Справа № 22ц-347/2007 р.                                          Головуючий
в 1 інстанції  Лугвіщик А.М.
Категорія 33           Доповідач апеляційної
інстанції  Володіна Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

29  березня    2007
року    колегія  судової
палати  з

цивільних справ апеляційного суду міста Севастополя  в складі:

головуючого        - Сімоненко В.М.

суддів                                        - Володіної Л.В., Алєєва Н.Г.

при секретарі
- Соменко  С.П.

за участю                               - позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 представника СТ "Планер" -Царьова
В.В.

відповідача
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі матеріали
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до садового товариства "Планер",
ОСОБА_3 про визнання права користування земельною ділянкою та відшкодування
моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення місцевого суду Гагарінського району міста Севастополя  від 01 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005
року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до СТ "Планер", ОСОБА_3 про визнання права
користування земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди і просила визнати дії СТ "Планер" та його
голови щодо невизнання за нею членства в СТ "Планер" та
надання земельної ділянки № 28 і № 29 ОСОБА_3 незаконними, вточнивши вимоги,
просила визнати за нею право користування земельною ділянкою № 13-А СТ "Планер"
та стягнути з голови СТ "Планер"
у відшкодування моральної шкоди суму 2000 гривень.

Вимоги
мотивувала тим, що у 10.07.1991р. ОСОБА_2, з яким
вона з 1979 року проживала однією сім'єю, на підставі наказу вч 95105 була
виділена земельна ділянка №28 в городницькому товаристві. В 1992. на їх сім'ю
була виділена земельна ділянка №2 9, яка
була оформлена на її имчя. В 19 97 р. на загальних зборах ОСОБА_2 дав згоду на
оформлення ділянок на її имчя. В 1998 році позивачка була прийнята
членом

2

СТ
"Планер". 3 1994р.
по 26.12.2000 р. у зв'язку
з находженням на лікуванні,
вона не мала можливості займатися земельною ділянкою, але сплачувала членські
внески. 10.11.2004 року Гагарінська РДА м. Севастополя повідомила, що ОСОБА_1 не являється членом
СТ "Планер". В жовтні 2004 року земельні ділянки були виділені
ОСОБА_3. В Гагарінську РДА м. Севастополя голова СТ "Планер" надав
інформацію, що позивачка до членів СТ "Планер" не приймалася.

Рішенням місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 01
грудня 2006 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що ухвалено
з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постановити
нове рішення по суті її позовних вимог.

Скарга
мотивована тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,
ухвалюючи рішення суд безпідставно не прийняв до уваги докази, яки
підтверджують факт того, що позивачка була
членом СТ "Планер" і вносила членські внески.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу,
пояснення відповідачів, які згідні з рішенням суду, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення суд виходив з того, що ОСОБА_1
земельною ділянкою не займалася, відповідні внески не сплачувала, заяву про
прийняття в члени СТ не подавала в правління СТ "Планер". Докази
позивачки у вигляді списку членів СТ "Планер" станом на 23.11.19998
року і протоколу №4 загальних зборів СТ суд
порахував недостатньомі.

З такими висновками суду не
погоджується судова колегія.

Відповідно до п.30 Статуту СТ "Планер" прийняття в члени СТ проводиться
за письмовою заявою вступаючого з затвердженням на загальних зборах, і кожний
вступаючий в члени СТ вносить вступний внесок (
т.1 а.с.124).

Як вбачається з
матеріалів справи, рішенням загального збору членів СТ "Планер" від
26.07.1998 року, ОСОБА_1
була прийнята  до членів СТ
"Планер".

21.10.1998р.
голова СТ "Планер" звернувся до Гагарінської районної державної
адміністрації з заявою про внесення змін до списків членів СТ
"Планер" згідно поданих заяв, у тому разі і ОСОБА_1 (т.2 а.с.
54-55) .

Розпорядженням
Гагарінської районної адміністрації від 23.11.1998 року за № 2007р, список СТ
"Планер" доповнений, згідно списку ОСОБА_1 є членом СТ "Планер" і в її користуванні
знаходиться земельна ділянка № 13А 0,06 га (т. 2 а.с.39-42).

Доводи, що позивачка не сплачувала членські внески судовою колегією
не приймаються до уваги, оскільки згідно п.35 Статуту СТ "Планер"
член СТ може бути виключений зі СТ у випадках несплати членами товариства
вступного внеску та цільових  внесків,  а
також  інших  обов'язкових
платежів    у

3

відповідні строки. Даних про те, що ОСОБА_1 була виключена
зі членів СТ "Планер" в матеріалах справи немає.

Враховуючи
висловлене, судова колегія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 являється членом
СТ "Планер" і має право користуватися земельної ділянкою №13А.

Оскільки ОСОБА_1 зі членів СТ
"Планет" виключена не була, судова колегія визнає незаконним рішення
членів правління СТ "Планер", прийняте 27.06.2004 року, в частині
надання ОСОБА_3земельної ділянки №13А в СТ "Планер" (т.1 а . с. 8 6)

Вимоги позивачки
про відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягають, як не застосовані
на законі.

Враховуючи
висловлене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а
рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст.303-316 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району міста Севастополя  від 01 грудня 2006 року скасувати.

Ухвалити нове
рішення, позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати за
ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою 13А як за членом садового
товариства "Планер".

Визнати незаконним та скасувати рішення правління садового товариства
"Планер" від 26 червня 2004 року у частині надання ОСОБА_3 земельної ділянки №13А.

В решті позову
ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.