Справа № 22-1294/2007 рік                    Головуючий суддя 1
інстанції: Крижова О.Г.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

4 грудня 2007 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого
судді  : Василевича В.С.

суддів :
Гордійчук С.О., Шимківа С.С.

при
секретарі :Чалій Н.О.

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 05 жовтня 2007 року в справі
за позовом Рівненського виробничого автотранспортного об'єднання до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л
а  :

Рішенням Рівненського
міського суду від 05 жовтня 2007 року
позов Рівненського виробничого автотранспортного об'єднання до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення задоволено.

Виселено
ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В поданій на рішення
апеляційній скарзі відповідачі вказують на його незаконність, оскільки  суд не врахував, що кімнату в гуртожитку
відповідачам було надано за спільним рішенням адміністрації підприємства, що
підтверджується клопотанням адміністрації хлібокомбінату Рівненської
райспоживспілки, де працювала ОСОБА_1.

Крім того, суд
не врахував, що ОСОБА_1 була звільнена з хлібокомбінату Рівненської
райспоживспілки за угодою сторін, і тому не підпадає під перелік осіб, які
виселяються без надання іншого житлового приміщення, вказаних в ст. 132 ЖК
України.

Просить
рішення скасувати і ухвалити нове рішення яким в позові відмовити.

В запереченні на
апеляційну скаргу представник позивача вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване,
просить залишити його без зміни.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно
до статті 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за
строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у
навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого
житлового приміщення з гуртожитку, яким їм було надано у зв'язку з роботою чи
навчанням.

Інших
працівників підприємств, установ, організації, які поселилися в гуртожиток в
зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого житлового приміщення в
разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової
дисципліни або вчинення злочину.

Таким чином,
житловим кодексом визначено, що гуртожитки призначені для проживання
робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх
роботи або навчання. Після припинення роботи або навчання зазначені особи, за
винятком випадків, що встановлені ст. 132 ЖК України, підлягають виселенню без
надання іншого житлового приміщення.

Як вбачається
з матеріалів справи ОСОБА_1. у вересні 1995 року поселилась у спірне житло за
клопотанням адміністрації хлібокомбінату Рівненської райспоживспілки ( а.с.6),
де вона працювала на посаді пекаря по 21 липня 1999 року. Звільнилась з роботи
за згодою сторін. В грудні 2005 року в кімнату АДРЕСА_1 гуртожитку був вселений
її чоловік ОСОБА_2

30 травня 2001 року між нею та власником гуртожитку був
укладений договір на проживання в гуртожитку (а.с.7), де п.8  зазначеного договору встановлено строк його
дії з 1 червня 2001 року по 1 червня 2002 року. В разі продовження проживання в
гуртожитку після закінчення строку Договору при відсутності заперечень з боку
наймодавця, договір вважається укладеним на невизначений строк і кожна із
сторін вправі в будь-який час відмовитись від договору, попередивши про це
другу сторону за один місяць.

В травні 2005
року та в червні 2006 року ОСОБА_1. була повідомлена наймодавцем про відмову
останнього від договору та про звільнення займаної кімнати. (а.с.8,10). Проте,
у встановлений строк відповідачка не виселилась із займаного житла.

За таких
обставин, задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з
того, що ні відповідач ОСОБА_1, ні її чоловік ОСОБА_2 у трудових відносинах з
позивачем не перебувають, договір на проживання в гуртожитку розірваний, а тому
останні безпідставно проживають та користуються кімнатою АДРЕСА_1

Доводи апеляційної скарги
про те, що відповідачі вселились в спірну кімнату згідно установленого порядку,
передбаченого ст. ст. 128, 129 ЖК України не заслуговують на увагу, оскільки
будь-яких доказів з цього приводу під час розгляду справи вони суду не надавали
і судом їх не здобуто.

Враховуючи,
що рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись  ст. ст. 307, 312-315, ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського
міського суду від 05 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :