У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого                          Гнатенка А.В.,

суддів:
Григор'євої Л.І.,      Барсукової
В.М.,

Балюка М.І.,             Косенка
В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
таким, що втратив право користування жилим приміщенням та скасування
реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про вселення та
зміну умов договору найму жилого приміщення, за касаційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду міста Севастополя від 29 березня
2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У  червні 2004 року позивачка
звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач з
1998 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1. Зазначала, що шлюб з відповідачем
розірвано 20 лютого 2001 року.

Посилаючись на те, що місце проживання відповідача їй не відоме, спроб до
вселення і поділу квартири він не робить, просила суд визнати відповідача
таким, що втратив право користування спірною квартирою та зобов'язати ВГІРФО
при Гагарінському РВ УМВС України в м. Севастополі зняти його з реєстрації.

У зустрічному позові ОСОБА_2 просить вселити його в спірну квартиру,
посилаючись на те, що позивачка перешкоджає йому вселитися в цю квартиру,
змінити умови найму спірного жилого приміщення, виділивши йому в користування
кімнату площею 8,7 кв.м та зобов'язати РЕП № 19                            м. Севастополя
укласти з ним окремий договір найму на виділене приміщення.

Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від                             5 грудня 2006 року
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Ухвалено вселити його у спірну
квартиру, виділивши в користування кімнату площею 8,7 кв.м, а іншим мешканцям
залишити в користуванні три жилі кімнати площею 16,8 кв.м, 13,8 кв.м,                 12,1 кв.м; кухню, санвузол,
коридор, лоджію залишено в спільному користуванні. Зобов'язано РЕП № 19 м.
Севастополя укласти з ОСОБА_2 відповідний договір найму жилого приміщення.

Ухвалою апеляційного суду міста Севастополя від 29 березня 2007 року
клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_5 про поновлення строку
на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відхилено та відмовлено
їм у поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення, апеляційні
скарги повернуто заявникам.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду міста Севастополя від                          29 березня 2007 року
та постановити нову ухвалу про поновлення строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування
апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких
підстав.

Статтею 294 ЦПК України встановлено строк десять днів з дня проголошення
рішення для подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції та двадцять днів після подання заяви про апеляційне оскарження для
подання апеляційної скарги на рішення суду.

Статтею 73 ЦПК України передбачено, що суд поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних причин.

Рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя ухвалено                     5 грудня 2006 року.

Як убачається з матеріалів справи, заява про апеляційне оскарження
вказаного судового рішення відправлена представником ОСОБА_1 -              ОСОБА_4. 13 грудня 2006 року, а
апеляційна скарга на вказане рішення суду
відправлена ним 9 січня 2007 року, що підтверджується штампами поштового
відділення зв'язку на конвертах та на описах вкладення.

Постановляючи ухвалу від 29 березня 2007 року, апеляційний суд виходив із
того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_5, апеляційні
скарги подані з пропущенням без поважних причин строку, передбаченого ч. 1 ст.
294 ЦПК України, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подана 9
січня 2007 року, тоді як, на думку суду, останній строк подачі апеляційної
скарги був 3 січня 2007 року.

Між тим, з таким висновком не можна погодитися, оскільки апеляційним судом
не враховано, що причиною пропущення строку на апеляційне оскарження судового
рішення та подачі апеляційної скарги 9 січня 2007 року представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 зазначив перенесення робочих днів з
2 - 5 січня 2007 року на відповідні дні у січні та лютому 2007 року
згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2006 року №
612-р, та те, що 6 - 8 січня 2007 року були вихідними та святковим днями.

Ураховуючи, що зазначена причина пропущення строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції є поважною та може бути підставою для його
поновлення, однак апеляційний суд не вирішив питання про поновлення цього
строку в установленому законом порядку, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342
ЦПК України ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею питання
щодо прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись
ст. 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду міста Севастополя від 29 березня 2007 року
скасувати, передати питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Й. Косенко