Справа № 2-3163/07
листопада 2007 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста
складі: головуючого судді  Варенко О.П.,
секретаря Завгородньої Л.В.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську
справу
за позовом ОСОБА_1до Територіальної громади Амур-
району м.Дніпропетровська про визнання права власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Територіальної
Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська про визнання права
зазначивши що вона є власником АДРЕСА_1
м.Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом
17.03.2006 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від
року. Нею було побудовано сарай літ.”Ж”. Рішенням виконавчого
Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради від
року за № 388/14 введено в експлуатацію сарай літ.”Ж” по АДРЕСА_1.
Згідно з ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу
користувача земельної ділянки суд
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано
ній, якщо це не порушує права інших осіб, в зв”язку з чим просить визнати за
право власності на самочинно побудований і введений в експлуатацію сарай
В судовому засіданні позивач надала
пояснення, аналогічні змісту позовної
просила позов задовольнити.
Представник відповідача до суду не
з'явився, надавши заяву про розгляд
справи
у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх
Вислухавши позивача, дослідивши докази в
їх сукупності, суд встановив, що
підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.1996 року та
про право на спадщину за заповітом від 17.03.2006 року, посвідчених
дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованих в
за № 3-681 та № 3-629 відповідно, позивач є власником домоволодіння АДРЕСА_1
Нею самовільно в зазначеному домоволодінні
було побудовано: сарай літ.”Ж”.
Згідно ст.331 ч.2 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
виникає з часу завершення будівництва, прийняття в експлуатацію і
Рішенням Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради від

15.12.2006
року № 388/14 „Про введення в експлуатацію сараю по вул.Луговській,

55”
затверджено акт державної приймальної комісії від 22.11.2006 року „По

прийманню
в експлуатацію  господарських та
побутових споруд” сараю літ.”Ж”,

побудованого
на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Згідно з ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної

ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке

самочинно
збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Зведення сараю не змінило розмір земельної
ділянки позивача та її

цільового
призначення. Як визначено ст.95 ЗК України, землекористувачі, якщо

інше
не передбачається законом чи договором, мають право: г) споруджувати

житлові
будинки, виробничі та інші будинки і споруди. Таким чином, позовні

вимоги
позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 214, 215 ЦПК
України, суд,

В
И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1право власності на
самовільно

зведений
сарай літ.”Ж”, розташований по АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви

про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апелляційна скарга не

була
подана у 20-денний строк, рішення суду набирає законної сили після

закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його

не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.

Дніпропетровська
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення

заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів

апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: