Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 2
листопада           2007 року справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Запорізька міська рада,  про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та за позовом Запорізької міської
ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 5 квітня  2007 року,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником 39/100 об'єкта
нерухомості АДРЕСА_1, в м. Запоріжжі.
Співвласниками вказаного приміщення
є також відповідачі, які самовільно збудували вантажопідйомник та приямок, чим
перешкоджають користуванню належним йому приміщенням. Просив позов
Запорізька міська рада звернулася
до суду із зустрічним позовом, зазначаючи, що відповідачі не мають
правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташовані спірні
самовільно побудовані об'єкти, а також
не вносять плату за землю, орендну плату.
Вважаючи, що зазначену земельну
ділянку відповідачі займають самовільно, позивач просив зобов'язати
відповідачів звільнити земельну ділянку шляхом демонтування самовільно
Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 листопада 2006 року
позов Запорізької міської ради задоволено, позов             ОСОБА_1 задоволено частково, усунуто перешкоди
у реалізації права власності ОСОБА_1, зобов'язано відповідачів звільнити
самовільно зайняту ділянку, повернуто її власнику - Запорізькій міській раді;
вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 5 квітня  2007
року  зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано й ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено, провадження у справі за позовом Запорізької міської ради закрито.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування рішення
суду апеляційної інстанції і залишення в силі рішення суду першої інстанції та постановлення окремої ухвали.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави
для  скасування  судової ухвали   відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Запорізької області
від 5 квітня  2007 року відхилити і
залишити вказане судове рішення   без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Левченко Є.Ф.

Сенін Ю.Л.