Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

27
березня 2007 року

Красноперекопський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим у

складі: головуючого судді  -
Зінькова В.І.

При секретареві                                 -
Беляєвій Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Красноперекопську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства тепло­вих мереж м. Красноперекопська про визнання дій головного
бухгалтера неправомірними, стягнення сум за лікарняним, та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до суду на дії
відповідача, вказавши, що вона була прийнята на посаду юрисконсульта на
підприємстві відповідача з 27.09.2005 року. В тепе­рішній час вона знаходиться
у відпустці за вагітністю. Лікарняний виданий по вагітності і родам 18.09.2006
року був наданий на підприємство, за яким їй повинні були сплатити суму
допомоги за лікарняним з Фонду соціального страхування. Так як протікання вагіт­ності
проходило з ускладненнями позивачка періодично знаходилась на обслідуванні і лі­куванні
в Красноперекопській ЦМБ.

16.10.06р. вона була виписана з лікарні, а 17.10.06р.
вона приходила для обстежен­ня до свого лікаря, і в цей час взнала, що на
підприємство поступили гроші, які повинні були бути їй сплачені за лікарняним
листом, і їй повідомили що б вона після 13, 00 годи­ни приходила отримувати
гроші.

Коли 17.10.2006 р. вона прийшла до бухгалтерії
підприємства, то головний бухгал­тер Новицька Т.В. відмовила видати гроші,
мотивуючи свою відмови тим, що при виході до декретної відпустки позивачка не
відчиталася за кошти, які були перераховані підпри­ємством для оплати держмита
і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду у Красноперекопському
суді цивільних справ. І поки вона не відчитається, ніяких грошей вона не
отримає. На її питання яке відношення має її робота до виплати допомоги за ліка­рняним
листом, головний бухгалтер повідомила, що якщо вони видадуть їй гроші, то вони
її більше на роботі не побачать, і висказалася на її адресу, що вона не дуже
добрий рабітник і спеціаліст. Все це продовжувалося протягом 3-х годин,
протягом яких позивачка бу­ла доведена до істерики, і не могла довести, що їй
неправомірно не видають суму допомо­ги за лікарняним листом. В кінці робочого
дня головний бухгалтер пішла з роботи, і пози­вачка так і не отримала суми
допомоги. Таке вирішення питання стало для неї нервовим стресом, т.к. їй дуже
потрібні були гроші.

В результаті неправомірних дій робітника підприємства
позивачці було спричине­но моральну шкоду, яка виразилась в приниженні її, і
образі її як особи. Крім того нервові хвилювання могли негативно вплинути на
здоров'я дитини. Оцінює моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Таким чином позивачка просить забов"язати
відповідача сплатити їй допомогу за лікарняним листом, а також стягнути
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою від 05.01.2007р. судом прийнята відмова від
позову в частині стягнення сум заборгованості по лікарняному листу.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги,
вказавши, що просить ви­знати дії робітника підприємства КПТМ - головного
бухгалтера - Новицької Т.В. - не­правомірними, і стягнути з підприємства
моральну шкоду спричинену робітником.

Представник відповідача КПТМ - Зелинська О.Я. з позовом
не погодилась, вказа­вши, що підстав для стягнення моральної шкоди з підприємства
не має, т.к. відсутні винні дії посадових осіб підприємства.

2

Вважає
за необхідне в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Третя особа - Новицька Т.В. з позовом не погодилась,
вказавши, що вона працює на підприємстві на посаді головного бухгалтера, і на
ній лежить обов'язок організації на­лежного контролю за надходженнями і
витратами фінансових коштів на підприємстві. Одним із способів стягнення
заборгованості з споживачів є звернення підприємства з по­зовними заявами до
суду. Обов'язок належного оформлення документів до суду покладе­но на
юрисконсульта. До даного переліку документів також входило сплата державного
мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Контроль
за роз­глядом справ у суді несе юрисконсульт, і тому тільки вона володіла
інформацією по ви­тратам коштів. Сума коштів перерахованих для сплати держмита
складала близько 10 000 грн.

В період роботи на підприємстві юрисконсульта ОСОБА_1
Новицька Т.В. неодноразово просила надати інформацію по справам, які розглянуті
в суді, і результати їх розгляду, для належного списування коштів направлених
для оплати держмита, але ці данні так і не були їй надані.

Коли ОСОБА_1
пішла до декретної відпустки і на підприємство призначався новий
юрисконсульт, Новицька Т.В. знову просила надати цю інформацію, і передати
справи новому юрисконсульту.

17.10.06р. в 13, 30 години у понеділок, коли ОСОБА_1 прийшла до
бухгалте­рії, вона попросила її надати цю інформацію і передати справи новому
юрисконсульту. Після цього керівником підприємства був викликаний новий
юрисконсульт ОСОБА_2, який і приймав у ОСОБА_1 справи. Після закінчення
робочого часу вона пішла з роботи, де в цей час знаходилась ОСОБА_1 вона не знає.

Заборону касиру на видачу коштів ОСОБА_1 вона не давала,
крім того, за­лишення коштів у касі більше трьох днів тягне фінансові санкції.

На наступній день. Новицька Т.В. дізналася від касира, що
ОСОБА_1 до каси
за грошима не зверталася. Через декілька днів касир відвезла гроші ОСОБА_1 до
лікарні, де остання знаходилась на лікуванні.

Новицька Т.В. пояснила, що ніяких незаконних вимог до
ОСОБА_1 вона не давала, і ніяких висловів які б принижували її честь та
гідність не казала. Вважає, що ви­слів, що „якщо б ОСОБА_1 призначалась на
інше місце роботи, то характеристику б їй дали відповідну" не є
принижуючим, а є критичним відносно її роботи.

Таким чином Новицька Т.В. вважає, що її дії є
правомірними, і підстав для задово­лення позову не має.

Третя особа - Фонд ССНВ в судовому засіданні вказала, що
вони перерахували належні позивачці суми, які вона отримала в належному
порядку. В іншій частині позову просять вирішити на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Так, судом встановлено, що позивачка відповідно до наказу
Комунального підпри­ємства теплових мереж №84-к від 27.09.2005 року прийнята на
посаду юрисконсульта.(а.с.6).

Відповідно до довідки Красноперекопської міської лікарні
від 20.10.2006 року -ОСОБА_1
дійсно знаходилась на обліку по вагітності - 33 тижні, і в період вагітнос­ті
знаходилась на стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні у період з
17.08.06р. по 08.09.2006р. з діагнозом загроза переривання вагітності, анемія,
а також у період з 30.09.06р. до 16.10.06р. з діагнозом: гіпоксія плоду,
брадикардія плоду.(а.с.25).

Згідно протоколу № 9 КПТМ м. Красноперекопська від
02.10.2006 року засідання комісії по соц.
страхуванню - ОСОБА_1 призначено допомогу по тимчасовій не­працездатності у
розмірі 60%. (а.с.78).

Відповідно до ст.52 п.2 Закону України „Про
загальнообв"язкове державне соціа­льне страхування в зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності і витратами, в зв'язку з

3

народженням
і погребанням" №2240-111 від 08.01.2001 року - допомога по тимчасовій
втраті працездатності, по вагітності і пологам сплачується застрахованим
особам, в най­ближчі після призначення допомоги строк, встановлений для виплати
заробітної плати.

Згідно до колективного договору діючого на підприємстві,
відповідно до п.3.14 - виплата заробітної платні проводиться два рази за кожній
місяць 14 числа наступного мі­сяця з авансуванням 30 числа, (а.с.52).

Відповідно до прибуткового касового ордеру №1175 від
13.10.06р. касиром підпри­ємства в „УКРСОЦБАНК" було отримано заробітну
платню за вересень, жовтень 2006 ро­ку. (а.с.18).

Згідно докладної касира КПТМ - ОСОБА_3 від 17.10.06р.,
вона довела до відома головного бухгалтера, що вона 13.10.06р. отримала в банку
кошти на виплату за­робітної платні, а також кошти на виплату допомогу по вагітності
і пологам, в касі зали­шились кошти не отриманні ОСОБА_1, яка протягом трьох
днів до каси не звер-нулася.(а.с.71).

Відповідно до відомості отримання коштів - ОСОБА_1
отримала кошти у розмірі 6261, 00 грн. - 20.10.06р. (а.с.14).

Допитані у якості свідків працівники бухгалтерії ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у судо­вому засіданні пояснили, що 17.10.06р. після обіду до них у
бухгалтерію зайшла ОСОБА_1, яка
пройшла до головного бухгалтера і про щось розмовляли. Розмовляли норма­льно,
не на підвищених тонах і без ображень. Потім ОСОБА_1 передавала новому юристу якісь справи. Коли по закінченні
робочого дня вони йшли до дому, ОСОБА_1 вони не бачили. Касир чекала до 16, 35
годин.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона як касир підприємства
13.10.06р. отри­мала в банку кошти на заробітну плату і страхові виплати. Коли
17.10.06р. ОСОБА_1 дзв­онила,
і їй повідомили, що вона може прийти і отримати допомогу. Коли ОСОБА_1 прийшла до
бухгалтерії, вона спочатку спілкувалася з головним бухгалтером, вони диви­лись
якісь документи. Між собою вони спілкувались нормально, без якихось ображень.
Потім ОСОБА_1 декілька
раз виходила. До закінчення робочого дня ОСОБА_1
так і не підійшла до касира отримати гроші. Гроші залишилися в касі, про це
вона доповіла голо­вному бухгалтеру. Пізніше ОСОБА_3 взнала, що ОСОБА_1 знову
знаходиться у лікарні, і сама відвезла кошти до лікарні, де їй і видала.

Свідок ОСОБА_6
пояснив, що він 17.10.06р. біля 13, 00 години прийшли до підприємства, де
працювала його жінка для отримання грошової допомоги. Він пішов з жінкою, т.к.
сума допомоги була великою. Коли його жінка прийшла до бухгалтерії, то
з'ясувалось, що треба здавати якісь документи. Коли його жінка в черговий раз
заходила до бухгалтерії, то він почув і потім побачив Новицьку Т.В., яка не
дуже чемно висловлю­валась на її адресу. Вона говорила, що його жінка не дуже
добрий юрист. Потім викликали нового юриста, щоб він приймав справи. Поки він
прийшов, його жінка вже була в істери­ці, т.к. вона не розуміла чому вона не
може отримати гроші, і повинна здавати якісь спра­ви. Потім прийшов ОСОБА_2 і
його жінка разом з ним пішли до абонентського відділу, де передавали документи.
Коли закінчився робочий час, всі робітники разом зібралися і піш­ли додому. Він
пішов до абонентського відділу і сказі жінці, що їй гроші не видадуть, т.я. всі
вже пішли. Після цього його жінка була дуже засмучена, і по путі вони зайшли до
суду і хотіли подати позовну заяву на неправомірні дії головного бухгалтера.

Але приймаючи до уваги, що суд вже не працював, вони
проконсультувалися у по­мічника судді ОСОБА_7 і пішли додому.

На наступний день вони подали позов, і жінка в зв'язку з
поганим самопочуттям потратила знову до лікарні, з діагнозом загроза
передчасних пологів.

В зв'язку з отриманим стресом, в жінки почалися
передчасні пологи, і на початку листопада народилась передчасно дитина.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 17.10.06р. його викликали із
суду на підприємст­во отримати від юрисконсульта ОСОБА_1 справи, і дані по
перерахуванню держ -

4

мита. В
його присутності Новицька Т.В. яких-небудь ображень на адресу ОСОБА_1 не
висловлювала, лише сказала, щось відносно рекомендацій відносно неї, що якщо б
зараз давали характеристики на робітники, то її характеристика була б
відповідною. Після цього він разом з ОСОБА_1 знаходились в абонентському
відділу, де звіряли данні. Потім по закінченню робочого дня з'ясувалось, що всі
працівники бухгалтерії вже пішли, і ОСОБА_1
так і не отримала коштів. Пізніше він бачив ОСОБА_1 в суді, де вона з'ясовувала питання подачі позовної
заяви.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 17.10.2006 року, після
закінчення робочого дня до суду прийшла в схвильованому стані - ОСОБА_1. Приймаючи до
уваги, що вона знаходилась у стані вагітності, вона стала її заспокоювати, і
взнала, що ОСОБА_1 прийш­ла
на підприємство отримати соціальну допомогу на до пологову відпустку, але її
застави­ли здавати якісь звіти, а гроші так і не видали. Вона їй
порекомендувала прийти наступно­го дня і подати позовну заяву до суду в
належному порядку. Коли до суду також прийшов новий юрист ОСОБА_2, він
підтвердив факт неотримання грошей ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що на його
спостережені як лікаря - гінеколога знаходилась ОСОБА_1. Вагітність проходила з ускладненнями, але при своєчасному
надані медичної допомоги всі ускладнення знімалися, і пацієнтка виписува­лася у
задовільненому стані. 20.10.06р. ОСОБА_1
знову звернулася з діагнозом: загроза передчасних пологів, пацієнтка
знаходилась у психомоторному стані, зі слов
неприємнос­ті на роботі. При її обстежені було встановлено, що в неї
почались незворотні пологові процеси і вона була відправлена до пологового
будинку, де передчасно народила дитину.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається до ст.
1172 ЦК України
- юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання
ним своїх трудових обов'язків.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду
N 5 від 25.05.2001р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди (Із змінами, внесеними від 25.05.2001) - за моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків,
відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових
відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130,
132-134 КЗпП, якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Вирішуючи питання про відповідальність юридичної особи,
суд виходив чи пра­вомірні були дії головного бухгалтера.

Відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера
затвердженої на підпри­ємстві, розділ 2 - Головний бухгалтер зобов'язаний
вимагати від всіх підрозділів, служб і робітників забезпечення виконання
порядку оформлення и надання
до обліку первинних документів.

Таким чином, вимоги головного бухгалтера до юрисконсульта
у представлені до­кументів у підтвердження використання коштів на держмито є
правомірними.

Крім того, позивачка пояснила, що її прилюдно було
принижено висловлюваннями, що вона поганий спеціаліст.

Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, у межах
заявлених позовних ви­мог, встановлено, що Новицькою Т.В. не висловлювалось
відносно позивачки ніяких принижуючих її честь та гідність висловлювань. А
висловлювання що „якщо б ОСОБА_1 призначалась на інше місце роботи, то
характеристику б їй дали відповідну", не утримує в собі ніякою конкретної
інформації, яка б негативно характеризувала б позивачку.

Крім того, відшкодування моральної шкоди спричиненого у
приниженні честі, гі­дності, а також ділової репутації особа має право заявити
в порядку ст. 23 ЦК України.

5

Можливість відшкодування моральної шкоди на підставі ст.
1172 ЦК України
не передбачено.

Таким чином, суд приймаючи до уваги вищевикладене,
приходить до висновку, що дії головного бухгалтера відносно позивачки були
правомірними, і доказів, які підтвер­джували спричинення робітником позивачці
моральної шкоди - відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні позову про стягнення
з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. слід відмовити.

Державне мито у розмірі 51 грн. слід віднести відповідно
до ст.. 87 ЦПК
України за рахунок держави.

Керуючись
ст.. 213-215
ЦПК України, ст. 23, 1172 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального підприємс­тва
теплових мереж м. Красноперекопська про визнання дій головного бухгалтера непра­вомірними,
та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Судові
витрати у виплаті держмита у розмірі 51 грн. віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Ав­тономної Республіки Крим через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протя­гом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.