справа №2-885/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року                                                                                 місто
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Криворученко Д.П.,

при секретарі - Марченко Т.А.,

за участю прокурора Гадзан І.Ю., представника позивача Коваленко О.О.,
третьої особи на боці позивача ОСОБА_2, відповідачаОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом
органу опіки і піклування Городнянської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Городнянської райдержадміністрації звернувся з
позовною заявою до суду в якій зазначив, що ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітнього
синаОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак вона злісно ухиляється від належного виховання
і утримання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

З позову виходить, що відповідачка є матір'ю малолітнього синаОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з вересня 2007 року не займається вихованням та утриманням
дитини, і ОСОБА_3 проживає у родині свого батькаОСОБА_2. Відповідачка веде
аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, постійного місця проживання не
має, життям сина не цікавиться, участі у вихованні не приймає. Через недбале
відношення до дитини, ОСОБА_3часто пропускав заняття у школі без поважних
причин. Так як ОСОБА_4 не працює, то матеріальної підтримки сину не надає, не
забезпечує речами першої необхідності.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов,
наполягає на задоволенні позовних вимог, пояснила, що підставою позбавлення
батьківських прав відповідачки є те, що вона ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Третя особа у судовому засіданні пояснив, що підтримує заявлений позов і
підставою позбавлення батьківських прав відповідачки є той факт, що вона не
виконує своїх обов'язків матері. З відповідачкою він перебував у шлюбі під час
якого народився синОСОБА_3. Після розлучення син залишився жити з матір'ю. Він
повторно уклав шлюб, і має двох малолітніх дітей. Відповідачка часто залишала
сина без нагляду, не має постійного місця проживання і доходу, ніде не працює,
зловживає алкогольними напоями. У серпні 2007 року відповідачка та син стали
проживати у Щорському районі, але син до школи не ходив. Після цього у вересні
2007 року він забрав сина до себе до дому, у дитини були інфекційні
захворювання. ОСОБА_3 пішов до школи, а відповідачка навіть не цікавилась
життям дитини. Після цього 29.09.07 він звернувся з заявою до органу опіки та
піклування про позбавлення батьківських прав відповідачки. Зараз син знову живе
з відповідачкою так як вона його забрала з школи десь два тижні тому, і ОСОБА_3
виявив бажання жити з матір'ю.

Відповідач у судовому засіданні заявлений позов не визнала, і пояснила, що
підстав позбавлення її батьківських прав не має. На даний час вона проживає у
АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3, співмешканцем та його батьком пенсіонером.
Чоловік працює і отримує зарплату, батько чоловіка отримує пенсію. За рахунок
цих доходів вони і живуть. Вона дійсно не працює так як не може знайти роботу.
Про те що колишній чоловік забрав у вересні 2007 року сина до себе вона знала,
і погодилась з цим, бо вважала, що дитині так буде краще. Зараз вже два тижні
син живе з нею, і повертатись до батька не бажає.

МалолітнійОСОБА_3  у судовому
засіданні пояснив, що живе з матір'ю і хоче жити саме з нею, а не з
батьком.

Прокурор у судовому засіданні зробив висновок, що з боку відповідачки має
місце ухилення від виконання обов'язків матері відносно свого малолітнього сина,
але враховуючи, що на даний час дитина знову живе з матір'ю, і висловила
бажання жити саме з нею, то на даний час підстав для позбавлення батьківських
прав відповідачки не має.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши думку прокурора, дослідивши письмові
докази, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до приписів ст.164 СК України, мати, батько можуть бути  позбавлені судом батьківських прав, якщо
вона, він: не забрали дитину з
пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання  своїх  обов'язків
по  вихованню дитини; жорстоко
поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до
будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та
бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Дослідженням свідоцтва про
народженняОСОБА_3 встановлено, що він народивсяІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Н.Боровичі,
Щорського району, Чернігівської області і його батькамиОСОБА_2 та ОСОБА_1.
/а.с.5/

З дослідженої характеристики директора Городнянської ЗОШ №1 на малолітнього
ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 часто пропускав заняття в школі з вини матері,
яка мало приділяла уваги вихованню та навчанню сина. /а.с.8/

Дослідженням довідок - характеристик Жовідського сільського голови та
Новоборовицького сільського голови Щорського району встановлено, що
відповідачка характеризується з негативної сторони, зловживає алкоголем, ніде
не працює, веде аморальний спосіб життя, не приділяє належної уваги сину.
/а.с.10-11/

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідачки
встановлено, що санітарний стан житлового приміщення по вулиці АДРЕСА_1 не
задовільний, і комісією прийнято рішення взяти сім'ю на контроль.

Відповідно до роз'ясненнь Постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток
дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною
в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу;
не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,
так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Дослідивши докази надані строною позивача, суд прийшов до
висвноку, що вони достовірно не свідчать про факт ухилення від виконання своїх
обов'язків матері з боку відповідачки, а лише підтверджують їх неналежне
виконання.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім
заходом, враховуючи що у судовому засіданні доведено неналежне виконання
батьківських обов'язків з боку відповідачки, суд приходить до висновку про
необхідність відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав,
попередивши ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і
покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських
обов'язків.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215
ЦПК України, ст. 164 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову органу опіки і піклування Городнянської райдержадміністрації
до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ―
відмовити.

ПопередитиОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання
синаОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і покласти на орган опіки та піклування Городнянської
райдержадміністрації контроль за виконаннямОСОБА_1
батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                        Криворученко
Д.П.