Справа № 22ц-570/2007                    Головуючий у першій інстанції КАНТУР A.M.
Категорія - цивільна                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року                                                                                             місто
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі.

головуючого-судді:    ІВАНЕНКО Л.В.,

суддів:                         ШЕМЕЦЬН.В.,ГУБАРВ.С,

при секретарі:             РАЧОВІЙ
І.І.

за участю:                   ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1на рішення Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 30 січня 2007 р. та ВАТ „Банк „Демарк" на
рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2007
р. та на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19
лютого 2007 р. про роз'яснення цього рішення у справі за позовом ОСОБА_1до ВАТ
„Банк „Демарк" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в
якому просила поновити на посаді керуючої відділенням банку „Демарк" в м.
Прилуки, стягнути з ВАТ Банк „Демарк" на її користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу, починаючи з 21 листопада 2006 р. по день поновлення на
роботі, допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі і в
частині стягнення заробітної плати в межах одного місяця.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 18 січня 1977 року працювала в
банківських установах в Чернігівській області , з 15 серпня 2000 року була
прийнята на посаду керуючого відділенням комерційного акціонерного банку „
Демарк „ у м. Прилуках , наказом № 38 від 18.03.2003 її, керуючу відділенням
Банку „Демарк" м. Прилуки було переміщено на посаду завідуючої цим
відділенням і в даній посаді працювала до 21.11.2006, коли наказом № 240 була
звільнена з роботи за систематичне невиконання без поважних причин посадових
обов'язків за п. З ст. 40 КЗпП України.

Позивачка посилалась на те, що за 30 річний досвід роботи в банківській

сфері вона мали лише заохочення, її діяльність неодноразово перевірялось

вищестоящими організаціями. 20.02.2006 за відсутність контролю за роботою

працівників відділення їй, як завідуючій відділенням Банку „Демарк" в
м.

Прилуки, було оголошено догану, але зв"язку з переміщенням її на
посаду

завідуючої відділенням Банку „Демарк" в м. Прилуки, вона вважала, що з
неї

знято вказане стягнення.

Наказом від
29.09.2006 № 192 за відсутність
контролю за процесом
кредитування, неналежним обліком заборгованості за кредитними операціями на
позивачку було накладено стягнення у вигляді догани та вона була позбавлена
квартальної премії та винагороди за підсумками роботи банку за рік. Позивачка
вважала, що банк порушив вимоги Конституції щодо того, що за одне і теж
правопорушення не можна притягувати двічі до юридичної відповідальності.

Позивачка вважала, що звільнення за систематичне
невиконання працівником трудових обов'язків допускається лише за наявності вини
працівника, а оскільки особисто порушень вона не допустила, її звільнення є
неправомірним.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня
2007 р. позов задоволено частково, поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаду
керуючої (завідуючої) відділенням ВАТ „Банк „Демарк" у м. Прилуки,
стягнуто з ВАТ „Банк „Демарк" на користь ОСОБА_1 8089 грн. 41 коп.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 листопада 2006 р. по 30
січня 2007 p.,
стягнуто з ВАТ „Банк „Демарк" 80 грн. 89 коп. судового збору на
користь держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ на користь ТУ ДСА України в Чернігівській області.

В лютому 2007 р. ВАТ „Банк „Демарк" звернулося до
суду з заявою про роз'яснення рішення суду з тих мотивів, що в ньому не чітко
зазначено в якій саме посаді керуючої чи завідуючої відділенням ВАТ „Банк
„Демарк" у м. Прилуки підлягає поновленню ОСОБА_1, оскільки невизначеність
суду в цьому питанні ускладнює процес виконання рішення.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 лютого
2007 р. роз'яснено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 30 січня 2007 р. ОСОБА_1 поновлена на роботі на посаду завідуючої
відділенням ВАТ „Банк „Демарк" у м. Прилуки, а в разі зміни цієї посади на
назву „директор", „начальник", „керуючий" тощо - на змінену
назву такої посади на день поновлення на роботі ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ВАТ „Банк „Демарк" просить рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2007 р. скасувати і
ухвали нове рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1. Доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що рішення не відповідає вимогам діючого
законодавства та обставинам справи, прийняте з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 176, 179, 185, 213, 214
ЦПК України. Апелянт зазначає, що суд неправильно застосовує надані банком
докази по справі та робить неправомірні висновки, допускаючи при цьому
трактування, які є безпідставними та без посилання на норми діючого
законодавства. Вказують також на те, що судом не взято до уваги вимоги пунктів
5.2, 2.4 Положення про відділення Відкритого акціонерного товариства „Банк
„Демарк" щодо меж повноважень завідувача відділенням. Банк посилався на
те, що суд безпідставно дійшов висновку про порушення ним вимог ст.ст. 148, 149
КЗпП України при накладенні на позивачку дисциплінарного стягнення наказом №
192 від 29 вересня 2006 року та не дав належної правової оцінки доказам про
виявлених в діяльності відділення та його працівників порушень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила змінити рішення в частині невірного
нарахування заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнувши на

її
користь 11552 грн.44 коп., та виключити з рішення посилання на те, що
звільнення мало місце у зв"язку з досягненням нею пенсійного віку.

Також, ВАТ „ Банк „Демарк" просило скасувати ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 лютого 2007 р. про
роз'яснення рішення суду , оскільки цією ухвалою фактично змінено рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
які просили скаргу ОСОБА_1задовольнити, пояснення представника ВАТ Банк
„Демарк", який скарги ВАТ Банк „Демарк" підтримав та просив їх
задовольнити, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. З ст. 40 КЗпП України, трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або
уповноваженим ним органом j у випадках систематичного невиконання працівником без
поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися
заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 з 15.08.2000 р. по
21.11.2006 р. перебувала з ВАТ Банк „Демарк" в трудових відносинах, на
посаді завідуючої відділення ВАТ Банк „Демарк" в м. Прилуки.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наказом ВАТ
„Банк „Демарк" №33 від 20.02.2006 р. за відсутність контролю за роботою
працівників відділення при веденні кредитної роботи завідуючій відділенням
ОСОБА_1 оголошено догану. Догана була оголошена за відсутність контролю за
роботою працівників відділення і зокрема, економіста відділення ОСОБА_3, яка
при підготовці проекту договору застави з ДП „ Пожтехніка „ від 26.10.2005
року, який підписаний позивачкою , не перевірила навність заставного майна,
всупереч положенням ст..ст.572,576 ЦК
України та ст. 12 Закону України „ Про заставу „ не зазначила в договорі
конкретний перелік майна, переданого в заставу, що призвело до того, що на 10
лютого 2006 року у боржника було відсутнє майно, достатнє для погашення
кредиту. Дані обставини підтверджуються поясненнями економіста ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, що були надані ними в центральний офіс банку 10.02.2006 року по
електронному зв"язку для узгодження питання про заміну предмету застави по
даному договору.

Про вказані недоліки в роботі відділення відповідачеві
стало відомо 10.02.2006 року, а укладення договору застави з порушенням вимог
закону мало місце 26.10.2005 року, а тому дисциплінарне стягнення накладено відповідачем
на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст.ст. 147, 148, 149 КЗпП України і підстави
вважати наказ ВАТ „Банк „Демарк" №33 від 20.02.2006 р. таким, що
суперечить вимогам трудового законодавства відсутні. Покладення даного
дисциплінарного стягнення на завідуючу відділенням передбачено і п.5.2
Положення „ Про відділення ВАТ „ Банк „ Демарк „ , згідно з яким
відповідальність за організацію роботи покладається на завідуючу відділенням (
а.с.56 ).

Згідно з наказом ВАТ „Банк „Демарк" № 192 від 29.09.2006 за відсутність
контролю за процесом кредитування, неналежним обліком заборгованості за
кредитними операціями завідуючій відділенням ОСОБА_1 оголошено догану та
позбавлено квартальної премії та винагороди за підсумками роботи за рік.

Сутність даного порушення полягає в тому, що при
здійсненні процедури виконання рішення господарського суду Чернігівської
області від 21 березня 2006 року, в липні та серпні 2006 року від СТОВ „
Київагроінвестсоюз" були прийняті до виконання платіжні доручення про
перерахування заборгованості не на належні рахунки обліку та з неправильним
призначенням платежу.

Наведені порушення були скоєні економістом відділення ОСОБА_4 05.07.2006 та
15.08.2006 при безконтрольності зі сторони завідуючої відділенням ОСОБА_1 Про
вчинення даного порушення адміністрації стало відомо 06.09.2006, що свідчить
про застосування дисциплінарного стягнення в межах строків, встановлених чинним
трудовим законодавством.

Наказом ВАТ „Банк „Демарк" № 240 від 21.11.2006 завідуючу відділенням
цього банку в м. Прилуках ОСОБА_1 звільнено за п. З ст. 40 КЗпП України, за
систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків.

Звільнення позивачки з роботи проведено у зв"язку з тим, що за
неналежне виконання посадових обов'язків їй двічі оголошувались догани, однак висновків
вона не зробила, безвідповідально відносилась до виконання покладених на неї
посадових обов'язків, на підтвердження чого суду представлена довідка про
результати перевірки відділення Банку „ Демарк „ в м. Прилуки від 3. 11. 2006
року ( а.с.88- 111). За змістом указаної довідки при перевірці було
встановлено, що у ввіреному їй відділенні працівники не орієнтуються в нормах
діючого законодавства, документообіг здійснюється без дотримання вимог щодо
реєстрації вихідної кореспонденції,, листи не підписуються посадовою особою
відділення та не проходять реєстрацію вихідної кореспонденції, відсутні
посадові інструкції працівників кредитного підрозділу, при оформленні договорів
порушуються норми Закону України „ Про заставу" щодо опису характеристик
предмету застави, працівниками не здійснюється своєчасна реєстрація інформації
про предмет застави в реєстрі обтяжень рухомого майна, , відсутній контроль за
наявністю та справжністю підписів клієнтів на документах, наявністю печаток,
було встановлено факти невідповідності підписів та відсутність печаток на
окремих договорах, по деяким договорам повністю відсутній контроль за
фінансово-майновим станом позичальника, в деяких справах відсутні акти
цільового використання кредитів, встановлена повна невідповідність комплектації
справ вимогам внутрішньобанківських положень, деякі справи не містять рішень
уповноважених за статутом органів позичальника щодо отримання кредитів, надання
застави та інші порушення.

Наведені недоліки в роботі відділення були виявлені за
період з 24.05.2006 року по 29.09.2006 року та стали відомі відповідачеві
3.11.2006 року, а тому з урахуванням тієї обставини, що строки притягнення до
дисциплінарної відповідальності позивачки пропущені не були, та беручи до
уваги, що за п.5.2 Положення про відділення ВАТ „ Банк „ Демарк „ум. Прилуки
вона несе персональну відповідальність за організацію роботи у відділення та
вже притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення посадових
обов'язків раніше, відповідач правомірно звільнив ОСОБА_1 з роботи за п.3 ст.40
КЗпП України.

Оскільки наведеним обставинам справи суд першої інстанції дав невірну
правову оцінку, рішення суду на підставі ч.3 п.1 ст.309 ЦПК України підлягає

скасуванню
з постановлянням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Враховуючи, що ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області
від 19 лютого 2007 р. про роз'яснення рішення суду, всупереч вимогам ст..221
ЦПК України, по суті змінила зміст рішення суду, і даним рішенням апеляційного
суду скасоване рішення Прилуцького міськрайонного суду, вона також підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.п.3 40, 147-149 КЗпП України, ст.ст. 209,
211, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,
-

ВИРІШИВ:

Апеляційні скарги ВАТ „Банк „Демарк" задовольнити,
апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 30 січня 2007 року та ухвалу від 19 лютого 2007 року - скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ВАТ „Банк „Демарк" про поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене
до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили..