Справа №22ц-394/07                                                        Суддя
першої інстанції Бойко Л.Л.
Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючої                                                                     Буренкової
К.О.,

суддів:                                                                   Довжук
Т.С., Козаченко В.І.

при секретарі судового засідання
Негрун І.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1 і його
представника ОСОБА_4,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні у місті
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу
Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2007 р. про
забезпеченню позову по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

14 грудня 2006 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з
окремими позовами до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
яку їм завдав відповідач у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП).

Ухвалою
Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2007 р. обидва позови
об'єднані в одне провадження, оскільки вони випливають з однієї ДТП.

Цією ж ухвалою задоволено
клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на все належне
відповідачу майно.

В апеляційній
скарзі на вказану ухвалу ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог процесуального права, просив її скасувати в частині
забезпечення позову.

Вислухавши суддю
- доповідача,
пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
частин 1,3 ст. 151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи щодо забезпечення
позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Разом з тим,
накладаючи арешт на все майно відповідача, місцевий суд не звернув належної
увагу на те, ще відповідно до ч. З ст. 152
ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Водночас, з
матеріалів справи вбачається, що загальна сума позовних вимог, які пред'явлені
до позивача, складає 33606
грн. В той же час, вартість належного відповідачу майна, яке підпадає під
накладення арешту, значно більша, ніж сума позову.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що оскаржувана ухвала не в
повній мірі відповідає вимогам процесуального права, а тому підлягає зміні щодо
накладення арешту на все майно відповідача.

Інші доводи
відповідача, викладені в апеляційній скарзі не грунтуються на законі і не є
підставою для повного скасування ухвали суду.

2

Керуючись ст. ст. 151, 152, 303, 313,315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2007 р. в частині
забезпечення позову змінити.

Накласти арешт
на майно ОСОБА_1 в межах 33606
грн. -суми
заявлених позовних вимог.

В решті вказану ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.