Справа № 22ц-288/2007р.                                                                    Головуючий у першій
інстанції Лядова Т.Р.
Категорія 17                                                                                         Доповідач у апеляційній
"інстанції Птіціна В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня 2007 року колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду міста Севастополя в складі: головуючого      -
Клочко В.П.

суддів                                -  Птіціної
В.І., Коваленко О.Ю.

при секретарі    -
Матковій С.Г. за участю представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника Севастопольської філії
ВАТ Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" Омельчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 07 листопада
2006р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" (ВАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто")
в особі Севастопольської філії про відшкодування
недосплачених страхових сум та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2005
року позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до відповідача -
Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) Українська страхова
компанія „Дженералі Гарант" (ВАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто") в особі Севастопольської філії про стягнення
недоотриманих страхових сум у розмірі 2659 грн. 25 коп.

Вимоги мотивовані тим, що за договором № 19-3201753 добровільного страхування автотранспорту, водія і пасажирів від
нещасного випадку, страхова компанія зобов'язалася
здійснити відшкодування майнової шкоди при настанні
страхового випадку. 13 вересня 2004 року позивачу, як власнику транспортного засобу - автомобіля „Форд-Транзит", держномер НОМЕР_1, була заподіяна шкода в результаті
дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). Вказує, що оцінка шкоди, згідно проведеної експертизи,
складає 9433 грн., однак відповідач необґрунтовано знизив її розмір, сплатив
лише 6773 грн. 75 коп., не провівши при цьому повторного автотоварознавчого дослідження, відповідно до ст. 25 Закону України „Про страхування", а також необґрунтовано вимагає
повернути деталі, що підлягають заміні, та не сплачує податок на додаткову
вартість, який входить до експертної оцінки шкоди.

Крім того, просив також стягнути з відповідача 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що не
має можливості відремонтувати транспортний засіб
через недостатність отриманих грошів.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 07 листопада
2006р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та справу направити на новий судовий розгляд посилаючись на
те, що судом порушені норми матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

2

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
страхування" страхове відшкодування - страхова виплата яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і
страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Страхове відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно із ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на підставі заяви
страхувальника і страхового акту. Страховий
акт (аварійний сертифікат) складається страховиком
або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Судом
встановлено, що між сторонами 10 січня 2004 року був укладений договір добровільного страхування автотранспорту, водія і пасажирів
від нещасних випадків, цивільної відповідальності. Застрахований договором автомобіль „Форд-Транзіт", держномер
НОМЕР_1 належить позивачу по справі. З умов договору вбачається,
що страхування проводиться згідно з
правилами № 19-1 УСК „Гарант-Авто" (арк.с.12).

14 вересня 2004 року позивач звернувся до страхової
компанії з заявою  про
настання  13  вересня
2004  року  страхового
випадку пошкодження автомобіля в результаті ДТП.

За результатами огляду спеціалістами компанії транспортного засобу
позивача, були складені калькуляція відновного ремонту та страховий акт від 28
жовтня 2004 року, згідно до якого сума відшкодування шкоди склала 6773 грн. 75 коп., яка була виплачена
позивачу 10 листопада 2004 р.
(арк.с 62,64).

Аналізуючи
докази по справі в їх сукупності, судова колегія приходить до висновку, що відшкодування шкоди за договором страхування проведено
позивачу відповідно до вимог Закону України „Про страхування", та у відповідності із Правилами добровільного
страхування транспортних засобів № 19-1.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди судова колегія вважає також необгрунтованими, оскільки доказів про спричинення
такої шкоди діями відповідача позивачем не надано. Крім того, майнова
шкода позивачу заподіяна іншою особою, за
яку відповідач відшкодовує лише страхове відшкодування.

Таким чином суд першої інстанції правильно оцінив викладене і обгрунтованно
відмовив в задоволені позовних вимог.

Доводи позивача висновків суду не спростовують, та не є підставами для
скасування рішення.

За таких обставин оскаржуване рішення суду скасуванню чи зміні не підлягає, а апеляційна скарга, відповідно до ст. 308 ЦПК
України, підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 07 листопада
2006р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.