Справа № 2-1604/06
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Католікяна М.О.,

при секретарі: Ніколенко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, Виконавчого комітету Самарської районної в місті Дніпропетровську ради, треті особи - ОСОБА_2, Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння у порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

25 вересня 2006 року позивачка звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що її дідові, ОСОБА_3, належало домоволодіння АДРЕСА_1. У ІНФОРМАЦІЯ_1 року дід помер. Після його смерті залишилося два спадкоємці: позивачка (за правом представлення) і син ОСОБА_3, ОСОБА_4, який постійно мешкав у м. Ленінград. Позивачка, звернувшись до нотаріальної контори за правом представлення, отримала відповідне свідоцтво про право власності на Ѕ частину домоволодіння, яку потім подарувала ОСОБА_2 Дотепер за померлим зареєстровано право власності на іншу Ѕ частину домоволодіння, яку позивачка фактично прийняла, але не оформила право власності. Ці обставини явилися причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння у порядку спадкування за законом

(а.с.а.с. 5, 6, 24, 26, 27).

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала.

Представник Виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську ради визнала позов.

ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позову.

Представник Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Представники третіх осіб у судове засідання також не з'явилися, направивши на адресу суду письмові пояснення, якими також не заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с.а.с. 33, 35, 36).

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника Виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_2 вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивачка доводиться онукою ОСОБА_3, донькою ОСОБА_5(син останнього) та племінницею ОСОБА_4 (брат батька позивачки) (а.с.а.с. 9, 10).

Крім того, позивачка має рідного брата, ОСОБА_6

Дідові позивачки за його життя належало домоволодіння АДРЕСА_1, про що свідчить копія договору від 23.08.1961 р. про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно жилою площею не більше 60,0 м2 (а.с.а.с. 22, 23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько позивачки, ОСОБА_5., помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 31.05.2006 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року дід позивачки, ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серіїНОМЕР_2, виданого 10.05.1967 р. бюро ЗАГС м. Ігрень Дніпропетровської області (а.с. 7).

Після смерті діда спадкоємцями першої черги стали його син, ОСОБА_4, та його онуки за правом представлення, позивачка та її брат.

29 грудня 1967 року позивачка та її брат отримали свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого вони у рівних частках (по ј) успадкували Ѕ частину спірного домоволодіння (а.с.а.с. 41, 42, 45).

07 червня 1973 року брат позивачки подарував останній успадковану після смерті діда ј частку спірного домоволодіння. Договір був посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Гезь В.Н. та зареєстрований в реєстрі за

№ 4040 (а.с.а.с. 43 - 45).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року дядько позивачки, ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія актового запису про смерть, виданого 16.11.2005 р. Адміністрацією Ромашкинської волості Приозерського району Ленінградської області (а.с. 12).

26 липня 2005 року позивачка подарувала належні їй Ѕ частку спірного домоволодіння ОСОБА_2 Договір був посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Отроцюк О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3-780

(а.с.а.с. 14, 15, 40).

У березні 2006 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді Ѕ частини спірного домоволодіння, на яку мав претендувати її дядько, брат діда, ОСОБА_4, але їй було відмовлено (а.с. 13).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом УРСР.

В силу ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Ураховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні обставинами, після смерті діда позивачки залишився один спадкоємець її майна, позивачка.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивачка під час смерті діда та після цього постійно мешкала (мешкає) в будинку, отже, у розумінні ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вона прийняла спадкове майно після смерті діда, водночас являючись єдиним спадкоємцем за законом.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3, у порядку спадкування за законом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя підпис М. Католікян

Копія вірна:

Суддя Самарського районного

суду м. Дніпропетровська М. Католікян