Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2007 р.                                                                                           м.
Ясинувата

Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області у складі: судді Жаботинської СВ., при секретарі
Костенко Ю.О., за участю    заявниці
ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
заявоюОСОБА_1 до Виконкому Ясинуватської міської ради про встановлення факту
права власності на долю у спільному майні за померлим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до Виконкому Ясинуватської міської
ради про встановлення факту права власності на долю у спільному майні за
померлим посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її чоловік ОСОБА_3. 13 грудня 1993 г. їй
таОСОБА_1видано свідоцтво про право власності на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. Дане
свідоцтво зареєстровано в БТІ. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на
його долю у вказаній квартирі, але отримати свідоцтво про право на спадщину за
законом вона не може, оскільки у свідоцтві про право на власність не вказані конкретні
долі власності всіх співвласників.

Просить
встановити факт права власності ОСОБА_3 на 1/2 частку вказаної квартири. Судом
в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2

В суді заявниця
підтримала заяву у повному обсязі

Виконком Ясинуватської міської ради проти заяви не заперечував, просив
справу розглянути за його відсутністю.

Заінтересована
особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечував.

Відповідно до ст. ст. 234,
256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про
підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для
охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих
немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності
неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1993 р. виданого
Комісією по приватизації державного житлового фонду Ясинуватського відділення
(а.с. 7) ОСОБА_3
та ОСОБА_1 на праві приватної спільної власності належить квартираАДРЕСА_1.
Дана квартира зареєстрована в БТІ.

Заявниця та
ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 19.11.1960
р.

Згідно свідоцтва
про смерть (а.с. 9) ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України
майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у
разі розподілу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, долі майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено
договором між ними чи шлюбним контрактом.

Статтею 370 ч. 2 КЦ України
передбачено, що у разі виділу частки з майна, яке знаходиться у спільній
сумісній власності, вважається, що долі кожного з співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором між
ними, законом чи рішенням суду.

Між заявницею та її чоловіком не було ніякого договору про конкретний
розмір часток у спільній квартирі.

Відповідно до ч.3 ст. 370
та ст. 364 ЦК України
виділ долі з майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, здійснюється
за домовленістю сторін чи за рішенням суду.

2

У зв'язку
із тим, що один із співвласників квартири -
ОСОБА_3 помер, то визначити його долю у спільній сумісній власності за
домовленістю сторін не можливо, а тому суд вважає можливим встановити факт
права власності ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2
частку квартири.

Факт належності
спадкодавцю нерухомого майна, має для заявника юридичне значення.

Керуючись ст.
ст. 11,212, 259 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати заОСОБА_3, який помер, 0ІНФОРМАЦІЯ_1 факт права
власності на 14 частку
квартириАДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду
Донецької області через Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом десяти днів з дня
проголошення даного рішення без попереднього подання заяви.