Справа №2- 212/07/17
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007 р.                                                                                                         м. Харків

Дзержинський районний суд м.
Харкова в складі:

Головуючого - судді  Шишкіна О.В.

при секретарях -           Макушенко К.В., Бідній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким що втратив право користування житловою
площею квартирою АДРЕСА_1 м. Харкова, 3 особа -Виконавчий комітет Дзержинської
районної ради м. Харкова та зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поновлення порушеного права,
вселення і відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 3 особа -Виконавчий комітет Дзержинської районної ради м. Харкова,
-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2005 року ОСОБА_1. звернулася до
Дзержинського районного суду             м.

Харкова з позовною заявою, в якої
просить визнати ОСОБА_2. таким, що втратив право користування житловою площею квартирою АДРЕСА_1 м. Харкова.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 1987 року мешкали в спірній квартирі в якості

членів сім'ї наймача ОСОБА_2.: ОСОБА_1. - дружина, ОСОБА_3. - їх донька. Між

подружжям стали виникати сварки, що призвело до повного
непорозуміння і втрати почуттів, у

зв'язку з чим 14.09.93 року шлюб між подружжям було
припинено, але позивачки продовжували

мешкати в спірній квартирі, так як іншого житла не мали.
Після сварки, що виникла між сторонами

в листопаді 1996 року ОСОБА_2 був притягнутий до
кримінальної відповідальності за спричинення

ОСОБА_1. тілесних ушкоджень. З цього моменту ОСОБА_2. у
спірному приміщенні не мешкає

більше  6 місяців, створив іншу сім»ю, спірною квартирою не
цікавиться, їй важко сплачувати

комунальні платежі за особу, яка не
мешкає у квартирі.

В липні 2005 року ОСОБА_2. звернувся до суду із
зустрічним позовом в якому просить поновити порушене право та вселити
його в вищезазначену квартиру.

Свої вимоги позивач обґрунтовують тим, що з 1987 року він є наймачем квартири АДРЕСА_1 в м. Харкові. Крім нього в цій
квартирі зареєстровані ОСОБА_1. - дружина и ОСОБА_3. - донька. Між подружжям стали виникати сварки, що призвело
до повного непорозуміння, у зв'язку з чим 14.09.93 року шлюб між подружжям було припинено, але він до 1997 року продовжував мешкати в спірній
квартирі, так як іншого житла не мав. У 1996 році його було притягнуто до кримінальної відповідальності за нібито побиття ОСОБА_1.
У 2000
році його було
засуджено. Після цього він за проханням ОСОБА_1. став мешкати окремо до того,
як будуть знайдені варіанти обміну квартири,
так як спільне мешкання було неможливим. Його речі залишились у квартирі. До 2004 року позивач безперешкодно заходив
до квартири, сплачував комунальні платежі в розмірі 1/3 частини. У 2004 році зайти в спірну квартиру він не
зміг, тому що відповідачі замінили вхідний замок
та не надали йому нових ключів. До теперішнього часу він не має можливості
мешкати в своїй квартирі.

У судовому засіданні ОСОБА_1. пред'явлений позов підтримала і просила його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову
ОСОБА_1. та ОСОБА_3. заперечували. ОСОБА_2.
позовні вимоги не визнав і просив в їх задоволенні відмовити, а зустрічний
позов задовольнити у повному обсязі. Представник
районної ради просив слухати справу у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові
докази, вважає що в задоволенні позову ОСОБА_1.
необхідно відмовити, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2. щодо поновлення його порушеного права та вселення законні та
обгрунтовані, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до наданого суду ордеру № 46155 від 02.09.87 року у квартирі АДРЕСА_1 м. Харкова мешкає склад сім'ї із
трьох чоловік: основний наймач квартири ОСОБА_2., дружина - ОСОБА_1. та донька - ОСОБА_3. /а.с.12/.

Як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_1. вона розлучилась у 1993 році з відповідачем що підтверджується даними наданої
суду копії свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с. 11), але продовжували мешкати разом у
спірній квартирі. В подальшому ОСОБА_2. залишив квартиру та їй не цікавився. ОСОБА_1. у судовому засіданні не
заперечувала, що змінила вхідний замок у спірну
квартиру і підтвердила те, що ключа у спірну квартиру ОСОБА_2. не надала.
Зазначене також підтверджується показаннями ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається право на жиле приміщення на протязі шести місяців.
Вказаний термін може бути подовжений судом при наявності у відсутнього поважної
причини.

Відповідно до актів обстеження житла від 06.09.04 року, 14.01.05 року, 20.05.2005 року в квартирі № АДРЕСА_1 у м. Харкові ОСОБА_2. не мешкає з серпня 1997 року, його речей у квартирі не має ( а.с.7,8,9).

Допитана в якості свідка ОСОБА_4. суду пояснила, що була присутня при
складанні актів обстеження квартири, де мешкає
ОСОБА_1. Свідок повідомила, що факт не мешкання ОСОБА_2. в спірній квартирі з
серпня 1997 року та відсутність його речей в
ній, їй відомий зі слів ОСОБА_1./а.с.263-264/.

Посилання ОСОБА_1. на те, що відповідач залишив квартиру добровільно і не
мешкає в ній більше півроку без поважних
причин не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і спростовуються
наданими суду доказами.

Як пояснив ОСОБА_2. у судовому засіданні на при кінці 2004 року він прийшов у спірну квартиру для мешкання в ній,
але не зміг відкрити замок, так як він був замінений. ОСОБА_3. його у квартиру не пустила. Ці обставини підтвердили у
судовому засіданні свідки ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
/a.c226-231/.

За час не проживання в квартирі ОСОБА_2. проявляв в ній зацікавленість. А
саме: вносили квартирну плату, що підтверджується
наданими суду квитанціями ( а.с.260-261).

У судовому засіданні ОСОБА_2. надав до суду доповнення до позовної заяви, в
якій просив суд стягнути з ОСОБА_1. матеріальну та
моральну шкоду за час не проживання в спірній квартирі.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Вимоги ОСОБА_2. щодо стягнення з ОСОБА_1. та ОСОБА_3. 574 гривень в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди та 300 гривень за кожний місяць з травня 2005 року не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Так як при розгляді справи достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2. не
проживав в спірній квартирі більше 6 місяців з поважних причин, у суду не має підстав для
визнання його таким що втратив право користування нею, у зв'язку з чим
позовна заява ОСОБА_1. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.71 ЖК України суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити повністю. Зустрічну
позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково. Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 у м. Харкові.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 виплати по сплаті судового збору у сумі 8 /вісім/ гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.