РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 березня 2007 року Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого
судді - Капшук Л. О. При секретарі - Бесараб І.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Піївської сільської ради
Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий
будинок, господарські будівлі та споруди, № справи 2-142/2007p.,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1року померла її двоюрідна сестра ОСОБА_2. Після її смерті
залишилась спадщина у виді житлого будинку, розташованого в АДРЕСА_1. Вона
являється спадкоємцем за заповітом, в установлений законом строк звернулася до
нотарільної контори з заявою про прийняття спадщини. Оформити спадщину не має
змоги, оскільки ОСОБА_2. не оформила та не зареєструвала право власності на
вказаний будинок в належному порядку. Просила визнати за нею право власності на
будинок під АДРЕСА_1Миронівського району Київської області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і в поясненнях
зіслалася на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Представник відповідача Піївської сільської ради
Миронівського району Київської області в судове засідання не з»явився. В
надісланій до суду заяві сільський голова Піївської сільської ради просить
слухати справу у відсутності їх представника, проти задоволення позову не
заперечує.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази
у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1року померла ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 27 березня
2006 року Піївською сільською радою Миронівського району Київської області.

Статтею 328 ЦК України
передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом. Однією з таких

підстав є спадкування майна,   в тому числі за заповітом, відповідно до cm. 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та обовжзків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК
України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ЦК України.

Відповідно
до частини 1 статті 1297 ЦК
України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно,
зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у
зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у
спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна.

Встановлено, що позивач є спадкоємницею померлої за заповітом, інших
спадкоємців не має. У встановлений строк вона звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини та прийняла її. При зверненні до
нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно їй було
відмовлено в зв»язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності
спадкодавця на майно.

Встановлено, що померла ОСОБА_2 була власником будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 відповідно до запису погосподарського обліку (форми №4, затвердженого
Держкомземом України від 18.04.2005 року №95), що підтверджується довідкою
№252, виданою 12.03.2007 року Піївською сільською радою Миронівського району
Київської області.

Запис її в книзі погосподарського обліку в якості власника підтверджує факт
належності будинку АДРЕСА_1Миронівського району Київської області саме їй.
Даним будинком померла ОСОБА_2. володіла на праві власності.

На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, право на
це майно набула позивачка.

Враховуючи     викладене,     вимоги
позивача                                   являються

обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

У відповідності    до cm. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і

документально
підтверджені судові витрати.

При подачі до суду заяви позивачем були сплачені витрати на
інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, що
стверджується квитанцією від 22.02.2007 року, які підлягають стягненню з
відповідача на її користь.

Статтею 88 ЦПК України також: передбачено, що якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий
збір.

На
підставі cm.cm. 328, 1216, 1233,
1270, 1296, 1297 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 15., 60, 130 ч.4, 131,
174 ч.4, 212, 213, 214,  215, 216
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1Миронівського району
Київської області.

Стягнути з Піївської сільської ради Миронівського району Київської області
на користь держави 51 гривню судового збору.

Стягнути з Піївської сільської ради Миронівського району
Київської області на користь ОСОБА_130 гривень витрат, понесених на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Миронівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 cт.
295 ЦПК України.