Справа № 2-1545
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
червня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючій судді Цалко А.А., при секретарі Єршовій Я.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Ілвія» Масандровський пляж про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и
в:

Позивач,
уточнивши в судовому засіданні свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача
на його користь матеріальну шкоду в розмірі 1366 гривень 67 копійок, моральну
шкоду в розмірі 13000 гривень, моральну шкоду на користь його малолітнього сина
ОСОБА_2 в розмірі 13000 гривень, та за надання юридичної допомоги 5000 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 червня 2006 року він разом зі своєю сім'єю
з метою відпочинку, оздоровлення свого сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, та прийняття водяних
і сонячних ванн відвідав Масандровський пляж, який являється пляжем загального
користування. Вони вирішили відпочити на 2-му секторі Масандровського пляжу.
Однак, адміністрація Масандровського пляжу в особі адміністратора 2-го сектора
Есауленко А.Ю. видворила їх від туди із застосуванням сили по тій підставі, що
вони не заплатили за вхід на пляж по 35 гривень з кожного. Друга спроба
оздоровлення дитини, почата ним 16 липня 2006 року вже на 3-му секторі
Масандрівського пляжу, була припинена тим же Есауленко А.Ю. у грубій,
знущальній і цинічній формі. Вважає, що такі дії відповідача свідчать про те,
що вони не дотримуються вимог Законів України, грубо порушують його права і
свободи, гарантовані ст. 21 Конституції України, та перешкоджають відпочинку
українських громадян. Через неправомірні дії відповідача він усе літо 2006 року
був позбавлений можливості користуватися Масандрівським пляжем, який
розташований найбільш близько до місця його проживання, був змушений витрачати
свій час і гроші для проїзду на інші пляжі ПБК, чим йому була заподіяна
матеріальна та моральна шкода. Після перенесеної черепно-мозкової травми в
грудні 2005 року він знаходиться під постійним наглядом лікарів, періодично на
стаціонарному або амбулаторному лікуванні, нервувати йому протипоказано. Після
інцидентів з робітниками Масандрівського пляжу його здоров'я різко погіршилося.
Для поправлення свого здоров'я він змушений був покупати медикаменти, нести
додаткові грошові витрати. Він захищає також інтереси свого неповнолітнього
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник
відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з тих підстав, що
позивачем був порушений порядок відвідування Масандрівського пляжу, та він не
надав докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, перевірочного
матеріалу № 1865 за 2006 рік по заяві ОСОБА_1, суд вважає, що в позові повинно
бути відмовлено в повному обсязі з наступних підстав:

В силу
ч. 1 ст. 201 ЦК України, - особистими немайновими благами, які охороняються
цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова
репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої,
наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним
законодавством.

Судом
встановлено, що Закрите акціонерне товариство «Ілвія» створене в 1994 році.
Статут підприємства в новій редакції перереєстрований в 2006 році.

ЗАТ
«Ілвія» орендує за договором оренди від 10 листопада 1994 року з Ялтинським
«Комбінатом благоустрою» об'єкти інфраструктури, розташовані на Масандровському
пляжі м. Ялти.

Частина
об'єктів інфраструктури на цьому ж пляжі є власністю ЗАТ «Ілвія». Берегоукріпні
споруди ЗАТ «Ілвія» використовує за договором експлуатації № 16 від 29 квітня
2005 року, укладеному з Кримським протизсувним Управлінням.

Відповідно
до Ухвали Верховної Ради АРК № 567/03 від 21 травня 2003 року «Про правила по
пристрою і устаткуванню пляжів на водних об'єктах в АРК», вхід на територію
Масандровського пляжу є безкоштовним для всіх відвідуючих пляж.

Вся
територія Масандровського пляжу, що знаходиться в експлуатації ЗАТ «Ілвія»,
розбита на 7 секторів з різними видами послуг і наповнюваності.

Розміщення
в секторах шезлонгів, парасольок і іншого устаткування для відпочинку, а також
їх наповнюваність проведені відповідно до санітарних норм і згідно затвердженим
«Правилам відпочинку на Масандровському пляжі ЗАТ «Ілвія» і «Правилам
користування послугами».

Відвідування
секторів №№ 1, 4, 6 і 7 є безкоштовним. А для відвідування секторів № 2 і № 3
необхідно сплатити встановлену адміністрацією ЗАТ «Ілвія» суму за користування
сектором підвищеної комфортності (шезлонг, парасолька і т.д.).

Дислокація
об'єктів і кількість місць для відвідування на цих секторах складена відповідно
до санітарних норм і Правил, які були затверджені Головним санітарним лікарем
м. Ялти на сезон 2006 року.

Як
встановлено судом, позивач 30 червня 2006 року зі своєю дружиною і дитиною
прийшов на територію Масандровського пляжу з метою викупатися в морі і
позагоряти. Він пройшов через сектори для безкоштовного відвідування і вийшов
на територію сектора № 2, на якому встановлені шезлонги і інший інвентар, за
користування якими стягується встановлена адміністрацією платня. Проте, він
зажадав можливість безкоштовного знаходження на цьому секторі пляжу, в чому
йому було відмовлено представником адміністрації пляжу.

Дослідивши
всі представлені суду сторонами докази, а також перевірочний матеріал № 1865 з
1-го Відділу Ялтинського міського управління ГУ МВС України в АРК за заявою
ОСОБА_1 від 06 липня 2006 року, суд приходить до висновку, що представники
відповідача діяли 30 червня 2006 року правомірно в частині вимоги оплати
відвідування позивачем з сім'єю сектора № 2.

На думку
суду, відповідачем не були порушені Конституційні права позивача і членів його
сім'ї на право безкоштовного користування благами природи - отримання морських
і сонячних ванн.

На
Масандровському пляжі є 4 сектора, де позивач міг безкоштовно купатися в морі і
загоряти.

На
секторах № 2 і № 3 стаціонарно встановлено устаткування, за прокат якого
необхідно оплачувати відповідно до встановлених ЗАТ «Ілвія» Правилами. Суд
вважає, що ці Правила не суперечать Правилам, затвердженим Постановою Верховної
Ради Криму.

Крім
того, частина відпочиваючих, що приходить на Масандровській пляж, навпаки
бажають відвідувати сектора № 2 і № 3, де кількість одночасного перебування
людей на пляжі відповідає встановленим санітарним нормам і кількості шезлонгів,
що знаходяться там.

Що
стосується доводів позивача про грубе з ним і членами його сім'ї поводження
працівників пляжу 30 червня 2006 року, то, на думку суду, позивач не представив
суду ніяких доказів цього.

Відповідно
до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995
року, - у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має
бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач
не представив суду доказів заподіяння моральної шкоди відповідачем.

Також
суду не представлено доказів того, що у позивача в результаті неправомірних дій
відповідача погіршився стан здоров'я і він одержував необхідне лікування у
зв'язку з цим.

Судом
було встановлено, що позивач з діагнозом: окремі наслідки черепно-мозкових
травм знаходився на стаціонарному лікуванні в Лівадійській лікарні з 22 червня
по 07 липня 2006 року. В цей період він у вихідний день 30 червня 2006 року
відвідав Масандровській пляж. Після цього продовжив лікування.

Відповідно до ч.
1 ст. 1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною
1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Таким
чином, усі вимоги позивача про відшкодування йому матеріальної та моральної
шкоди відповідачем не підлягають задоволенню, як необґрунтовані.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст.
201, 313, 1166, 1167, 1168 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року,

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Ілвія» про стягнення матеріальної
шкоди в розмірі 1366 гривень 67 копійок, моральної шкоди в розмірі 26000
гривень, та 5000 гривень за надання юридичної допомоги, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд в порядку та строки, передбачені
ст. ст. 294-296 ЦПК України.

СУДДЯ