Справа № 2- 425
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 березня 2007
року  Канівський міськрайонний суд
Черкаської області в складі: головуючого-судді
Хорошун О.В.

при
секретарі           Дашковській Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Канів,
Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Канівський міськрайонний суд
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. У позові
зазначила, що будучи пожилою
та хворою особою, яка потребує стороннього догляду вирішила подарувати свою
квартиру ОСОБА_2 на умовах договору довічного утримання (догляду). 07 лютого
2006 року вона уклала з відповідачкою договір довічного утримання, який був
посвідчений в нотаріальному порядку. За цим договором остання взяла на себе
зобов'язання утримання (догляду) позивачки за умови передачі їй у власність
належної позивачці однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Вважає, що відповідачка не
виконує умови договору довічного утримання, а саме в частині надання їй
допомоги в побуті. Оскільки, коли позивач тяжко хворіла ОСОБА_2 не приходила до
неї, не викликала лікаря, не готувала їжу, не доглядала. Все літо 2006 року
займалася своїми городами. В листопаді 2006 року ОСОБА_2 поїхала в м.Житомир до своєї доньки, ОСОБА_1 доглядали
сусіди. За всю зиму відповідачка не випрала жодного разу білизну, відмовилась
їй допомагати. 01.02.2007 року ОСОБА_1 запропонувала ОСОБА_2 розірвати договір
довічного утримання за згодою, але остання відмовилась. Просить розірвати
договір довічного утримання.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та
пояснила, що вона уклала договір довічного з ОСОБА_2, але остання не виконує
умови даного договору, оскільки не надає належної допомоги в побуті. В листопаді
2006 року поїхала до доньки в м.Житомир, тому взагалі її не доглядала. В лютому
2007 року позивач запропонувала ОСОБА_2 розірвати договір за згодою, але
остання спочатку погодилася, але потім відмовилася. З цього часу відповідач не
надає позивачу жодних послуг в побуті, тому ОСОБА_1 вважає, що такий догляд їй
не потрібний та просить суд розірвати договір довічного утримання (догляду) та-
повернути їй право власності на квартиру.

Представник
позивача - адвокат ОСОБА_3 - позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що уклала договір
довічного утримання (догляду) з ОСОБА_1. Обов'язки, передбачені договором вона
виконує, хоча дійсно влітку займалася городиною. В кінці осені поїхала до
доньки в м.Житомир в зв'язку з хворобою. На запропоновувану пропозицію
розірвати договір довічного утримання спочатку погодилася, але поспілкувавшись
зі своїм зятем відмовилась. Починаючи з лютого 2007 року не надає позивачці
допомоги в побуті, оскільки остання не впускає відповідачку до квартири.

Представник
відповідача за довіреністю - ОСОБА_4 - позов не визнав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він проживає в одному
будинку з ОСОБА_1. Безкоштовно на прохання позивачки вони з дружиною ОСОБА_6
допомагають останній в побуті, тобто готують їжу, виносять сміття, викликають
лікаря, коли ОСОБА_1 погано.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ст. 744 ЦК України
передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона
(відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок,

квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну
цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача
утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.02.2006 р. укладено договір
довічного утримання (догляду) (а.с. 8).

П.2.2 цього договору визначено утримання у вигляді: забезпечення
Відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у
відчужуваній квартирі; надання побутових послуг (прання постільної білизни,
послуги перукарні, ремонт побутової техніки, тощо); щомісячне забезпечення
продуктами харчування для прожиття; забезпечення належним лікуванням за
рекомендацією лікувальної установи.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2
неналежним чином виконувала обов'язки за договором довічного утримання,
оскільки остання залишала на тривалий час без догляду позивача, яка є особою похилого
віку та потребує постійної допомоги у побуті, декілька місяців не надає
побутові послуги у вигляді прання білизни, забезпечення продуктами харчування.

З показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на даний час
допомагають в побуті ОСОБА_1

П.1 ч. 1 ст. 755 ЦК України
передбачає, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за
рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був
укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до п. 4.2. договору - договір може бути розірвано за згодою
сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного
розірвання однією із сторін - у судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач не дійшли згоди щодо розірвання
договору довічного утримання (догляду) добровільно.

Крім цього судом встановлено, що відповідач понад місяць не допомагає
позивачці в зв'язку з тим, що остання не бажає отримувати такої допомоги.

Відповідно до ст. 756 ЦК
України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку
з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором,
відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право
вимагати його повернення.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, заслухавши думку учасників судового
розгляду, керуючись засадами розумності та справедливості, враховуючи стан
відчужувача, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог,
оскільки набувач за договором довічного утримання (догляду) повинен бути
здатним надати відчужувачеві обумовлене договором належне матеріальне
забезпечення, в даному випадку позивач відмовляється від надання матеріального
забезпечення набувачем в зв'язку з його неналежним виконанням.

Керуючись ст.
ст. 11,15,130,215,294 ЦПК України, ст.ст. 744, 749, 755, 756 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), який
укладений 07 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого
в реєстрі НОМЕР_1 та поновити право власності на квартиру АДРЕСА_1 області за
ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення зави про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.