Справа № 22ц-
534 /2007 р.                                         Головуючий
у 1 інст.- Гордійко Ю.Г.
Доповідач - Литвиненко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28 березня   2007 року                                                    місто
Чернігів

Апеляційний   суд
Чернігівської   області у складі:
головуючого - судді Позігуна М.І. суддів - Литвиненко І.В., Мельниченка Ю.В.
при секретарі -  Гавриленко Ю.В.

за участю -
ОСОБА_1., його представника ОСОБА_2., ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19
січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про стягнення
матеріальної та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу в якій просить
змінити рішення місцевого суду, задовольнивши його позовні вимоги в сумі
10536,16 грн. на відшкодування матеріального збитку та судові витрати.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково. Суд стягнув з ОСОБА_3. на користь
позивача матеріальну шкоду в сумі 6934 грн. 91 коп., моральну шкоду 300 грн. та
судові витрати в сумі 81 грн.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що він не ознайомився з
висновком експертизи № С-259 від 28.12.2006 року, а лише погодився з сумою матеріального
збитку, яку йому повідомив його представник, а вже після розгляду справи коли
ознайомився з висновком експертизи , то не погодився , оскільки експертами була
застосована методика оцінки автомашини, яка є неякісною та недостовірною і не
може бути використана для врегулювання майнових суперечок.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1. та його представник
підтримали апеляційну скаргу, а відповідач ОСОБА_3. та його представник
апеляційної скарги не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 09.05.2006 року в м.
Чернігові на вул. Дніпровській з вини ОСОБА_3. сталася ДТП , внаслідок чого
автомобіль ОСОБА_1. отримав механічні пошкодження. Згідно висновку судової
авто-

товарознавчої експертизи № С-259 від 28.12.2006 р.
вартість матеріального збитку, завданого власнику дорожньо-транспортного засобу
становить 6934, 91 грн. В судовому засіданні сторони погодились з висновком
судової експертизи, позивач та його представник уточнили свої вимоги і просили
стягнути з відповідача суму шкоду, визначену саме висновком експертизи від
28.12.2006 р., відповідач не заперечував своєї вини і визнав позов в частині,
визначеній експертизою.

Враховуючи
вищезазначене , суд дійшов до обґрунтованого до висновку , що відповідно до ст.
1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, та
відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, а тому стягнув з відповідача на користь позивача
матеріальну шкоду в сумі 6934,91 грн. завдану пошкодженням автомобіля позивача,
визначену висновком судової авто-товарознавчої експертизи №С-259 від 28.12.2006
р.; моральну шкоду в сумі 300 грн. ; судові витрати в сумі 81 грн., та що не
підлягають стягненню судові витрати у вигляді оплати послуг адвоката в розмірі
500 грн., оскільки суду не надано доказів на підтвердження їх оплати.

За таких
обставин, суд першої інстанції, розглядаючи справу відповідно до вимог ст.ст.
10,11 ЦПК України, діяв в межах заявлених вимог і на підставі тих доказів, які
надали сторони, а тому рішення суду відповідає вимогам матеріального і
процесуального права.

Доводи апелянта
про те, що він сам не знайомився в судовому засіданні з висновком експертизи, а
погодився з тим, що йому повідомив його представник, і тільки після ухвалення
рішення, лише 05.02.2007 року , ознайомився і зараз вже він не погоджується з
таким висновком, посилаючись на рецензію Українського товариства оцінювачів на
висновок судової авто-товарознавчої експертизи, яку замовив 08.-09.02.2007 р., не можуть братись
до уваги, так як позивач був присутнім у судовому засіданні, йому
роз'яснювались права, передбачені ст.ст.27,31 ЦПК України, він скористався
правом на правову допомогу, і мав змогу не тільки ознайомитися зі всіма
матеріалами справи, а й заявляти клопотання, подавати заперечення, докази, але
він цим не скористався , а погодився з тим висновком, який надала судова
авто-товарознавча експертиза.

Позиція позивача
стосовно того, що він вже не погоджується з тими доказами, які визнавав у
судовому засіданні, і посилання на докази, яких не існувало на момент розгляду
справи, не є правовою підставою для зміни рішення в порядку апеляційного
провадження.

Не може прийматись як підстава для зміни рішення і надана
в суді апеляційної інстанції квитанція про оплату послуг адвоката в суді першої
інстанції, тому що згідно до ст.213 ч.3, ст.
303 ЦПК України, рішення обґрунтовується тими доказами, які були дослідженів в
судовому засіданні, і в апеляційній інстанції суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду, досліджує докази, які були досліджені з
порушенням встановленого порядку . Позивач не надав в суді першої інстанції
доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, ніяких клопотань
з цього приводу не заявляв, а

його представник
ОСОБА_2.  в судовому засіданні
апеляційної інстанції зауважив, що квитанція була взагалі втрачена.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315, 319, 325 ЦПК України , апеляційний
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити, а рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2007 року
залишити   без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.