Справа №2-3320/07
РІШЕННЯ

Іменем   України

«02» березня 2007 року

Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого    - судді Гуревського В.К.

за секретаря      - Варнавська В.І.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. з вимогою про розірвання шлюбу
на підставі того, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Як причину розпаду
сім'ї позивач вказує на той факт, що спільне життя з відповідачем не склалося в
наслідок ряду об'єктивних причин. Примирення неможливе.

Відповідач
у судове засідання з'явився, позовні вимоги позивача визнав, визнав
обгрунтованою вимогу про розірвання шлюбу.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити із задоволенням позову при проведенні попереднього судового
засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У
судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1993
року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №7.
Від цього шлюбу є двоє малолітніх дітей: син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб у сторін є першим.

Сімейні
відносини фактично припинені з червня 2006 року, подружні відносини не
підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною
припинення сімейних відносин є те, що сторони не змогли знайти спільних
інтересів стосовно сімейних відносин, на які впливали різність характерів та
поглядів на життя.

На
примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що у відповідача друга
сім'я, відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне
вживати заходів щодо примирення сторін.

При
дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання
шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження
шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам
малолітніх дітей. Спору між сторонами щодо місця проживання дітей не
встановлено, тому суд, враховуючи інтереси дітей, вважає можливим визначити
місце їх проживання з матір'ю. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать
інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи,
що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на
почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК
України), суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу.

Видатки
по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15,
104, 105, 110, 112, 180 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 88, ч. 4 ст.
130, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України,
СУД-

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Пужайківською сільською радою народних
депутатів Балтського району Одеської області 18 вересня 1993 року, актовий
запис №07, розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 державне мито у
розмірі 17 гривень, ОСОБА_1 - від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.