РІШЕННЯ

ІMEНЕМ      УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого:
Міщія О .Я. суддів - Кузьми P.M., Ткача З.Є. при
секретарі - Танцюрі О.В. з участю - апелянта ОСОБА_1 позивача ОСОБА_2,
адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Шумського районного суду від 25 грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача
Кордишівської сільської ради про визнання заповіту недійсним та визнання права
власності на земельну частку пай.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року позивач ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача Кордишівської сільської ради про
визнання заповіту недійсним та визнання права власності на земельну частку пай.

Позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка
ОСОБА_6, яка заповітом від 8 листопада 2001 року йому заповіла все належне їй
майно.

Іншим заповітом, посвідченим Кордишівською сільською радою 21 липня 2005
року, зареєстрованим в реєстрі заНОМЕР_1 все майно ОСОБА_6 заповіла
відповідачці ОСОБА_1

Вважає,   що
вказаний   заповіт   посвідчений
з   порушенням   вимог

цивільного
законодавства і має бути визнаний недійсним.

Справа №22а-217        Головуючий у 1
інстанції - Томчук С.В.

Категорія - 26                                                                       Доповідач
- Кузьма P.M.

Рішенням Шумського районного суду
від 25 грудня 2006 року позов задоволено.

Заповіт ОСОБА_6, посвідчений Кордишівською сільською радою 21 липня 2005
року, зареєстрований в реєстріНОМЕР_1 визнано недійсним.

Визнано право на спадкове майно за ОСОБА_2 який проживає
в АДРЕСА_1 і яке залишилося після смерті ОСОБА_6, яка, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в
АДРЕСА_2і складається із земельної ділянки на підставі Державного Акту на право
власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, виданий Шумським районним
відділом земельних ресурсів 3 грудня 2004 року, яка розташована в АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права, неповного та необ'єктивного дослідження
доказів.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримала доводи
апеляційної скарги та пояснила, що судом першої інстанції не здобуто доказів
про фізичні вади заповідачки які перешкоджали їй скласти заповіт в її користь.

Позивач ОСОБА_2 заперечив апеляційну скаргу ОСОБА_1 і вважає, що рішення
суду першої інстанції є правильним.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта,
вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а скасування рішення суду
до скасування, в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи,
невірним застосуванням норм матеріального права та ухвалення нового рішення про
відмову в позові.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка заповітом, посвідченим
Кордишівською сільською радою 8 листопада 2001 року заповіла все належне їй
майно позивачу ОСОБА_2

21 липня 2005 року Кордишівською сільською радою посвідчено та
зареєстровано в реєстрі підНОМЕР_1 заповіт, яким ОСОБА_6, заповіла все належне
їй майно відповідачці ОСОБА_1

Суд першої інстанції, задовільняючи позов, виходив з того, що заповіт
посвідчений Кордишівською сільською радою 21 липня 2005 року і зареєстрований в
реєстрі заНОМЕР_1 суперечить вимогам ст.ст.1248 та 1253 ЦК України. Зокрема
заповіт прочитаний вголос секретарем сільської ради ОСОБА_7, а не заповідачем і
не був посвідчений при свідках в зв'язку з тим, що ОСОБА_6 являлась інвалідом
першої групи та була безграмотною.

Вказаний висновок не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить
нормам матеріального права.

Згідно ч.2
ст.1257 ЦК України
за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його
волі.

В судовому засіданні суду
першої інстанції секретар Кордишівської сільської ради ОСОБА_7, яка посвідчувала
заповіт 21 липня 2005 року, пояснила, що на прохання заповідачки ОСОБА_6 вона у
неї на дому посвідчувала заповіт яким вона заповіла все належне їй майно
відповідачці ОСОБА_1 При цьому повідомила їй що хоче скласти новий заповіт в
користь ОСОБА_1, яка її доглядає. Від присутності свідків відмовилася в зв'язку
з таємницею заповіту та сама його підписала.

Вказані поясненя свідчать про вільне волевиявлення заповідачки ОСОБА_6 на
складення заповіту в користь ОСОБА_1

Будь-яких інших доказів які б стверджували відсутність волевиявлення
заповідачки та про фізичні вади, які перешкоджали вчиненню заповіту судом не
здобуто.

Таким чином позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про про визнання заповіту
недійсним та визнання права власності на земельну частку пай є безпідставними
та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.307,
309, 313,316 ЦПК України колегія суддів-,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовільнити.

Скасувати рішення Шумського районного суду від 25 грудня
2006 року та ухвалити нове рішення яким в позові ОСОБА_2до ОСОБА_1, третьої
особи на стороні відповідача Кордишівської сільської ради про визнання заповіту
недійсним та визнання права власності на земельну частку пай відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців.