ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м е н е м   У к р а ї н и
“4” травня 2007 року                          Ялтинський міський
суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого, судді
представника позивача
представника відповідачки
відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою Приватного підприємства
„Кримінвест - нерухомість” до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми боргу за
договором про надання послуг, які полягають у вчиненні фактичних дій, та
стягнення суми неустойки,
Позивач звернувся до суду цивільної юрисдикції з зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог
цивільного судочинства і просить суд стягнути з відповідачки суму боргу за
договором надання інформаційних послуг в розмірі 6571 гривні  50 копійок, суму неустойки за зазначеним
договором в розмірі 5743 гривні 49 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23 лютого 2005 року між сторонами
був укладений договір, за яким Приватне підприємство „Кримінвест-нерухомість”
за завданням ОСОБА_1 зобов'язалося надати їй послугу з пошуку особи, яка б
виявила намір придбати у власність квартиру №АДРЕСА_1 в м. Ялта, що належала їй
на праві власності, для чого виконавець послуги здійснював рекламні та
інформаційно-пошукові дії, юридичне, фінансове та організаційне сприяння
укладення правочину. Замовник послуг зобов'язалася сплатити виконавцю послуг
комісійну винагороду, яка складає 5 відсотків від ціни, встановленої замовником
на вказаний об'єкт нерухомості, після укладення правочину з продажу об'єкту
нерухомості особі, пошук якої здійснив позивач. Проте ОСОБА_1 порушила свої
зобов'язання, тобто вчинивши правочин з відчуження квартири, не сплатила ПП
„Кримінвест-нерухомість” зазначеної суми винагороди.
Відповідачка та її представник позовних вимог не визнали, зокрема,
наголошуючи на тому, що у договорі про надання послуг не була встановлена така його
істотна умова як ціна,  а отже стягнення
грошових сум за позовом позивача слід вважати таким, що не має достатніх
правових підстав. Крім того, згідно заперечень відповідачки, послуги ПП
„Кримінвест-нерухомість” не були надані згідно умов укладеного договору.
Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають
значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалося питання про їх
допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.
Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим і
задоволенню не підлягає.
цьому суд виходив з такого.
лютого 2005 року між Приватним підприємством „Кримінвест-нерухомість”  і ОСОБА_1. було укладено договір, відповідно
до умов якого ПП „Кримінвест-нерухомість” зобов'язалося за завданням
відповідачки ОСОБА_1 надати послуги з
пошуку особи, яка буде виявляти намір укласти з ОСОБА_1. договір
купівлі-продажу квартири №АДРЕСА_1 в м. Ялта, що належала їй на праві
власності, та з організації вчинення такого правочину.
тексту договору вбачається, що надання цих послуг полягало у здійсненні ПП
„Кримінвест-нерухомість” рекламної, інформаційної та консультативної
до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено договором.
чином, між сторонами був укладений договір про надання послуг, предметом якого
є здійснення Приватним підприємством „Кримінвест-нерухомість” за завданням
ОСОБА_1 діяльності рекламного, інформаційного і консультативного характеру, яка
має на меті створення фактичних умов для здійснення замовником таких послуг
продажу об'єкту нерухомості.
Суд
наголошує, що предмет зазначеного договору полягає у здійсненні виконавцем послуг
лише фактичної діяльності, договір не містить умов щодо вчинення юридичних дій,
які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Отже укладений сторонами договір неможна розглядати як договір доручення,
комісії або агентський договір, відповідно до якого - за аналогією права - одна
сторона (агент) зобов'язується за винагороду, за дорученням і за рахунок другої
сторони (принципала) вчиняти водночас юридичні та інші фактичні дії від свого
імені або від імені принципала.
наданих доказів, зокрема акту від 23 травня 2005 року, встановлено, що послуги
рекламного, інформаційного та консультативного характеру, спрямовані на
організацію здійснення відчуження квартири, відповідачці були надані і в цій
частині її заперечення проти позову є неспроможні.
викладених обставин наступне вчинення ОСОБА_1. правочину з відчуження об'єкту
нерухомості є не результатом юридичних дій виконавця послуг, а лише фактичним
використанням відчужувачем нерухомості корисного ефекту наданої послуги,
оскільки за умовами договору, укладеного між сторонами, на ПП
„Кримінвест-нерухомість” не покладалося обов'язку з вчинення дій юридичного
характеру, зокрема, з укладення правочинів за дорученням ОСОБА_1, позивач не
уповноважувався нею на вчинення інших юридичних дій та не видавала відповідних
903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за
плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки
та в порядку, встановлених договором.
договором про надання послуг оплаті підлягають послуги згідно предмету
наполягає на задоволенні позовної заяви стягненням з відповідачки ОСОБА_1 суми
боргу, яка обчислюється відповідно до п. 3.1 Договору від 23 лютого 2005 року.
відповідності до вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
чином дослідивши зміст договору від 23 лютого 2005 року, суд зауважує, що
оскільки укладений договір, як вже зазначав суд, є договором, за яким
виконавець послуг ПП „Кримінвест-нерухомість” зобов'язалося вчинити певні дії
фактичного характеру, а не юридичні дії з укладення правочину, що притаманні
для договорів доручення, комісії та групи агентських договорів, умови пунктів
2.2, 3.1 договору щодо оплати виконавцю послуг комісійної винагороди після
укладення правочину з відчуження квартири, з його предметом не пов'язані, не
можуть вважатися умовами про оплату послуг, визначених предметом зобов'язання.
Тобто сторони обговорили та дійшли згоди по зазначених умовах лише щодо оплати
винагороди за вчинення виконавцем послуг юридичних дій і не передбачили такі в
якості предмета зобов'язання.
замовником отриманого корисного ефекту від вже наданих послуг  фактичного характеру при укладенні наступних
правочинів з третіми особами об'єктом оплати на корить виконавця послуг служити
не можуть і буде вважатися набуттям майна без достатньої правової підстави, що
того, спосіб визначення ціни договору про надання послуг вчиненням фактичних
дій, за яким сума винагороди обчислюється у відсотках від ціни продажу об'єкту
нерухомості у майбутньому та при тому, що доручень на вчинення будь-яких дій
юридичного характеру щодо цього об'єкту відповідачкою не видавалося, є таким,
що порушує публічний порядок, адже таким чином ОСОБА_1 примушується до
прийняття рішення, яке повинно бути вираженням
лише її особистого вільного переконання, здійснюється втручання в сферу
повноважень власника. Відповідна умова договору від 23 лютого 2005 року є
нікчемною згідно  вимог статей 215, 228
за великим переконанням суду, викладене не свідчить, що сторони взагалі не
дійшли згоди щодо оплати послуг з пошуку покупця квартири, які були надані
ОСОБА_1. в якості діяльності позивача рекламного, інформаційного та
консультативного характеру.
згідно п. 2.3 Договору від 23 квітня 2005 року замовник послуг зобов'язався
сплатити ПП «Кримінвест-нерухомість» суму в розмірі еквівалентному 300 доларам
США, в якості компенсації за виконану роботу, якщо замовник послуг
відмовляється укладати договір купівлі-продажу квартири з тією особою, пошук
якої здійснило це підприємство.
яка фактично полягає в покладенні на відповідача обов'язку продати об'єкт
нерухомості особі, послугу з пошуку якої надав
позивач, є з правової точки зору нікчемною, не є умовою попереднього
договору за сенсом статті 635 ЦК України як тому, що позивач не був наділений
відповідними повноваженнями з купівлі або продажу об'єкту нерухомості і не є
стороною правочину, так й тому, що недодержано нотаріальної форми договору,
оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного
договору. Проте дійсною залишається умова договору про визначення суми
винагороди за надані фактичні послуги в грошовому еквіваленті до іноземної
валюти в розмірі 300 доларів США.
враховуючи,  що згідно квитанції до
прибуткового касового ордеру № 1 від1 червня 2005 року ПП
«Кримінвест-нерухомість» одержало від ОСОБА_1 6571 гривень, її обов'язок щодо
оплати фактично наданих позивачем послуг слід вважати виконаним.
того, суд також звернув увагу на те, що доводи представника позивача є не лише
юридично неспроможними, але й не узгоджуються з обставинами справи, оскільки
договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 в м. Ялта був укладений не з тією
особою, пошук якої здійснив позивач.
таких обставин суд, розглянувши справу в присутності сторін, в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів осіб, які беруть участь у справі, повно і
всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх
вимог і заперечень, дослідивши надані доказі, дійшов висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог.
про судові витрати суд вирішує відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України.
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 8, 228, 901, 903 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 61, 158 ч. 1, 179, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
задоволенні позовної заяви Приватного підприємства „Кримінвест-нерухомість” до
ОСОБА_1  про стягнення грошової суми
боргу за договором про надання послуг, які полягають у вчиненні фактичних дій,
та стягнення суми неустойки - відмовити.
Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому статтею 295 ч. 4
ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -