стягнення з ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» боргу
на користь фізичних та юридичних осіб, вже після проведення оспорюванних
торгів, встановила, що боржнику належить будівлі, розташовані у м.Татарбунари
вул.Тура,13 під літерами «Ц», «О», «Д», «П», «Р», «Г», «Ж», тоді як згідно її ж
акту приміщення під літ. «О» було реалізовано на прилюдних торгах ОСОБА_1

Згідно
витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.01.2006 року
відчужуються будівлі : гараж під літ. «О», склади під літ. «Ц», що складає
39/1000 ідеальної долі. /а.с.    /.

Із
заявки на реалізацію арештованого майна від 22.09.2005 року / а.с.   / вбачається, що в переліку майна, що
передається на реалізацію, вказано 4 бокси та пристройка вартістю 30472 грн.

Свідок
ОСОБА_5 пояснив, що на момент проведення прилюдних торгів з продажу спірного
майна він працював начальником відділу виконавчої служби. 28.11.2005 року до
Виконавчої служби звернулась ОСОБА_1 щодо видачі їй акту про проведення
аукціону з реалізації майна, яке нею було придбано на прилюдних торгах
11.11.2005 року. В акті державним виконавцем було вказано об'єкт продажу:
чотири бокси та прибудова. Після того, як ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної
контори, де їй пояснили, що зареєструвати придбане майно не має можливості,
оскільки таке майно не вказано у витязі з реєстру права власності на нерухоме
майно ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика», їй, тобто ОСОБА_1 було видано
другий акт про проведення аукціону з реалізації майна, датований тим же числом,
де було змінено назву об'єкта продажу - в акті було вказано об'єкт продажу -
«будівля під літ. «О», оскільки фактично саме ця будівля і була продана. Те, що
в акті вказано, що торги відбулися 06.06.2005 року є помилкою, фактично торги
відбулися 11.11.2005 року, про що свідчить протокол проведення торгів,
датований цією датою.

Таким чином, суд вважає, що фактично державним
виконавцем не встановлено належним чином об'єкт продажу майна, належного ВАТ
«Татарбунарська сукняна фабрика». В матеріалах виконавчого провадження : акті
опису та арешту, протоколах про проведення прилюдних торгів вказані різні
найменування об'єкту продажу, який відсутній у
витязі з реєстру прав на нерухоме майно КП «Татарбунарське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості за ВАТ «Татарбунарська
сукняна фабрика».

Запит
начальника ДВС у Татарбунарському районі про належність земельної ділянки, на
якій розташована будівля для гаражів, яка складається з чотирьох приміщень-боксів
та однієї побутової кімнати загальною площею 232 кв. метрів, датований  01.12.2005 року, відповідь на вказаний запит
надано 13.12.2005 року за вих. 696, згідно якого міський голова надає
інформацію, що нерухоме майно по вул. Тура,13 в м.Татарбунари, розташоване на
земельній ділянці, наданій в постійне користування ВАТ «Татарбунарська сукняна
фабрика». Тобто, інформація про належність земельної ділянки, на якій
розташоване майно, яке підлягало реалізації, була отримана вже після проведення
прилюдних торгів, що за думкою суду, також є порушенням порядку проведення
прилюдних торгів, а саме п.3.2. Тимчасового положення…

З
таблиці звіту про оцінку спірного майна вхідні дані та висновки щодо вартості
вбачається, що підставою для проведення оцінки майна експертом була постанова
державного виконавця від 06.06.2005 року, виконувачем оцінки є СПД ФО ОСОБА_6,
оцінщиком є ОСОБА_7, мета оцінки - визначення ринкової вартості майна в умовах
термінового примусового продажу в рамках виконання вимог закону «Про виконавче провадження»,
методичний підхід -витратний.

Звіт
про оцінку 4 боксів та прибудови підписано ОСОБА_6, яку зазначено виконавцем
оцінки. Експертом  згідно постанови
державного виконавця від 06.06.2005 року призначено ОСОБА_8.

Згідно
ч.3 ст.4, ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні» практична діяльність з оцінки майна може
здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, а саме зареєстрованими
в установленому законом порядку фізичними особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності або
юридичними особами  незалежно від їх
організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську
діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач - фізична особа, яка
отримала сертифікат суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно
вищенаведеного, державний виконавець  не
пересвідчився в тому, чи був ОСОБА_7 суб'єктом оціночної діяльності та мав
право здійснювати практичну діяльність з оцінки майна, чи був він
зареєстрованим в установленому законодавством порядку суб'єктом підприємницької
діяльності.

Згідно
таблиці вказаного звіту «Вихідні дані та висновки щодо вартості» ОСОБА_8 за
методичний підхід для проведення оцінки взяв витратний метод, який згідно
розділу таблиці «Висновки про вартість» дав оцінку спірного майна в розмірі
30472 грн. В той же час, згідно п.5.1.2 звіту, вартість спірного майна
визначається в рамках витратного підходу та складає 39677 грн.

Доказів
отримання учасниками виконавчих дій копій постанов про призначення експерта,
результатів оцінки вартості майна відсутні, що на думку суду, також є
порушенням ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» та п.2.2.3.
Інструкції про проведення виконавчих дій.

Судом
також встановлено порушення державним виконавцем ст. 66 Закону України «Про
виконавче провадження», п.1.2 Тимчасового положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оскільки заявка
державного виконавця на проведення прилюдних торгів спеціалізованою
організацією  не містила відомостей про
характеристику об'єкта нерухомості, копій документів, що підтверджують право
власності або право користування нерухомим майном, копію рішення про відведення
земельної ділянки.

Таким
чином, суд вважає, що у Спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст»
не було законних підстав для проведення прилюдних торгів.

Судом встановлено, що прилюдні торги з продажу зазначеного майна
проведені відділом ДВС Татарбунарського районного управління юстиції з
порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", Закону
від 7 лютого 1991р. N 697-XII "Про власність", норм цивільного
процесуального законодавства та Інструкції про проведення виконавчих дій
(затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 р. N
74/5), тому прилюдні торги від 11.11.2005 року з реалізації чотирьох боксів та
прибудови, що належать відкритому акціонерному товариству «Татарбунарська
сукняна фабрика» необхідно визнати недійсними. Відповідно, необхідно визнати
недійсним протокол №5160179/1 проведення прилюдних торгів по реалізації майна,
належного відкритому акціонерному товариству «Татарбунарська сукняна фабрика»,
затверджений Спеціалізованим державним підприємством «Укрспец'юст» в особі
Одеської філії від 11.11.2005 року, акт про проведення аукціону з реалізації
майна, затверджений Державною виконавчою службою у Татарбунарському районі
Одеської області від 28.11.2005 року, свідоцтво №351, видане Татарбунарською
державною нотаріальною конторою від 07.08.2006 року.

Суд
не може взяти до уваги доводи представника відділу державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління юстиції щодо правонаступництва, оскільки
акт приймання-передачі новоствореним відділом державної виконавчої служби
підписано 21.11.2005 року, акт про проведення аукціону з реалізації майна,
затверджений Державною виконавчою службою у Татарбунарському районі Одеської
області складено 28.11.2005 року. Тобто позивачем оспорюються дії вже
новоствореної служби.

Керуючись  ст.16, 215 ЦК України, ст.ст. 4, 11, 33,
62,63,64 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 68/5 від 27.10.99 р.,
ст.ст. 58-60, 213, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ВАТ „Татарбунарська сукняна фабрика” до відділу державної
виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції, Державної
виконавчої служби у Татарбунарському районі Одеської області, спеціалізованого
державного підприємства „Укрспец'юст” в особі Одеської філії, ОСОБА_1,
Татарбунарської державної нотаріальної контори про визнання прилюдних торгів
недійсними  - задовольнити.

Визнати
недійсними прилюдні торги від 11.11.2005 року з реалізації чотирьох боксів та
прибудови, що належать відкритому акціонерному товариству «Татарбунарська
сукняна фабрика».

Визнати
недійсним протокол №5160179/1 проведення прилюдних торгів по реалізації майна,
належного відкритому акціонерному товариству «Татарбунарська сукняна фабрика»,
затверджений Спеціалізованим державним підприємством «Укрспец'юст» в особі
Одеської філії від 11.11.2005 року.

Визнати
недійсним акт про проведення аукціону з реалізації майна, затверджений
Державною виконавчою службою у Татарбунарському районі Одеської області від
28.11.2005 року.

Визнати
недійсним свідоцтво №351, видане Татарбунарською державною нотаріальною
конторою від 07.08.2006 року.

На рішення Татарбунарського районного суду
може бути  подана заява  про апеляційне оскарження  протягом десяти днів з  дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
Чебан