УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" березня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Міщія О.Я. Суддів - Гірського Б.О., Храпак Н.М. при
секретарі - Стець І.В.

з участю - апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника адвоката ОСОБА_3, представника
ДП "Тернопільський облавтодор" Дем'яновської Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 12 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ДП "Тернопільський облавтодор" про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.10.2006
року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна
пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль, а їм
заподіяна матеріальна і моральна шкода.

Позивачі вказали, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало неналежне
утримання ДП "Тернопільський облавтодор" автомобільної дороги,
відсутність попереджувальних знаків про проведення ремонтних робіт.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 12.01.2007 року в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ДП
"Тернопільський облавтодор" про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 8775,05 грн. та моральної шкоди по 1000 грн. кожному -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати рішення
суду, ухвалити нове рішення, яким їх позов задоволити, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд не врахував

Справа №22а- 278                                                          Головуючий у 1 інстанції - Мартиць О.І.

Категорія 23                                                                                                 Доповідач
- Міщій О.Я.

2

подані ними докази щодо вини відповідачів, а саме
пояснення свідків, заперечення відповідача,
матеріали адміністративної справи.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що позивачі не довели вини ДП
"Тернопільський облавтодор" у заподіянні їм матеріальної та моральної
шкоди.

З такими
висновками суду слід погодитись, оскільки вони відповідають вимогам закону і грунтуються на зібраних
матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підству своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як
встановлено судом, 10.10.2006 року близько 4-00 год. сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено
належний ОСОБА_1 автомобіль "Кепаик Кап§оо" під керуванням ОСОБА_2
Як пояснили позивачі, не дочекатись працівників державтоінспекції, вони
залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, відправились у інше місто, а
назад повернулись лише близько 11 год. того ж дня. На тому ж місці вони побачили працівників
державтоінспекції, які виїхали на іншу дорожньо-транспортну пригоду. Вони розповіли
про те, що трапилось з ними в 4 год.
ранку, а працівники міліції склали
протокол про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АК №0652574
від 10.10.2006 року, ОСОБА_2, керуючи автомобілем, не вибрав безпечної
швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, здійснив наїзд на металеву
огорожу, після чого залишив місце ДТП.

З протоколу огляду місця події від 10.10.2006 року видно, що дорожньо-транспортна
пригода сталася в зоні дії знаків "Обмеження швидкості "Небезпечний поворот праворуч", а також
знаку "Дорожні роботи".

З акту
обстеження ділянки автодороги, на якій сталась ДТП, складеної державтоінспекцією 10.10.2006 року видно, що на
дорозі є залишки неприжитого щебеню після
поверхневого ремонту, автодорога обладнана попереджувальними знака, в
тому числі 1.37 "Дорожні роботи", 1.14 "Викидання кам'яних
матеріалів", 7.4 "Розлив бітуму".

Як пояснила в
суді представник відповідача, дійсно на ділянці дороги, де сталась ДТП з участю
автомобіля позивачів, 10.10.2006 року проводився ремонт. Однак, працівники ДП
"Тернопільський облавтодор" своєчасно виставили необхідні дорожні
знаки, які повинні попередити водіїв про зниження
швидкості руху. Що стосується розсипаного щебеню, то відомчими будівельними
нормами допускаються залишки неприжитого матеріалу після поверхневої
обробки автодороги.

Вказане
підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, які пояснили, що виставили необхідні
попереджувальні знаки на автодорозі, а розсипаний гравій - це неприжитий
матеріал, який залишився після проведеного ремонту.

Що стосується
пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8
про те, що на автодорозі не було виставлено дорожніх знаків, а розсипаний
дрібний

3

камінь не був скріплений до дорожнього
полотна, то суд оцінив їх критично, оскільки вони спростовуються іншими
матеріалами справи.

Щодо постанови
Тернопільського міськрайсуду від 2.11.2006 року, якою закрито провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст.ст.
124, 122-2 КУпАП, то відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова
обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи, стосовно якої її ухвалено, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

При таких обставинах, суд прийшов до правильного висновку про те, що позивачами
не доведено заподіяння їм шкоди з вини ДП "Тернопільський
облавтодор".

Судове рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а тому немає підстав для його скасування з мотивів, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК
України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити, а рішення Тернопільського міськрайонного
суду від 12.01.2007 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
суду України протягом двох місяців.