Справа № 2-9507
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

06 червня 2007 року                                                                           Ялтинський
міський суд Криму

у складі судді:
ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ Г.С.

при секретарі
:
КОНОНОВОЇ Ю.С.

за участю адвоката:                                            ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі  Ялтинського міського
суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1до
Гурзуфської селищної Ради, за участю третьої особи: ОСОБА_3про скасування
рішень Гурзуфської селищної Ради від 29 лютого 2000 року, від 07 грудня 2000
року, покладенні на Гурзуфську селищну Раду зобов'язання ухвалити рішення про
затвердження проекту відводу земельної ділянки та передачі її у власність та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_3до Гурзуфської селищної Ради, ОСОБА_1про
скасування рішень Гурзуфської селищної Ради від 15 червня 2004 року про надання
ОСОБА_1дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки для будівництва
та обслуговування житлового будинку; зобов'язання Гурзуфської селищної Ради
ухвалити рішення про затвердження їй проекту відводу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування індивідуального гаражу та рішення про передачу їй
цієї земельної ділянки у власність, а також усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом зносу самовільно збудованого будинку та визнання
права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, уточнивши позовні вимоги, просить суд скасувати рішення
Гурзуфської селищної Ради від 29 лютого 2000 року № 23 в частині дачі
ОСОБА_3дозволу на підготовку матеріалів попереднього узгодження місця
розміщення об'єкту - земельної ділянки в постійне користування для будівництва
й обслуговування гаража в районі будинку № АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,004 га; скасувати рішення Гурзуфської селищної Ради від 07 грудня 2000 року № 22
в частині дачі ОСОБА_3дозволу на складання проекту відведення для передачі у
власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,006 га, для будівництва й обслуговування індивідуального гаража в районі будинку
№ АДРЕСА_1місті Ялта; зобов'язати Гурзуфську селищну Раду ухвалити рішення про
затвердження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки ОСОБА_1,
загальною площею 0,0295 га, для будівництва й обслуговування індивідуального житлового будинку,
господарських споруд та будівель за адресою: м. Ялта, смт. АДРЕСА_1; а також рішення про передачу йому даної земельної ділянки
безкоштовно у власність; зобов'язати Гурзуфську селищну Раду ухвалити рішення,
яким визнати таким, що втратив силу п. 1.3
рішення 9-й сесії Гурзуфської селищної Ради 22-го скликання від 25
грудня 1996 року  № 56 «Про затвердження
проектів відведень і надання земельних ділянок в постійне користування», яким
йому була надана в постійне користування земельна ділянка площею 0,017 га за вищезгаданою адресою, під будівництво індивідуального
житлового будинку  і анулювання
державного акту на право постійного користування землею; усунути перешкоди в
здійсненні права власності житловим будинком і користування земельною ділянкою,
зобов'язавши відповідачку ОСОБА_3 знести самовільно встановлений металевий
гараж, розташований в місті Ялта, АДРЕСА_1.

Вимоги
мотивує тим, що рішенням Гурзуфської селРади від 26 червня 1995 року йому був
даний дозвіл на проектно - дослідницькі роботи для будівництва й обслуговування
індивідуального житлового будинку, розташованого в місті Ялта, АДРЕСА_1.
Проектно - технічна документація по відведенню земельної ділянки їм була
розроблена і рішенням селРади від 05 грудня 1996 року - проект відведення був
затверджений, і йому в постійне користування була передана земельна ділянка
площею 0,017 га, розташована за вищезгаданою адресою і виданий державний акт на право
постійного користування землею. Їм був розроблений проект для будівництва
будинку, одержані всі необхідні узгодження, рішенням Гурзуфської селРади від 29
жовтня 1998 року йому було дозволено будівництво індивідуального житлового
будинку на відведеній ділянці, одержаний дозвіл ДАБКа на будівництво. Після
виконання більшої частини будівельних робіт (90%), 19 квітня 2007 року за ним
було зареєстроване право власності на незавершений будівництвом житловий
будинок. У зв'язку із зміною земельного законодавства і відміною права
постійного користування на земельні ділянки фізичних осіб, він звернувся до
Гурзуфської селРади із заявою про передачу йому земельної ділянки у власність,
і рішенням селРади від 15 червня 2004 року - йому був даний дозвіл на складання
проекту  відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,04 га, для подальшої передачі вказаної ділянки у власність. У виконання рішення
Гурзуфської селРади, їм знову була розроблена проектно - технічна документація
для відведення земельної ділянки, одержані узгодження всіх необхідних служб. В
процесі виготовлення документів було встановлено, що розмір земельної ділянки,
що відводиться, складає 0,0295 га, на ділянці відсутні
сторонні будови та споруди, а також землекористувачі.  Розроблена проектно - технічна документація
була їм передана на розгляд і затвердження в Гурзуфську селРаду і винесена на
розгляд 56-й сесії 25 листопада 2005 року. Проте, питання про затвердження його
проекту відведення так і не було розглянуте, у зв'язку з тим, що до селРади
надійшла заява від ОСОБА_3з проханням не розглядати його питання у зв'язку з
тим, що на спірній земельній ділянці знаходиться її гараж. У зв'язку з
вказаними обставинами, йому стало відомо, що 29 лютого 2000 року ОСОБА_3був
отриманий дозвіл на підготовку матеріалів попереднього узгодження розміщення
земельної ділянки в постійне користування для будівництва й обслуговування
гаража орієнтовною площею 0,004 на, за тією ж адресою, а рішенням від 7 грудня
2000 року - отриманий дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,006 га. Вважає вказані рішення селРади незаконними, оскільки самовільно встановлений
ОСОБА_3гараж, під обслуговування якого вона просить виділити їй земельну
ділянку, впритул примикає до стіни його житлового будинку, що суперечить
будівельним нормам. Він неодноразово звертався до різних інстанцій за фактом
незаконного встановлення відповідачкою металевого гаража, який перешкоджає йому
користуватися його земельною ділянкою і будинком, на що йому була дана
відповідь, що рішенням депутатської комісії була дана згода на збір документів
на перенесення гаража ОСОБА_3, чого так і не було зроблено. Наявність даного
гаража порушує його права власника недобудованого житлового будинку, оскільки
він не має можливості обслуговувати одну з його стін, обштукатурити її, через
що не може здати будинок в експлуатацію. Крім того, наявність самовільно
встановленого металевого гаража на такій близькій відстані від житлового
будинку, створює йому житлові незручності в проживанні через постійний шум.
Також він знаходиться на межі наданої йому в постійне користування земельної
ділянки, що порушує і його права землекористувача.

Відповідачка
ОСОБА_3позов не визнала, пояснивши, що земельною ділянкою, на якій розташований
металевий гараж, вона і члени її сім'ї безперервно користуються з 1972 року.
Гараж був встановлений на даній земельній ділянці згідно з рішенням виконкому
Ялтинської міської Ради № 586 від 26 вересня 1972 року, яким винрадгоспу «Гурзуф», в якому працювала вона та її мати, було дозволене
проектування і будівництво гаражів автокооперативу для індивідуальних машин
робітників радгоспу. Ніяких претензій з приводу установки і місцерозташування
даного гаража, їй ніхто не пред'являв і самовільно встановленим вона його не
вважає. У зв'язку з відмовою виконкому Гурзуфської селРади видати їй
правовстановлюючі документи на даний гараж, вона у встановленому законом
порядку звернулася до Гурзуфської селРади про надання їй земельної ділянки, на
якій він розташований, у власність. СелРадою її заява була розглянута і даний
дозвіл спочатку на складання матеріалів попереднього узгодження
місцерозташування земельної ділянки, а потім на складання проекту її
відведення. Ряд робіт по збору проектної документації нею вже виконаний і
вважає, що ніяких підстав для скасування даних рішень селРади не має, земельна
ділянка з її користування не вилучалася і гараж був встановлений до будівництва
ОСОБА_1будинку.

ОСОБА_3пред'явлена зустрічна позовна заява, в якій вона просить визнати її
право власності на земельну ділянку
площею 0,006 га по вул. Гурзуфське шосе, в районі будинку № 10, скасувати рішення
Гурзуфської селищної Ради № 11 від 15 червня 2004 року про дачу ОСОБА_1дозволу
на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,04 га, для будівництва й обслуговування житлового будинку за адресою: смт.
АДРЕСА_1; зобов'язати Гурзуфську селищну Раду ухвалити рішення про затвердження
їй проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,006 га по вул. Гурзуфське шосе, в районі будинку № 10, для будівництва й
обслуговування індивідуального гаража; зобов'язати передати їй безкоштовно у
власність вказану земельну ділянку і видати державний акт про право власності;
зобов'язати АДРЕСА_1 усунути перешкоди в користуванні даною земельною ділянкою
площею 0,006 га шляхом зносу самовільно зведеного житлового будинку за адресою: м. Ялта,
вул. Гурзуфське шосе, в районі будинку № 10.

Вимоги зустрічного позову мотивує вищевикладеними запереченнями на позов
АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_3також був пред'явлений аналогічний позов про зобов'язання
АДРЕСА_1 знести самовільно збудований двоповерховий будинок в районі будинку №
10 по вул.. Гурзуфське шосе в смт. Гурзуф м. Ялта (цив. справа № 2-224907),
який був об'єднаний в одне провадження з даною цивільною справою.

Позов про знесення будинку ОСОБА_3мотивує тим, що будівництво житлового
будинку було здійснене ОСОБА_1самовільно, без наявності необхідної
документації, з порушенням будівельно - технічних норм і правил, а саме: він
розпочав будівництво без робочого проекту, вийшов за межі своєї земельної
ділянки і збудував будинок в безпосередній близькості від її гаража, згоди на
що вона йому не давала.  Йому
неодноразово надавалися приписи про припинення самовільних будівельних робіт,
які були направлені до Гурзуфської селРади для вжиття заходів до знесенню
самовільного будівництва. Вважає, що будівництвом ОСОБА_1будинку в безпосередній
близькості від її гаража і земельної ділянки порушені її права добросовісного
користувача.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, вважає ОСОБА_3 неналежним
позивачем по пред'явленому нею позову, оскільки ніяких дозвільних документів ні
на користування земельною ділянкою, ні на установку гаража в неї немає, а тому
вона не може вимагати усунення перешкод в користуванні ними. Гурзуфська селРада
з вимогами про знесення збудованого ним будинку до нього не зверталася. Більш
того, стверджує, що ніякого самовільного будівництва він не зводив, а одержав
для цього всі необхідні узгодження, у тому числі і дозвіл ДАБКа на будівництво,
а в даний час їм вже зареєстроване право власності на незавершене будівництвом
домоволодіння.

Представник відповідача Гурзуфської селищної Ради в судове засідання не
з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином,
представив суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов АДРЕСА_1
підлягає частковому задоволенню, а в позові ОСОБА_3слід відмовити.

Згідно ст. 13 Конституції
України, земля, що знаходиться в межах території України, є об'єктом права
власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють
органи державної влади і органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 6 Закону
України "Про місцеве самоврядування", первинним суб'єктом місцевого
самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень, є територіальна
громада села, селища, міста.

Згідно ст. 10 вказаного
Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які
представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені і в їх
інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України і іншими законами.

В
даному випадку, органом місцевого самоврядування, здійснюючим права власника
спірної земельної ділянки, є Гурзуфська селищна Рада.

Рішенням
Гурзуфської селищної Ради № 186 від 27 липня 1995 року ОСОБА_1був даний дозвіл
на проектно - дослідницькі роботи для будівництва індивідуального житлового
будинку за адресою: м. Ялта, смт. Гурзуф, вул.
Гурзуфське шосе, 10 (а.с. 80).

Пунктом
1.3. рішення Гурзуфської селищної Ради № 156 від 5 грудня 1996 року ОСОБА_1був
узгоджений проект відведення і надана в постійне користування земельна ділянка
площею 0,017 га по вул. Гурзуфське шосе, АДРЕСА_1, для будівництва
індивідуального житлового будинку (а.с. 64-65) і 15 вересня 1997 року виданий
державний акт на право постійного користування даною земельною ділянкою (а.с.
17).

У
1995 році ОСОБА_1одержаний будівельний паспорт на забудову земельної ділянки
(а.с. 107-117), а в 1997 році - розроблений робочий проект індивідуального
житлового будинку, узгоджений зі всіма необхідними службами міста (а.с.
88-106).

Рішенням
Гурзуфської селищної Ради № 174 від 29 жовтня 1998 року ОСОБА_1був даний дозвіл
на будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Гурзуфське шосе, в
районі будинку № 10 смт. Гурзуф (а.с. 16).

01
червня 2006 року позивачем одержаний дозвіл на виконання будівельних робіт,
виданий інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю і 19 квітня
2007 року - здійснена  реєстрація права
власності  незавершеного будівництвом
житлового будинку, відсоток готовності якого склав 90%, в БТІ міста Ялта (а.с. 248).

Згідно
п. 6 Перехідних положень ЗК України, громадяни і юридичні особи, які мають в постійному користуванні
земельні ділянки, але згідно цьому Кодексу не можуть мати їх на такому праві,
повинні переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди
на них.

Згідно
ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений в приватизації земельної ділянки, що
знаходиться в його користуванні, подає заяву у відповідну районну, Київську або
Севастопольську міську державну адміністрацію або сільську, селищну, міську
раду за місцезнаходження земельної ділянки.

Згідно
ч. 7 даної статті, відповідна місцева державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає заяву, і у разі згоди на передачу земельної
ділянки у власність дає дозвіл на розробку проекту її відведення.

15
липня 2004 року Гурзуфською селищною Радою було ухвалене рішення № 11, пунктом
1.3. якого ОСОБА_1дозволено складання проекту відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,04 га, для будівництва й обслуговування житлового будинку і господарських споруд
за адресою: м. Ялта, смт. АДРЕСА_1 (а.с. 39).

Згідно
ч. 8 ст. 118 ЗК України, проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням
громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання
цих видів робіт.

Проект
відведення земельної ділянки, площа якої, згідно висновку державної
землевпоряджувальної експертизи склала 0,0295 га, був виготовлений відповідною проектною організацією - ПП «Геркулес» - і узгоджений зі всіма органами, вказаними в ч. 9 ст. 118 ЗК України (а.с. 29-72), після чого поданий на розгляд сесії Гурзуфської
селищної Ради.

Питання
про затвердження ОСОБА_1проекту відведення земельної ділянки було винесене на
розгляд 56-й сесії Ради 25 листопада 2005 року, проте було знято з розгляду, у
зв'язку з надходженням заяви ОСОБА_3про те, що до проекту відведення АДРЕСА_1
увійшла земельна ділянка, що знаходиться під її гаражем (а.с. 20).

Як
встановлено судом, в безпосередній близькості із збудованим ОСОБА_1житловим
будинком і земельною ділянкою, що знаходиться в його постійному користуванні,
розташований некапітальний металевий гараж ОСОБА_3. Земельна ділянка, на якій
він розташований, увійшла до проекту відведення земельної ділянки АДРЕСА_1, яка
була збільшена в площі з 0,017 га (згідно акту
постійного користування) до 0,0295 га, при його
оформленні ОСОБА_1 власність.

Як
пояснила в судовому засіданні ОСОБА_3, вказаний металевий гараж був
встановлений на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської Ради №
586 від 26 вересня 1972 року, яким винрадгоспу «Гурзуф» був даний дозвіл на проектування і будівництво гаражів
(збірно - розбірних одного зразка) авто кооперативу для індивідуальних машин
робітників радгоспу на території центрального радгоспу в районі котельної (а.с.
155), і був наданий їй в користування, як такій, що знаходилася з винрадгоспом в трудових відносинах. Яких-небудь інших дозвільних документів в
неї на даний гараж немає, земельна ділянка їй для будівництва гаража не виділялася,
у зв'язку з чим вона і звернулася до Гурзуфської селищної Ради із заявою про
виділення їй у власність земельної ділянки для будівництва й обслуговування
індивідуального гаража. Факт того, що гараж встановлений  ОСОБА_3самовільно, підтверджується також
висновками будівельно-технічних експертиз, проведених по справі № 2а-13406
(а.с. 141-154) і по даній справі (а.с. 227-236).

Рішенням
Гурзуфської селищної Ради № 23 від 29 лютого 2000 року ОСОБА_3був даний дозвіл
на складання матеріалів попереднього узгодження місця розміщення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,004 га, для
будівництва й обслуговування гаража по вул. Гурзуфське шосе, в районі будинку №
10 (а.с. 18).

Після
складання ОСОБА_3матеріалів попереднього узгодження, рішенням Гурзуфської селищної
Ради № 22 від 07 грудня 2000 року, їй був даний дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,006 га, для будівництва й обслуговування індивідуального гаража за вищезгаданою
адресою (а.с. 19).

ОСОБА_3була
розроблена технічна документація по землеустрою про складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 172-180), одержаний позитивний
висновок управління головного архітектора (а.с. 162-163).

Іншої
проектно - технічної документації і узгоджень ОСОБА_3суду представлено не було.

Разом
з тим, суд вважає, що рішення про дачу ОСОБА_3дозволу на збір спочатку
попередніх узгоджень, а потім і на складання проекту відведення земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 були прийняті незаконно і підлягають скасуванню з
наступних підстав.

Згідно
ст. 125 ЗК України, право власності і право постійного користування на земельну
ділянку виникає після отримання її власником або користувачем документа, що
засвідчує право власності або право постійного користування земельною ділянкою,
і його державної реєстрації. Приступати до використовування земельної ділянки
до встановлення її меж в натурі, отримання документа, що засвідчує право на
неї, і державної реєстрації забороняється.

ОСОБА_115
вересня 1997 року був одержаний державний акт на право постійного користування
земельною ділянкою площею 0,017 га за адресою: м.
Ялта, смт. АДРЕСА_1, для будівництва й обслуговування житлового будинку.

Після
отримання даного державного акту і встановлення в натурі меж земельної ділянки,
ним була розроблена проектна документація і розпочато будівництво житлового
будинку.

Згідно
висновків будівельно - технічної експертизи від 01 березня 2007 року,
проведеної по справі, при розробці робочого проекту на будівництво
індивідуального житлового будинку в 1997 році не було враховане те, що земельна
ділянка виділялася для будівництва й обслуговування індивідуального житлового
будинку, оскільки після будівництва житлового будинку, місця на відведеній
земельній ділянці, для проведення поточного ремонту даної будови і технічної
можливості його обслуговування не має (а.с. 227-236).

Проте,
вказаний робочий проект був затверджений, 01 червня 2006 року ОСОБА_1був
виданий дозвіл на виконання будівельних робіт інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю (а.с. 209), якими він і керувався при
будівництві будинку.

11
травня 2004 року ОСОБА_1, реалізовуючи свою конституційне право на отримання у
власність земельної ділянки, звернувся до Гурзуфської селРади із заявою про
передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,04 га, частина з якої раніше вже була передана йому в постійне користування.

Дана
заява АДРЕСА_1 була задоволена, проте при розробці проектно - технічної
документації, площа земельної ділянки, що підлягає виділенню ОСОБА_1, була зменшена
до 0,0295 га.

Згідно
висновку експерта № 6008 від 03 березня 2006 року (справа № 2а-134, а.с.
141-154), металевий гараж ОСОБА_3розташований на земельній ділянці, яку
відводять у власність ОСОБА_1і займає його площу, призначену відводом під
обслуговування домоволодіння в кількості 18,6 кв.метра.

Згідно
ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будова, споруда, інше нерухоме майно,
вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на
земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, або без належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

ОСОБА_3спірна
земельна ділянка для будівництва індивідуального гаража не виділялася, а була
захоплена нею самовільно. Більш того,
факт відсутності яких-небудь дозвільних або правовстановлюючих
документів на установку гаража ОСОБА_3не заперечує, а також він підтверджений
двома висновками експертиз. Крім того, спірний металевий гараж  не є капітальною спорудою, а є збірно - розбірним,
у зв'язку з чим може бути перенесений в будь-яке інше місце без пошкодження
його конструктивних елементів. З представленого позивачем листу виконкому
Гурзуфської селРади також видно, що ОСОБА_3вже давалася згода на попередній
збір матеріалів по перенесенню її гаража, проте ніяких дії з даного приводу нею
зроблено не було (а.с. 21).

Той
факт, що ОСОБА_3звернулася у 2000 році до Гурзуфської селРади із заявою про
передачу їй у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального
гаража не давало їй права на самовільне захоплення та використання  землі, до
розгляду її заяви по суті, видачі їй державного акту і встановлення в
натурі меж земельної ділянки.

Посилання
ОСОБА_3на те, що до видачі ОСОБА_1дозволу на складання проекту відведення,
металевий гараж і  земельну ділянку, на
якій він розташований повинні бути спочатку вилучити з її користування, суд
також вважає необґрунтованим, оскільки їй була дана вказівка на перенесення
гаража, яка нею виконана не було, а крім того, її не можна визнати  добросовісним користувачем земельної ділянки,
оскільки ніяких дозвільних документів на його використання в неї не було.

Таким
чином, суд вважає, що рішення Гурзуфської селРади про дачу ОСОБА_1дозволу на
складання проектно - технічної документації було прийнято законно, оскільки
ніяких інших правомірних користувачів спірної землі на момент будівництва ним
житлового будинку, для обслуговування якого йому тепер необхідна земельна
ділянка, і надалі не було.

Рішення
ж Гурзуфської селРади про дачу ОСОБА_3дозволів спочатку на збір попередніх
узгоджень, а потім на складання проекту відведення підлягають скасуванню,
оскільки частина земельної ділянки, на яку вона претендує, вже увійшла до
проекту відведення земельної ділянки АДРЕСА_1, необхідну для обслуговування
його житлового будинку.

Твердження
ОСОБА_3про те, що деякими організаціями були відкликані узгодження проекту
відведення АДРЕСА_1, у зв'язку з чим його дії по відведенню землі  є незаконними, суд вважає також
необґрунтованими, оскільки з представлених відповідей управління головного
архітектора, республіканського комітету із земельних ресурсів, державного
санітарного лікаря смт. Гурзуф видно, що питання про дачу висновків буде вирішене після
врегулювання спірної ситуації в суді, до розгляду якої висновки не видаються
жодній із сторін спору (а.с. 249, 250, 251).

Оскільки
судом було встановлено, що претензії ОСОБА_3на частину даної земельної ділянки
є необґрунтованими, суд вважає, що позов АДРЕСА_1 в частині покладання на
Гурзуфську селРаду обов'язку розглянути на найближчій сесії питання про затвердження
йому проекту відведення земельної ділянки, з подальшою передачею її у власність
є обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Також
суд вважає таким, що підлягає задоволенню і позов АДРЕСА_1 в частині усунення
перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок і права користування
земельною ділянкою шляхом зносу гаража ОСОБА_3з наступних підстав.

Згідно
ст. 48 Закону України «Про власність», право приватної власності охороняється
судом.

Змістом
права власності, згідно ст. 317 ЦК України, є приналежність
власнику права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно
ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Як
встановлено судом, в результаті самовільного встановлення відповідачкою
металевого гаража, ОСОБА_1 позбавлений можливості володіти, користуватися та
розпоряджатися належним йому майном на свій розсуд, а також використовувати
земельну ділянку за її цільовим призначенням.

Висновками будівельно - технічних експертиз встановлено, що гараж
розташований на відстані 20 сантиметрів від стіни житлового будинку АДРЕСА_1,
через що він позбавлений можливості її обслуговувати, на межі земельної
ділянки, що знаходиться в його постійному користуванні, а також займає 18,6
квадратних метрів території, що відводиться йому згідно проекту відведення у
власність для обслуговування будинку. Наявність гаража на такій близькій
відстані від житлового будинку порушує також і правила пожежної безпеки, згідно
яким будівля гаража повинна знаходитися не ближче 10 метрів від житлового
будинку, що підтверджене експертним висновком самостійної державної пожежної
частини № 23 (а.с. 27).

Таким
чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3повинна усунути перешкоди ОСОБА_1в
здійсненні його права власності на житловий будинок шляхом зносу встановленого
на відстані 20 сантиметрів від нього металевого гаража.

В
частині позовних вимог АДРЕСА_1 про покладання на селРаду обов'язку ухвалити
рішення про затвердження проекту землеустрою і передачу у власність земельної
ділянки слід відмовити, оскільки Гурзуфська селРада є власником землі і
органом, здійснюючим перевірку якості і правильності складання проектів
відведення земельної ділянки, і суд не має права вийти за рамки своєї компетенції,
зобов'язавши власника землі вжити заходи щодо відчуження майна, що йому
належить.

У
вимозі АДРЕСА_1 про покладання на Гурзуфську селРаду обов'язку ухвалити
рішення, яким вважати таким, що втратило силу рішення про затвердження
ОСОБА_1проекту відведення земельної ділянки для передачі її в постійне
користування і анулювання державного акту на право постійного користування
також слід відмовити, оскільки дана вимога є зайвою, і таке рішення буде
ухвалене селРадою самостійно, у випадку затвердження ОСОБА_1проекту відведення
для передачі земельної ділянки у власність.

При
цьому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3не підлягають задоволенню в повному
обсязі, оскільки зараз вона не є ні власником, ні належним користувачем спірної
земельної ділянки і металевого гаража, а тому не має права вимагати усунення
перешкод в користуванні ними. Гурзуфська селРада з вимогами про знесення
будинку АДРЕСА_1 до суду не зверталася, виконкомом Гурзуфської селРади такого
рішення не приймалося  і не може бути
прийнято, оскільки у АДРЕСА_1 є вся необхідна проектна документація для
будівництва будинку, і в даний час він вже зареєстрований за ним на праві
власності.

Що
стосується вимоги ОСОБА_3про відмову ОСОБА_1в позові у зв'язку з пропуском ним
строку позовної давності, то суд вважає його не пропущеним, оскільки про
існування рішень, якими ОСОБА_3була дана згода на складання проекту відведення
земельної ділянки йому стало відомо тільки у 2005 році, коли питання про
затвердження йому проекту відведення було знято з розгляду у зв'язку з
претензіями ОСОБА_3.

Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання,
про що зазначає в рішенні.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст. ст. 376, 317,
319 ЦК України, ст. ст. 118, 125, 152, 212 ЗК України, ст.ст.
10, 60,  212, 213, 215, 217, 218  ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В  :

Позов  ОСОБА_1- задовольнити частково.

Скасувати
рішення Гурзуфської селищної Ради № 23 від 29 лютого 2000 року в частині дачі
ОСОБА_3дозволу на підготовку матеріалів попереднього узгодження місця
розташування об'єкту - земельної ділянки в постійне користування для
будівництва та обслуговування індивідуального гаража в районі будинку №
АДРЕСА_1м. Ялта, орієнтованою площею 0,004 га.

Скасувати
рішення Гурзуфської селищної Ради № 22 від 07 грудня 2000 року в частині дачі
ОСОБА_3дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки для передачі її у
власність орієнтованою площею 0,006 га, для будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу в районі будинку № АДРЕСА_1міста Ялта.

Зобов'язати
Гурзуфську селищну Раду на найближчій сесії розглянути заяву ОСОБА_1про
затвердження проекту землевпорядження по відводу земельної ділянки загальною
площею 0,0295 га, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового
будинку, господарських будівель та споруд за адресою: м. Ялта, смт. АДРЕСА_1та
передачу її у власність на підставі безкоштовної приватизації.

Зобов'язати
ОСОБА_3усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною
ділянкою, розташованими у м. Ялта, АДРЕСА_1, шляхом  знесення самовільно встановленого металевого
гаража.

В
інший частині позову - відмовити.

У
випадку, якщо ОСОБА_3не виконає рішення суду в частині знесення самовільно
встановленого металевого гаража протягом одного місяця з дня набрання ним
законної сили,  ОСОБА_1має право
здійснити знос гаража своїми діями, з подальшим стягненням витрат з ОСОБА_3.

У
зустрічному позові ОСОБА_3до Гурзуфської селищної Ради, ОСОБА_1про скасування
рішень Гурзуфської селищної Ради від 15 червня 2004 року про надання
ОСОБА_1дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки для будівництва
та обслуговування житлового будинку; зобов'язання Гурзуфської селищної Ради
ухвалити рішення про затвердження їй проекту відводу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування індивідуального гаражу та рішення про передачу їй
цієї земельної ділянки у власність, усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом зносу самовільно збудованого будинку, а також визнання права
власності на земельну ділянку  -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд у строки
та порядку, передбаченими ст.. ст.. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: