Справа №
2-270/07 (2-2772/06)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року Київський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого                                                                         судді
Масло І.В.,

при секретарі                                                                                     Гилка
Д.Т.,

за участю
представника позивача                                                   ОСОБА_3,

за участю
представника відповідача                                               ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до комунального комерційного підприємства Донецької міської
ради «Донелектроавтотранс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ККП
«Донелектроавтотранс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2003 року приблизно об 11 годині 30
хвилин ОСОБА_2 керувала трамваєм марки Т-3, НОМЕР_1, що належить ККП
«Донелектроавтотранс», рухаючись по вул. Челюскінців зі сторони пр. Тітова у
напрямку пр. Міра у Київському районі м. Донецька. Проїжджаючи напроти
адміністративного будинку стадіону «Локомотив», у порушення вимог п. 12.3 ПДР, не
оцінивши належним чином дорожню обстановку, при виникненні перешкод для руху
трамваю, що знаходився на її смузі - автобусу «Неоплан-116», НОМЕР_2, не
прийняла своєчасних мір до зниження швидкості, до повної зупинки транспортного
засобу, яким вона керувала, у результаті чого центральною передньою частиною
скоїла зіткнення з автобусом «Неоплан-116». Вина ОСОБА_2 встановлена Постановою
Київського районного суду м. Донецька від 22.08.2005 року. При зіткненні
транспортних засобів ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження середньої
тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров'я - вдавлений перелом
тіла грудини). їй спричинена матеріальна шкода у розмірі 1267 грн. 79 коп., що
складається з витрат на придбання ліків у розмірі 157 грн. 79 коп., витрат сторонній
догляд у розмірі 500 грн., оскільки вона інвалід 1 групи (рак молочної желези),
їй потрібно було їздити на перев'язки, а після травми не могла самостійно
виходити з дому, тому користувалася послугами таксі, розмір яких складає 610
грн. Також вона морально страждала із-за болів в області грудної клітини,
головних болів, спала сидячи, оскільки задихалася, не могла вставати самостійно
з ліжка. Це все привело до невпевненості у собі, вона не могла вести той образ
життя, який вела до того, тривалий час вона не могла виходити з дому, не могла
спілкуватися з дітьми та онуками, які живуть окремо від неї, боїться їздити
громадським транспортом, стан здоров'я не покращився. Моральну шкоду оцінює в
30 000 гривень. Просила стягнути з відповідача ККП «Донелектроавтотранс» на її
користь матеріальну шкоду у розмірі 1267 грн. 79 коп. та відшкодування у
розмірі ЗО 000 грн. у якості компенсації за заподіяні моральні страждання.

Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала. Просила
стягнути з відповідача ККП «Донелектроавтотранс» на її користь матеріальну
шкоду у розмірі 1267 грн. 79 коп. та відшкодування у розмірі 30 000 грн. у
якості компенсації за заподіяні моральні страждання.

Позивачка у судове засідання не з'явилась. Про час, місце та дату судового
засідання була повідомлена через свого представника. Відповідно до ч.5 ст. 76
ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, що приймає участь у
справі, вважається врученням повістки і цій особі. Заяв про відкладення справи
від позивачки не надійшло. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності позивачки.

Представник відповідача ККП «Донелектроавтотранс» у судовому засіданні
пояснила, що позов визнає частково. Мотивувала тим, що оскільки позивачка
вийшла з трамваю самостійно, викликає сумнів, що дійсно вона отримала перелом при ДТП. Перелом був
виявлений тільки 10.11.2003 року. Не заперечувала проти стягнення 157 грн. 79
коп. за ліки, 205 грн. за сторонній нагляд згідно з п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду № 6 від 27.03.1992 року. Також не заперечували проти стягнення
з них моральної шкоди у розмірі матеріальної - 362 грн. 79 коп. (205 грн. + 157
грн. 79 коп.) Просили відмовити у

- задоволенні позовних вимог про
стягнення витрат на сторонній догляд у розмірі 500 грн., витрат на транспортні
послуги у розмірі 610 грн.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вважає себе
частково винною. Крім того, позивачка не надала суду доказів своїх моральних
страждань, а також не підтвердила матеріальні витрати.

Також у судовому засіданні досліджені матеріали даної
цивільної справи:

·
постанова Київського районного суду м. Донецька від
22.08.2005 року про закриття кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 (а.с. 4);

·
Довідка з місця роботи ОСОБА_2 (а.с. 38);

·
Акт звірення (а.с. 39);

·
Статут ККП „Донелектроавтотранс" (а.с. 39-42);

·
Оголошення (а.с. 51);

·
Амбулаторна картка ОСОБА_1 (а.с. 52-72).

Крім
того, в судовому засіданні досліджені матеріали кримінальної справи № 1-739/05
у відношенні ОСОБА_2:

·
протокол огляду місця ДТП від 31.10.2003р. (а.с. 3-10);

·
висновок судової транспортно-трасологічної експертизи від
13.12.2003р. (а.с. 50-54);

·
висновок судово-медичної експертизи від 04.11.2003р.
(а.с. 93-94);

·
висновок судової автотехнічної експертизи від
24.12.2003р. (а.с. 171-180);

·
посвідчення водія на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 226);

·
постанова Київського районного суду м. Донецька від
22.08.2005 року про закриття кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 (а.с.
438).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ККП
«Донелектроавтотранс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, підлягає частковому задоволенню.

У судовому
засіданні встановлено, що постановою Київського районного суду міста Донецька
від 22.08.2005 року ОСОБА_2, була визнана винною за ч.І ст. 286 КК України,
кримінальна справа у відношенні неї була припинена на підставі Закону України
«Про амністію» від 31.05.2005 року, тобто з нереабілітуючих обставин.

Також постановою
Київського районного суду м. Донецька від 22.08.2005 року встановлено, що
позивачці спричинені тілесні пошкодження середньої тяжкості.

Згідно з ч.І ст.
1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.

Ст. 1166 ЦК
України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме:

1.
наявність шкоди,

2.
протиправність поведінки особи, що завдала шкоду,

3.
причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною
поведінкою,

4.
вина особи, що завдала шкоду.

Відповідно до п. 1 ст. 1172 ЦК
України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником
під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, крім загальних
підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи
наступає у разі, коли особа, з вини якої спричинена шкода, перебуває з даною
організацією у трудових відносинах та шкода спричинена нею у зв'язку з
виконанням трудових обов'язків.

Що стосується моральної шкоди, вона
у даному випадку стягується на підставі ст. 1168 ЦК України. Як зазначалось вище, встановлені усі елементи,
необхідні для відшкодування шкоди, у тому числі й моральної.

Моральна шкода полягає у тому, що
позивачу заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, вона морально
страждала із-за болів в області грудної клітини, головних болів, спала сидячи,
оскільки задихалася, не могла вставати самостійно з ліжка. Це все привело до
невпевненості у собі, вона не могла вести той образ життя, який вела до того,
тривалий час вона не могла виходити з дому, не могла спілкуватися з дітьми та
онуками, які живуть окремо від неї, боїться їздити громадським транспортом,
стан здоров'я не покращився..

Виходячи з положень ст. 1167 ЦК України,
моральна (немайнова) шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 перебувала в трудових
відносинах з ККП «Донелектроавтотранс», що підтверджується довідкою ККП
„Донелектроавтотранс" (а.с. 38).

Вина та протиправність
поведінки ОСОБА_2 підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1-739/05,
постановою Київського районного суду м. Донецька від 22.08.2005 року, згідно
якої встановлена вина ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.І КК
України.

Крім того, згідно висновку судової автотехнічної експертизи від
24.12.2003р. (а.с. 171-180, справа № 1-739/05) в даній дорожньо-транпортній
ситуації дії водія трамвая Т-3 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил
дорожнього руху і знаходились в причинному зв'язку з настанням ДТП.

Враховуючи перелічені документи, суд приходить до висновку про наявність
причинного зв'язку між заподіяною ОСОБА_1 шкодою та протиправною поведінкою
ОСОБА_2

Разом з тим, ОСОБА_1 не надала суду документів, підтверджуючих розмір
матеріальної шкоди, заподіяної їй діями відповідача, в зв'язку з чим в цій
частині суд в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом на підставі
позовних вимог, характеру дії особи, яка завдала шкоду, фізичних та моральних
страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Згідно з ч.2 ст. 1168 ЦК
України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я
може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з ККП „Донелектроавтотранс"
на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути компенсацію за заподіяння моральної шкоди
у розмірі 15 000 грн.

Що стосується стягнення суми матеріальної та моральної шкоди з відповідача
ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач в позовній заяві не пред'являла позовних
вимог до ОСОБА_2, суд прийшов до висновку про стягнення з ККП
„Донелектроавтотранс" суми на відшкодування моральної шкоди на користь
ОСОБА_1, суд відмовляє в стягненні матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_2

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з ККП
„Донелектроавтотранс" на користь держави необхідно стягнути судові
витрати: судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 1166, 1167, 1168, 1172 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,212, 214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до комунального комерційного підприємства Донецької міської
ради «Донелектроавтотранс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди задовольнити частково.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог до комунального
комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» в
частині відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з комунального комерційного підприємства
Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» на користь ОСОБА_1 компенсацію за
заподіяння моральної шкоди в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з комунального комерційного підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» судовий збір у дохід держави в розмірі 8 (вісім) грн. 50
коп.

Стягнути з комунального комерційного підприємства
Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в дохід держави в розмірі 7 (сім) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.