У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня  2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,     Барсукової
В.М.,

Григор'євої Л.І., Косенка В.Й.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про
визнання  права власності , визнання  пункту 5.2.2 договору  купівлі-продажу квартири з розстроченням
платежу в частині недійсним, зобов'язання відповідача підтвердити нотаріально
посвідченою заявою факт проведення повного розрахунку за договором,
визнання  недійсною  заяви
від  18  січня
2005 року про розірвання договору та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про виселення з  квартири,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

12 січня 2005 року
ОСОБА_1  звернувся до суду з
позовом до  ОСОБА_2 про визнання його
власником квартири за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу
квартири з розстроченням платежу від 27 грудня 2003 року, посвідченого
приватним  нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та просив визнати недійсним пункт 5.2.2 договору
вказуючи на те, що повністю виконав положення договору щодо проведення  розрахунків у встановлені строки.

ОСОБА_2 подано зустрічний позов, в якому вона просить
зобов'язати ОСОБА_1 виселитися з спірної квартири, мотивуючи тим, що умов
договору щодо оплати залишку вартості квартири ОСОБА_1 не  виконав, у зв'язку з чим договір нею  у відповідності до п. 5.2.2 нотаріально
розірвано.

Справа  судами  розглядалася
неодноразово.

Останнім рішенням Печерського районного суду м. Києва від
8 листопада            2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1право  власності
на  квартиру  АДРЕСА_1 відповідно до  укладеного
договору  купівлі-продажу квартири
від 27 грудня 2003 року з розстроченням платежу,  посвідченого приватним нотаріусом Київського
нотаріального округу  ОСОБА_3  за
реєстровим  номером № 7187.
Визнано  недійсним  п. 5.2.2 цього Договору в  частині, що : "Всі  гроші, які
фактично  були  сплачені
Покупцем  Продавцю на  цей момент
не  повертаються". В  задоволенні
інших  позовних  вимог
відмовлено.

У  задоволенні  зустрічного
позову  ОСОБА_2  відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва  від 7 березня
2007 року рішення Печерського
районного суду  м. Києва від 8
листопада  2006 року  в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності,
визнання  пункту 5.2.2 договору в
частині, що “Всі гроші, які фактично були сплачені покупцем продавцю на цей
момент, не повертаються” недійсним скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволені
позовних вимог.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного
позову  ОСОБА_2 скасовано та ухвалено
нове рішення, яким її позовні вимоги
задоволено. Виселено ОСОБА_1 із спірної
квартири. В іншій  частині рішення
суду залишено без змін.

На зазначене рішення суду апеляційної інстанції надійшли
касаційна  скарга ОСОБА_1, в  яких ставиться питання про скасування рішення
суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення  суду першої інстанції, в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна  скарга  задоволенню не підлягає  за
таких  підстав.

Відповідно  до ст. 337 ЦПК України
суд касаційної  інстанції  відхиляє
касаційну скаргу, якщо вважає, що рішення ухвалено з додержанням
норм  матеріального і процесуального  права.

Судом  апеляційної  інстанції встановлено, що  умови
договору , зазначені  у  п. 5.2.2. сторони  визначили
як  істотні, і  що
саме  без  встановлення цих  умов, зокрема
спірних, сторони не  досягли б
згоди  щодо  укладення
договору в цілому. Такі  висновки
суду відповідають положенням ст. 153 ЦК УРСР, діючої у період укладення
договору, та фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 умови договору порушив, тому
за  досягнутою  угодою
сторін всі  гроші, які  фактично
були  сплачені  покупцем
продавцю на  цей  момент підставно  залишені
у  продавця.

Оскільки оскаржуване рішення відповідає вимогам матеріального та
процесуального  права, а наведені  в касаційній
скарзі  доводи висновків судів не
спростовують, касаційна скарга підлягає відхиленню із залишенням рішення  апеляційного
суду  без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішенням апеляційного суду м.
Києва  від 7 березня  2007 року залишити без змін.

Ухвала  оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 А.В. Гнатенко

Судді:                                                                           М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.Й. Косенко