Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-3963/07
Головуючий у 1-й інстанції: Яма
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 року                                                               м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Бондаря
М.С.

суддів                         Гончара
О.С., Ломейко В.О.

при секретарі              Буріма
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агенція Мегре” ОСОБА_3 на рішення
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агенція Мегре”
(надалі ТОВ “АМ”) про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, третя особа ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Неодноразово змінюючи і доповнюючи свої позовні вимоги
ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до ТОВ “АМ” в якому зазначала, що 18.06.07р.
її було звільнено з посади охоронця ТОВ “АМ” за п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України.
Своє звільнення вважає неправомірним, оскільки на час звільнення перебувала на
лікуванні. В зв'язку з чим, позивач просила поновити її на роботі, стягнути
заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 2576,1 грн. та відшкодувати
завдану незаконним звільненням моральну шкоду на суму 10000 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26
вересня 2007 року позов задоволено частково. ОСОБА_1 поновлено на роботі. На її
користь стягнуто 2576,1 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В
рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 700 грн.

Із зазначеним рішенням суду ТОВ “АМ” не згодне, в зв'язку
з чим звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування
обставин справи, просило рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд вправі
відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення без змін. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції
ухвалюючи рішення виходив з того, що ОСОБА_1 звільнено з займаної посади саме
18.06.07р. і саме за п.2 ст.40 КЗпП України. В цей період позивач перебувала на
лікуванні.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 40 КЗпП України звільнення
працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період
тимчасової непрацездатності не допускається.

Тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про
незаконність звільнення позивача відповідачем. Законно стягнув з відповідача на
користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та грошові кошти
на відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги
заперечення відповідача в тій частині, що звільнення позивача мало місце не
18.06.07р., коли вона була на лікуванні, а 06.06.07р. - під час виконання своїх
трудових обов'язків.

Так, наданий відповідачем наказ від 06.06.07р. про
звільнення ОСОБА_1 з посади за п.4 ст. 40 КЗпП України, має номер 52. Однак
відповідно до журналу обліку наказів ТОВ “АМ”, наказ з номером 52 видавався не
06.06.07р., а 14.05.07р. і називався він “По расстановке”.

Наказ №65, що оскаржується позивачем, копія якого
долучена до матеріалів справи, дійсно видавався 18.06.07р. і мав назву
“Дисциплина”. Вивченням наданої копії встановлено, що дійсно даним наказом
вирішено питання звільнення та заохочення ряду робітників ТОВ “АМ”.

В судовому засіданні представник позивача і третя особа
по справі пояснили, що наказ від 18.06.07р. носив формальний інформаційний
характер. Проте матеріали справи і зміст самого наказу вказують на зворотнє.

Таким чином, суд правильно встановив правовідносини, які
склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також
дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції
вірно застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв
рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Зазначені в апеляційній скарзі обставини є такими, що не
впливають на правильність прийнятого судом рішення.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої інстанції або ж направлення справи на новий
розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
“Агенція Мегре” відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26
вересня 2007 року у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Бондар М.С.

Ломейко В.О.

Гончар О.С.