Справа № 2-185/07
РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2007
року    Красноперекопській міськрайонний
суд АР Крим в складі:

головуючого
судді                                                    -            Каравєва К.М.,

при секретарі                                                            -            Буторіній Н.В.,

за участю адвоката                                                    -            ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Красноперекопську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції
охорони, відтворення живих водних ресурсів, регулювання рибальства про зміну
фор­мулювання причин звільнення, про зобов'язання у прийнятті на роботу, про
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 4.08.2005 року звернувся до суду з позовом до Державного департамента рибного
господарст­ва України і Державної інспекції охорони, відтворення живих водних
ресурсів, регулювання рибальства, 3-і особи - ОСОБА_3. (голова Державного департамента рибного
господарства України) і ОСОБА_4.
(начальник Каркинітського територіального відділу Чорноморського
басейнового управління Державної інспекції охорони, відтворення водних живих
ресурсів та регулювання рибальства), просить визнати його звільнення с посади
начальника Каркинітського територіального відділу Чорноморського басейнового
управління Державної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства незаконним, поновити його на роботі на цей посаді і
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогу­лу, вказуючи на те, що він
працював на посаді старшого інспектора - начальника Каркинітської інспекції
рибоохрани Кримазчоррибводу з 1987 року, з 14.07.2005 року був незаконно
звільнений наказом голови лік­відаційної комісії Кримазчоррибводу ОСОБА_5. за
п. 1 ст.40 КЗПП України.

Свої
позовні вимоги ОСОБА_2. обґрунтовує наступними обставинами.

Відповідно до наказу Міністерства агрополітики України були ліквідовані
Главрибвод і Кримазчеррибвод, а так само, Каркінітська інспекція рибоохорони,
яка була структурним підрозділом Кримазчеррибвод.

На базі їх майна створені відповідно Державна інспекція охорони,
відтворення водних ресурсів і регу­лювання рибальства, Чорноморське басейнове
управління Укрдержрибвода, Каркинітський територіальний відділ Чорноморського
басейнового управління Укрдержрибвода, які мають такі ж повноваження як лікві­довані
структури.

Зновутворені структури виконують колишні функції на підставі раніше
встановленої нормативно-правової бази.

Разом з тим, згідно листа в.о. голови Державного департаменту рибного
господарства ОСОБА_3. від 23.05.2005 року про створення нових структур на місці
тих, які будуть ліквідовані, вказано про передачу майна і функціональних
обов'язків даних структур до Держрибінспекції.

Крім того, даний лист містить повідомлення, що співробітники ліквідовуваних
структур при їх ско­роченні будуть переведені в знов створені структури і
протягом перехідного періоду необхідно продовжу­вати виконання своїх службових
обов'язків.

Беручи до уваги вищезгаданий лист, позивач подав до Державного департаменту
рибного господарс­тва заяву від 24.06.05г., в якої виразив свою згоду на
працевлаштування в зновствореної організації на ана­логічну посаду шляхом
переводу, після чого продовжив виконувати службові обов'язки старшого
інспектора - начальника зновствореного Каркинітського територіального відділу
Чорноморського басейнового управ­ління, під час чого був повідомлений, що ще з
23.06.2005г. на цю посаду відповідачем була призначена інша особа - ОСОБА_4..

Як вважає позивач, його звільнення за ст. 40 п.1 КЗпП України є незаконним,
оскільки йому, у зв'язку з ліквідацією Кримазчоррибвода, відповідно до
законодавства України, відповідачем не була пропо­нована посада начальника у
зновствореному підприємстві - Каркинітському територіальному відділі Чорно­морського
басейнового управління Державної інспекції охорони, відтворення водних живих
ресурсів та ре­гулювання рибальства. 11.10.2005         року
ОСОБА_2. доповнив свої вимоги, просить суд також відшкодувати моральну шкоду у
зв'язку з даними незаконними діями відповідача у розмірі 10000 грн. 23.02.2006   року ОСОБА_2. знову доповнив свої вимоги,
просить суд змінити формулювання причин його звільнення з Кримазчеррибводу зі
ст.40 п.1 на ст.36 ч.1 п.5 КЗПП України та зобов'язати відповідачів - Державну
інспекцію охорони, відтворення живих водних ресурсів, регулювання рибальства та
її структур­ ний підрозділ - Чорноморське басейнове управління охорони водних
живих ресурсів, 3-і особи ОСОБА_3. (голова Державного департамента рибного
господарства України), ОСОБА_6 (начальник Каркиніт­ського територіального
відділу Чорноморського басейнового управління), ОСОБА_5. (голова ліквідацій­ної
комісії Кримазчоррибводу), прийняти його на роботу на посаду начальника
Каркинітського територіаль-

2

ного
відділу Чорноморського басейнового управління Державної інспекції охорони,
відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства, посилаючись на те,
що, оскільки ліквідація Кримазчоррибвода не є повною, то у відповідача не було
підстав на звільнення позивача за ст..40 п.1 КЗпП України, а тому від­повідач
повинен був припинити з ним трудової договір шляхом переведення у зновутворену
структуру, т.я. ОСОБА_2. давав на це свою згоду.

Аналогічні вимоги ОСОБА_2. висловлював у своїх заявах, яки надійшли до суду
12.01.2007 року та 14.03.2007 року.

Ухвалою суду від 23.01.2007 року ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_6 виключені з числа 3-х осіб.

Ухвалою суду від 23.01.2007 року позов ОСОБА_2. в частині визнання його
звільнення незаконним та поновлення на роботі, а також його позовні вимоги до
Державного департамента рибного
господарства України залишені без розгляду.

Ухвалою суду від 22.03.2007 року позовні вимоги ОСОБА_2. до Чорноморського
басейнового управління охорони водних живих ресурсів залишені без розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 повністю
підтримали заявлені позо­вні вимоги, яки залишилися, і наполягають на їх
задоволені.

Крім того, позивач пояснив, що вимоги про стягнення середнього заробітку та
моральної шкоди він пов'язує з необхідністю зміни причин формулювання
звільнення та з відмовою відповідача укласти з ним трудової договір.

Представник відповідача - Державної інспекції охорони, відтворення водних
живих ресурсів і регу­лювання рибальства Мовчан О.Г. в судове засідання не
з'явилася, просить розглянути справу у її відсут­ність, будучи раніше допитаної
судом, з позовом не погодилася, вказавши, що звільнення позивача було здійснено
відповідно до вимог чинного трудового законодавства, а тому підстав для
задоволення його позо­ву не має.

Третя особа - колишній голова ліквідаційної комісії ОСОБА_5. до суду не
з'явився, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає
необхідним в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

З матеріалів справи і пояснень сторін витікає, що, згідно наказу № 27-л від
22.04.1987 року, ОСОБА_2. був прийнятий на посаду районного державного
інспектора (керівника) Каркинітськой інспекції рибо­охорони Кримазчоррибвод.

Наказом Кримазчоррибвод № 87-л від 14.07.2005 року ОСОБА_2. звільнений у
зв'язку з ліквідацією даного підприємства по ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Наказ про звільнення позивача підписав голова ліквідаційної комісії
Кримазчоррибвода ОСОБА_5..

Підставами для звільнення ОСОБА_2. стало ліквідація Кримазчоррибиводу, а
також його структур­них підрозділів, відповідно до наказів Міністерства
аграрної політики України № 151 від 20.04.2005 року, № 256 від 8.06.2005 року,
і створення на базі його майна Чорноморського басейнового управління охорони во­дних
живих ресурсів, без права юридичної особи, як структурного підрозділу знов
створеної, згідно наказів Мінагрополитики України № 143 від 19.04.2005 року, №
195 від 12.05.2005 року, Державної інспекції охо­рони, відтворення водних живих
ресурсів і регулювання рибальства.

Факт ліквідації з вказаних вище підстав Кримазчоррибводу і його структурних
підрозділів, у числі яких була і Каркінітська інспекція рибоохорони, визнається
сторонами, а тому, відповідно до ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.
Питання про незаконність звільнення за ст.40 п.1 КЗпП України ОСОБА_2. не
ставиться. Разом з тим, заявляючи свої вимоги - про зміну формулювання причин
звільнення з Кримазчорриб­воду зі ст.40 п.1 на ст.36 ч.1 п.5 КЗПП України та
зобов'язання відповідача прийняти його на роботу на по­саду начальника
Каркінітського територіального відділу Чорноморського басейнового управління
Держав­ної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання
рибальства, ОСОБА_2. посилаєть­ся на те, що, оскільки ліквідація
Кримазчоррибвода не є повною, то дана обставина не надає права на звіль­нення
його за ст..40 п.1
КЗпП України, а тому відповідач повинен був припинити з ним трудової договір
шляхом переведення у зновутворену структуру, т.я. ОСОБА_2. давав на це свою
згоду у вигляді заяви, на­правленої на адресу відповідача. Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2., суд виходить з наступного. Відповідно до
ст.ст.21, 40 п.1 КЗпП України, розірвання трудового договору, як і прийом на
роботу, повинно бути здійснено власником або уповноваженим ним органом. Статтею
36 п.5 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору, у
числі інших, є переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в
установу, організацію. Згідно ст. 32 КЗпП України, встановлено, що умовами для
переведення працівника в інше підпри­ємство, є - згода працівника; узгодження
переведення між власниками установ; наказ про звільнення по пе­реведенню; наказ
про прийом на роботу по переведенню, при цьому, відповідно до ст. 24 ч.5 КЗпП
України, особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого
підприємства (установи) за погодженням між керівниками підприємств (установ) не
може бути відмовлено в укладанні трудового договору.

3

Таким чином, якщо
відсутнє хоча б одне з обов'язкових умов переведення, трудовий договір з та­ким
працівником не може бути укладений.

Як витікає з пояснень сторін і матеріалів справи, ніякого узгодження між власниками
(уповноваженими органами) установ, якими були Кримазчоррибвод та
Держрибінспекція, що знаходилися у стадіях ліквідації і утворення, про
переведення позивача на посаду начальника Каркінітського територіаль­ного
відділу управління Чорноморрибвод, не було.

Вказані обставини потягли за собою відмову з боку відповідача в задоволенні
заяви позивача щодо прийняття його на роботу.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992
року "Про практику роз­гляду судами трудових спорів", при ліквідації
підприємства правила п. 1 ст.40 КЗпП України можуть засто­совуватися і в тих
випадках, коли після припинення його діяльності одночасно створюється нове
підприємс­тво. В даному випадку працівник не має права вимагати поновлення його
на роботі на новоутворене під­приємство, якщо він не був переведений туди в
установленому порядку.

Таким чином, приймаючи до уваги, що в задоволенні заяви ОСОБА_2. про
прийняття його до зновутворенної організації було відмовлено, крім того, він не
був переведний в установленному
законом порядку з ліквідованного підрозділу до зновутворенного, суд вважає,
що у позивача відсутні правові підстави для за­доволення його вимог в частині
зміни формулювання причин звільнення та зобов'язання у прийнятті на ро­боту.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що вимоги позивача про
стягнення середнього за­робітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,
яки пов'язані з його вищевказаними вимогами, задо­воленню не підлягають.

Доводи позивача та його представника адвоката ОСОБА_1, з посилкою на письмо
голови Держав­ного департамента
рибного господарства України ОСОБА_3. щодо прийняття зобов'язань про
переведен­ня працівників Кримазчоррибводу до Держінспекції охорони, відтворення
живих водних ресурсів, регулю­вання рибальства, про те, що ліквідація
Кримазчоррибводу не була повної, а тому не надає права на звіль­нення позивача
з Кримчоррибводу за ст..40 п.1
КЗпП України, є необгрунтованими, оскільки спростовують­ся вищевказаними
наказами Мінагрополитики України, згідно яких останнім прийнято рішення про
зміну структури органів рибоохорони України з ліквідацією, відповідно до
законодавства країни, всіх передніх органів, що свідчить про законність
звільнення позивача за ст.40 п. 1 КЗпП України.

Крим того, ОСОБА_3. не є особою, яка мала повноваження від відповідача на
запрошення праців­ників колишнього Главрибводу, до складу якого входило
ліквідоване Кримазчоррибвод, на роботу до знову-твореної Держінспекції охорони,
відтворення живих водних ресурсів, регулювання рибальства.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі повинні бути
віднесені за рахунок держа­ви.

Керуючись
ст.ст.10,11,60, 61,88,212-215 ЦПК, ст.ст.21,24,32,36,40 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державної інспекції охорони,
відтворен­ня живих водних ресурсів, регулювання рибальства про зміну
формулювання причин звільнення, про зо­бов'язання у прийнятті на роботу, про
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і мораль­ної шкоди
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим через Красноперекопський міськрайонний суд АР Крим
шляхом подачі в 10-денний термін з дня про­голошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.