Справа № 2- 2413/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
-   судді Остапенко В.О.

при секретарі -
Кутельмах О.В. представника позивача - ОСОБА_3. представника відповідача -
Старовойт В.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до
Територіальної громади в особі Саксаганської у місті ради м. Кривого Рогу ,
Дніпропетровської області про визначення частки в спільній сумісній власності
та визнання права власності на спадкове майно, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до Територіальної
громади в особі Саксаганської у місті ради м. Кривого Рогу , Дніпропетровської
області про визначення частки в спільній сумісній власності та визнання права
власності на спадкове майно, в обґрунтування якого вказали , ОСОБА_1.,
ОСОБА_4., ОСОБА_2. на права спільної сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1, Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_1. помер. Крім ОСОБА_4. та ОСОБА_2у померлого ОСОБА_1. других спадкоємців немає. Сьома
криворізька державна нотаріальна контора згідно постанови від 28 лютого 2007
року не може видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом на частину
квартири № АДРЕСА_1що належала ОСОБА_1.
в зв'язку з тим, що відповідно розділу 22 п. 224 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року № 20/5
нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом
після смерті одного із учасників спільної сумісної власності після виділення (
визначення) частки померлого у спільній власності. Тому вони змушені звернутися
до суду. Просили визначити частки і
право власності на частину квартири в порядку спадкування за законом
після померлого ОСОБА_1.

У попередньому судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3. позовні
вимоги підтримав повністю, підтвердивши доводи, викладені в позові.

Представник відповідача у попередньому судовому засіданні пояснив , що з
позовними вимогами ОСОБА_1, ОСОБА_2згоден .

Вислухавши пояснення представника позивачів , представника відповідача ,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що, позов підлягає задоволенню з
наступних підстав і можливо винести рішення при попередньому розгляді справи.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16
липня 1993 року за № С-492 виданому на основі розпорядженням від 15 червня 1993
року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької
міської ради, квартира, розташована за адресою : м. АДРЕСА_1, загальною площею
72,2 кв.м. , належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4на праві приватної спільної
сумісної власності, але частки у спільному майні не визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1. померл, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серія І-НОМЕР_1від 01.08.2003 р. Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири № АДРЕСА_1.
Позивачі звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус
відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що частки у
спільному майні не визначені, а п.224, розділу 22 Інструкції забороняє
нотаріусам видавати свідоцтво про право на спадщину, якщо частки не визначені.

Згідно з витягу із реєстру права власності на нерухоме майно за № 276 28 п
-276 -співвласниками квартири є - позивачі та померлий ОСОБА_1., тобто доля
кожного становить 1/3 частину квартири. Спадкоємна доля складає 1/3 частини
квартири. Згідно закону позивачі , як дружина і син , мають право на спадкоємну
1/3 частину квартири, так як інших спадкоємців немає.

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК
України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом
або рішенням суду.

Згідно ч.2 ст.
372 ЦК України,
у разі поділу майна, що є у   спільній
сумісній власності, вважається, що частки співвласників у   праві спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Інших домовленостей між учасниками спільної сумісної
власності законом і рішенням суду, крім рівності їх часток, не встановлено.

Виходячи з
наведеного суд вважає необхідним позовні вимоги позивачів задовольнити в
повному обсязі і встановити, що частками у спільній сумісній власності квартири
№ АДРЕСА_1 є : ОСОБА_1- 1/3 частка; ОСОБА_2- 1/3 частка;ОСОБА_4( померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1-року ) -1/3 частка.

В
відповідності п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983
року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» з змінами №13
від 25.12.1992 року, » з змінами №15 від 25.05.1998 року, за з змінами №15 від
25.05.1998 року, «суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права
на належне майно». В зв'язку з тим, що позивачі є спадкоємцями першої черги на
прийняття спадщини,   звернувся до
нотаріальної контори із заявою про після смерті чоловіка та батька про
прийняття спадщини, постійно проживаючи в спадковій квартирі, та виплачуючи
кошти на її утримання, вони фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1.,
вступивши в управління спадковим майном, а тому після визначення часток всіх
співвласників в квартирі суд вважає необхідним
визнати за  ОСОБА_1право власності
у порядку спадкування за законом право власності на 2/12 частки квартири
АДРЕСА_1, Дніпропетровської що належала померлому 01 січня 2003 року
ІНФОРМАЦІЯ_1на підставі   свідоцтва  про право власності на житло № С-492 яке
видане 16 липня 1993 року УЖКГ виконавчого комітету криворізької міської ради
згідно розпорядження № С-1621 від 15 липня 1993 року та визнати за ОСОБА_2право
власності у порядку спадкування за законом право власності на 2/12 частки
квартири АДРЕСА_1, Дніпропетровської що належала померлому 01 січня 2003 року
ІНФОРМАЦІЯ_1на підставі    свідоцтва   про право власності на житло № С-492 яке
видане 16 липня 1993 року УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради
згідно розпорядження № С-1621 від 15 липня 1993 року.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 355, 356, 357, ч.І ст. 368, ч.1,2 ст.370, 1221,
1222, 1223, 1226, 1261, 1268, 1269 ЦК України,
ст. ст. 8, 10, 11, 130, 208, 212, 214, 215 ЦПКУкраїни, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1і ОСОБА_2задовольнити повністю.

Встановити, що частками у спільній сумісній власності квартири № АДРЕСА_1,
Дніпропетровської області є : ОСОБА_1- 1/3 частка; ОСОБА_2- 1/3 частка;ОСОБА_4(
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ) -1/3 частка .

Визнати за ОСОБА_1право власності у порядку спадкування
за законом право власності на 2/12 частки квартири АДРЕСА_1, Дніпропетровської
що належала померлому 01 січня 2003 року ІНФОРМАЦІЯ_1на підставі свідоцтва про
право власності на житло № С-492 яке видане 16 липня 1993 року УЖКГ Виконавчого
комітету Криворізької міської ради згідно розпорядження № С-1621 від 15 липня
1993 року.

Визнати за ОСОБА_2право власності у порядку спадкування за законом право
власності на 2/12 частки квартири АДРЕСА_1, Дніпропетровської що належала
померлому 01 січня 2003 року ІНФОРМАЦІЯ_1на підставі свідоцтва про право власності
на житло № С-492 яке видане 16 липня 1993 року УЖКГ Виконавчого комітету
Криворізької міської ради згідно розпорядження № С-1621 від 15 липня 1993 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.