Справа №2-1147/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

М.Запоріжжя                                                                                                19.03.2007
р.

Комунарський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого,
судді                                                       Кухаря
С.В.

при
секретарі                                                                 Живогляд
І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Закритого акціонерного
товариства з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У суд з позовом-звернувся представник позивача до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення
заборгованості, в якому позивач просив суд:

Стягнути з ОСОБА_1., ОСОБА_2. солідарно на
користь позивача заборгованість в сумі 2000
грн. Також стягнути з відповідачів витрати по оплаті державного мита в сумі
51 грн. та оплату
послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача пояснив, що 30.11.2005 року між
позивачем та ОСОБА_1. було
укладено договір № 88 про
надання безпроцентної позики на покращення житлових умов. Згідно умов договору
відповідачу, на підставі платіжної відомості № 2906, через касу ЗАТ „ЗАЗ" була надана позика в сумі 3000 грн.

Згідно п.п. 4.1,
5.1. договору відповідач зобов'язався повернути позику позивачу протягом двох
років, шляхом відрахувань щомісячних платежів, про що свідчить письмово
зобов'язання ОСОБА_1. від 24.11.2005 р. згідно
записці про звільнення №
736 від 26.09.2006 року ОСОБА_1. звільнений з
ЗАТ „ЗАЗ" за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

П.5.3 договору передбачає, що у випадку розірвання
трудових відносин між позивачем та відповідачем, ОСОБА_1. зобов'язаний повернути позику повністю або не виплачену
частину протягом одного місяця після припинення трудових відносин. Однак до
теперішнього часу, відповідач свої зобов'язання по погашенню позики не виконав.

Станом на 22.01.2007 року сума
заборгованості склала 2000
грн.

Статтею 1049 ЦК-України
встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановленні договором. А якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

З метою забезпечення виконання обов'язків по договору позики № 88 від 30.11.2005 року ЗАТ
„ЗАЗ" уклало договір поруки від 30.11.2005
року з ОСОБА_2., згідно
якого поручитель зобов'язався у разі невиконання боржником - ОСОБА_1., своїх
обов'язків перед кредитором -
ЗАТ „ЗАЗ", погасити заборгованість на протязі 30 днів з моменту
закінчення строку останнього платежу, а також не пізніше двох місяців з моменту
звільнення боржника, що відповідачем виконано не було. Згідно ст.. 4.1. договору, у разі
невиконання боржником обов'язків по договору позики та поручителем по договору
поруки вони відповідають перед кредитором солідарно.

Аналогічні положення містить ст.. 533 ЦК України, згідно
якої „за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання
ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення
зобов'язання ббржником." Згідно ст..
554 ЦК України „у разі порушення боржником зобов 'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні
боржники...", та
„поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник,
включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування
збитків... "

ЗАТ „ЗАЗ" та ОСОБА_1. згідно ст.. 112 ЦПК України в п.9.2. договору
про надання позики № 88 від 30.11.2005 року визначили територіальну підсудність
справи-за місцем знаходження позикодавця -ЗАТ „ЗАЗ", тобто в Комуяарському
районному суді м. Запоріжжя.

Відповідач ОСОБА_1. позов
визнав повністю та дав пояснення аналогічні пояснення представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2. позов визнала
повністю.

2

Суд вислухавши представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали
справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з підстав вказаних
позивачем і які знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, 30.11.2005 року між
позивачем та ОСОБА_1. було
укладено договір № 88 про
надання безпроцентної позики на покращення житлових умов. Згідно умов договору
відповідачу, на підставі платіжної відомості № 2906, через касу ЗАТ „ЗАЗ" була надана позика в сумі 3000 грн.

Згідно п.п. 4.1,
5.1. договору відповідач зобов'язався повернути позику позивачу протягом двох
років, шляхом відрахувань щомісячних платежів, про що свідчить письмово
зобов'язання ОСОБА_1. від 24.11.2005 р. згідно
записці про звільнення №
736 від 26.09.2006 року ОСОБА_1. звільнений з
ЗАТ „ЗАЗ" за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

П.5.3 договору передбачає, що у випадку розірвання трудових відносин між позивачем
та відповідачем, ОСОБА_1.
зобов'язаний повернути позику повністю або не виплачену частину протягом одного
місяця після припинення трудових відносин. Однак до теперішнього часу,
відповідач свої зобов'язання по погашенню позики не виконав.

Станом на 22.01.2007 року сума
заборгованості склала 2000
грн.

Статтею 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановленні договором. А якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

З метою забезпечення виконання обов'язків по договору позики № 88 від 30.11.2005 року ЗАТ
„ЗАЗ" уклало договір поруки від ЗОЛ 1.2005
року з ОСОБА_2., згідно
якого поручитель зобов'язався у разі невиконання боржником - ОСОБА_1., своїх
обов'язків перед кредитором -
ЗАТ „ЗАЗ", погасити заборгованість на протязі ЗО днів з моменту
закінчення строку останнього платежу, а також не пізніше двох місяців з моменту
звільнення боржника, що відповідачем виконано не було. Згідно ст.. 4.1. договору, у разі
невиконання боржником обов'язків по договору позики та поручителем по договору
поруки вони відповідають перед кредитором солідарно.

Аналогічні положення містить ст.. 533 ЦК України, згідно
якої „за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання
ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником." Згідно ст. 554 ЦК України „у разі порушення
боржником зобов 'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як солідарні боржники...", та „поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків... "

ЗАТ „ЗАЗ" та ОСОБА_1. згідно ст. 112 ЦПК України в п.9.2. договору про
надання позики № 88 від 30.11.2005 року визначили територіальну підсудність
справи-за місцем знаходження позикодавця -ЗАТ „ЗАЗ", тобто в Комунарському
районному суді м. Запоріжжя.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 553, 554, 625, 1046, 1050 ЦК
України, ст.ст. 6, 8, 10, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2солідарно на
користь Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією „Запорізький
автомобілебудівний завод" (р/р 260022475
у ЗОД „Райффайзен БанкАваль", м. Запоріжжя, МФО 313827, ЕДРПОУ 25480917 заборгованість в
сумі 2000 грн., а
також витрати по оплаті державного мита в сумі 51 грн. та оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 30
грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10 -денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.