Справа 2-977/2007 р.
13 квітня 2007 року                                                                                                                                          м.
Ялтинский міський суд АРК у складі головуючого судді Берещанського Ю.В.,
при секретарі Мотва А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом  Ялтинського
гірсько-лісового природного заповідника до ОСОБА_1 про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки,
Позивач, в особі свого представника, просить суд зобов'язати відповідача
повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,013 га що розташований у
АДРЕСА_1, що находиться у їх постійному користуванні,   а також зобов'язати відповідача привести
зазначену земельну ділянку в придатний для використання стан.
Представник позивача вимоги підтримав, пояснивши, що Ялтинський
гірсько-лісний природний заповідник є постійним користувачем земельної ділянки
природно-заповідного фонду в кв.5 виділів 8,9,12,16 общею площею 2,1 га.
Відповідач, захопив земельну ділянку, що перебуває в користуванні позивача,
площею 0,013 га в межах земельної ділянки орієнтовною площею 2,1 га, фактично
вилучив її з володіння Ялтинського гірсько-лісового заповідника. На цей час ним
на цій земельної ділянці  був
організований огород з порушенням родючого шару ґрунту. Відповідно, порушене
право позивача на зазначену земельну ділянку. По даному факту був складений
припис про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.
Відповідач використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів,
які б підтверджували його право користування або власності на земельну ділянку.
Відповідач  у судове засідання не з'явився,  про місце та час слухання справи був
повідомлений належним чином, причини неявки суду не
зв'язку з чим справу було розглянуто відповідно до  вимог ст.ст.169 ч.4, 224-227 ЦПК України.
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає що позов підлягає
задоволенню по наступних підстав.
Право постійного користування земельною ділянкою згідно ст.92 Земельного
Кодексу України - це право володіння й користування земельною ділянкою, що
перебуває в державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Право постійного користування землею - похідне право від права власності.
гектарів землі в границях, відповідно до плану землекористування.
Відповідно до Прикінцевих Положень Лісного Кодексу України до одержання
державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право
постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні
матеріали  лісовпорядкування.
Вказана земельна ділянка надана позивачеві для здійснення охорони території
із всіма природними ресурсами та об'єктами що розташовані у її межах, виконання
заповідного режиму (а.с.16).
Факт самовільного зайняття відповідачкою земельної ділянки підтверджується
доповідної запискою  лісничого
Алупкінського лісництва, приписом Ялтинського гірсько-лісного заповідника(а.с.7).
Таким чином, відповідач незаконно
зайняв спірну земельну ділянку й дотепер її не звільнив.
Використання позивачем земельної ділянки, яким незаконно заволодів
відповідач, не можливо, хоча згідно ст.95 Земельного Кодексу України держава
гарантувала землекористувачам право самостійно хазяювати на землі.
Оскільки відповідач своїми діями порушив право позивача, що виражено в
занятті їм усієї земельної ділянки, площею 0,013 га, здійснив захоплення цієї
земельної ділянки, землекористувач вправі вимагати усунення будь-яких порушень
Захист прав юридичних осіб на земельні ділянки згідно ст.152 Земельного
Кодексу України здійснюється шляхом попередження здійснення дій, що порушують
права або створюють небезпеку порушення прав, а також застосування інших,
передбачених законом способів.
Відповідно із ст.212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без
відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знос
будинків, будов і споруджень, здійснюється за рахунок громадян, що самовільно
зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.
Також з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати
по справі.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 152, 212 Земельного Кодексу
України,  ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212,
213, 214, 215, 224-228  ЦПК України,
Позов  Ялтинського гірсько-лісного
заповідника - задовольнити.
Усунути перешкоди   Ялтинському
гірсько-лісному заповіднику в використанні земельною ділянкою, розташованої в
АДРЕСА_1 Алупкинського лісництва площею 0,013 га.
Зобов'язати  ОСОБА_1 повернути
самовільно зайняту земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_1 Алупкинського
лісництва площею 0,013 га. Ялтинському гірсько-лісовому заповіднику.
Зобов'язати ОСОБА_1  привести
земельну ділянку  розташовану в АДРЕСА_1
Алупкинського лісництва площею 0,013 га.
у придатний для використання стан.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Ялтинського гірсько-лісового заповідника  у відшкодування витрат по оплаті державного
збору - вісім гривень п'ятдесят копійок, суму витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі сім гривень п'ятдесят копійок, а разом -
шістнадцять гривень.
може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення в
порядку, передбаченому ст. ст. 228, 232 ЦПК України. Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили у
порядку та строки, передбачені ст. ст. 223, 295 ЦПК України

Суддя -