Справа № 2-3200  /2007р.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

22 листопада   2007 року
м. Краснодон

Краснодонський міськрайонний суд Луганської області  у складі: головуючого судді  Смирнова В.В.., при секретарі  Рамусь М.В., за участю представника позивача
-ОСОБА_2, представника відповідача - Масюти Є.В., розглянувши  у відкритому судовому засіданні, у залі суду
м. Краснодона  цивільну справу за позовом
ОСОБА_1   до   Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і профзахворювання
України в м. Краснодоні та Краснодонському районі про  стягнення не нарахованих та не виплачених
щомісячних страхових виплат, -

в с т а н о в и в:

Позивач
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в
обґрунтування якого вказав, що 08 лютого 1994 року висновком МСЕК йому була
встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 60 % безстроково, у
зв"язку з чим йому були призначені та регулярно виплачувалися щомісячні
страхові виплати в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням
здоров"я пов"язаним з виконанням трудових обов"язків відповідно
до встановленої  втрати працездатності .

01
квітня 2001 року набрав чинності Закон України " Про загальнообов»язкове
державне страхування від нещасного випадку на виробництві  та профзахворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV. Тому , відповідно до Інструкції про порядок передачі ВД
Фонду СНВ України документів, що
підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову
виплату затвердженої постановою Правління Фонду СНВ України №10 від 20.04.2001
року, особова страхова справа № 795 по акту прийому - передачі № 87 від 16
липня  2001 року була передана ш.
"Дуванна" до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на виробництві і профзахворювання України в
м. Краснодоні та Краснодонському районі про встановлення факту нещасного
випадку на виробництві для продовження виплати страхових сум в рахунок
відшкодування шкоди.

16
липня 2001 року  Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і
профзахворювання України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської
області винесло постанову №795 про продовження раніше призначеної страхової
виплати. В документах переданих шахтою "Дуванна" була вказана сума
компенсації втраченого заробітку у розмірі 282,00 гривень.

Згідно  ч.2 ст. 29 Закону України " Про
загальнообов»язкове державне страхування від нещасного випадку на
виробництві  та профзахворювання, які
спричинили втрату працездатності" -Фонд СНВ зобов"язаний проводити
перерахування сум щомісячних страхових виплат станом на 01 березня кожного
року, починаючи з 2002 року " у разі зростання у попередньому календарному
році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики ", яким є
Державний комітет статистики України.

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на
виробництві і профзахворювання України в м. Краснодоні та Краснодонському
районі про встановлення факту нещасного випадку на виробництві щорічно, станом
на 01 березня провадив позивачу перерахунок суми щомісячних страхових виплат не
на підставі коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати в галузях
національної економіки, які підсумовує та оприлюднює Державний комітет
статистики України, а на підставі коефіцієнтів зростання реальної середньої заробітної
плати, які були застосовані правлінням Фонду СНВ для видання відповідних
постанов , а саме :

- від  14. 03.2002р.№15 - з
01.03.2002 р. на коефіцієнт 1,193;

-  від 04.03.2003 р. №3 - з
01.03.2003 р. на коефіцієнт 1,183;

-  від 24.02.2004 р. №5 - з
01.03.2004 р. на коефіцієнт 1,152;

-  від 28.02.2005 р. №3 - з
01.03.2005 р. на коефіцієнт 1,238;

-  від 06.03.2006 р. №3 - з
01.03.2003 р. на коефіцієнт 1,203;

Позивач вважає, що в
даному випадку постанови правління Фонду СНВ України, які зобов'язали
відповідача  проводити перерахування
щомісячних страхових виплат з використанням коефіцієнтів зростання реальної
середньої заробітної плати, суперечать вимогам Закону  України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, що спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 р. №1105-XIV.,
і в зв'язку з цією обставиною їй були не нараховані та не виплачені щомісячні
страхові виплати за період з 01.03.2002р. до 01.03.2007 року в сумі 8126,52
грн.

Тобто
термін, зазначений в ч.2 ст. 29 Закону України №1105-XIV від 23.09.99 р.
«середня заробітна плата» був безпідставно змінений відповідачем на «реальна
середня заробітна плата», відповідно використання коефіцієнтів зростання
реальної середньої заробітної плати для перерахування, які є значно меншими від
коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати, призвело до значного
зменшення розрахункових сум, тому що за даними Держкомстату України зростання
середньої заробітної плати  в
галузях  національної економіки в
коефіцієнтах складає:

- за 2001 рік -1,352-який необхідно
застосовувати для перерахування з 01.03.2002 р;

- за 2002 рік -1,210-який необхідно
застосовувати для перерахування з 01.03.2003 р;

-
за    2003 рік    -1,228-який необхідно застосовувати для
перерахування з 01.03.2004 р;

- за 2004 рік -1,275-який необхідно
застосовувати для перерахування з 01.03.2005 р;

- за 2005 рік -1,367-який необхідно
застосовувати для перерахування з 01.03.2006 р;

Згідно
ч.4 ст. 18 Закону України №1105-XIV від 23.09.99 р. відділення ВД Фонду СНВ
України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області є робочим
органом виконавчої дирекції Фонду,  має
статус юридичної особи з самостійним кошторисом, гербовою печаткою та своїм
найменуванням і тому позивач вважає, що свій позов він  заявляє належному відповідачу, у якого є його
особова справа  по страховим виплатам, то
він проводить ці виплати та їх перерахування.

В ст. 17 Закону  України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, що спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 р. №1105-XIV.,
закріплені повноваження правління  Фонду,
до яких не належить право внесення будь-яких змін статей Закону, а в ч.12 ст.17
зазначено, що обов'язковими для виконання всіма страхувальниками (яким є
відповідач) є рішення правління Фонду, прийняті в межах його компетенції.

Виходячи з наведеного, слід вважати, що
постанови правління Фонду про перерахування щомісячних страхових виплат від
14.03.2002 року №15; від 04.03.2003 року №3; від 24.02.2004 року №5; від
28.02.2005 року №3; від 06.03.2006 року №3;- прийняті ним в порушення вимог
ст.17 Закону з перевищенням його компетенції.

З 01.03.2002 року, згідно постанови
відділення ВД Фонду СНВ України в м. Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області №795/1 від 01.03.2002 року на підставі постанови правління
Фонду від 14.03.2002 року №15 позивачу була призначена щомісячна страхова виплата
в сумі 336,43 грн., з наступного розрахунку:

- 282,00 грн.(попередня щомісячна
сума) х 1,193 (коефіцієнт) = 336,43 грн.

З використанням коефіцієнту зростання
середньої заробітної плати за 2001 рік за даними Держкомстату повинно бути
-  381,26 грн.

- 282,00 грн. (сер.міс.зароб.) х 1,352 (коефіцієнт) =
381,26 грн.

Різниця
складає:  381,26 грн.-336,43 грн. = 44,83
грн

Не виплачено за період з 01.03.2002
року до 01.03.2003 року: 44,83 грн. х 12 = 537,96 грн.

З
01.03.2003 року , згідно постанови відділення ВД Фонду СНВ України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області  від 01.03.2003 року № 795/2  на підставі постанови правління Фонду від
04.03.2003 року № 3 позивачу була призначена щомісячна страхова виплати в сумі
397,66 грн. з наступного розрахунку :

-336,43 грн. (попередня щомісячна
сума) х 1,182 (коефіцієнт) = 397,66 грн.

З
використанням коефіцієнта зростання середньої заробітної плати за 2002 рік за
даними Держкомстату повинно бути -461,32 грн.

- 381,26 грн. (сер.міс.зароб.) х
1,210 (коефіцієнт) = 461,32 грн - різниця складає : 461,32 грн. - 397,66 грн .=
63,66 грн.

Не
виплачено за період з 01.03.2003 року до 01.03.2004 року: 63,66 грн. х 12
=
763,92грн.

З 01.03.2004 року, згідно постанови відділення
ВД Фонду СНВ України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської
області №795/3 від 01.03.2004 року на підставі постанови правління Фонду від
24.02.2004 року №5 позивачу була призначена щомісячна страхова виплата в сумі
458,10 грн., з наступного розрахунку:

- 470,00 грн.( сер.міс.зароб.) х 1,193 х 1,182 х 1,152 / коефіцієнт /=
763,49 / відкоригована середньомісячна заробітна плата / : 100% х 60%=
566,51  грн. - різниця складає : 566,51
грн. - 458,10 грн .= 108,41грн.

Не
виплачено за період з 01 березня 2004 року до 01.03.2005 року : 108,41 грн. х
12 = 1300,92 грн.

З
01 березня 2005 року , згідно постанови відділення ВД Фонду СНВ України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області №/5 від
01.03.2005 року на підставі постанови правління Фонду від 28.02.2005 року №3
позивачу була призначена щомісячна страхова виплата в сумі 567,13 грн., з
наступного розрахунку:

- 458,10 грн.(попередня щомісячна
сума) х 1,238 (коефіцієнт) = 567,13  грн.

З використанням коефіцієнту
зростання середньої заробітної плати за 2004 рік за даними Держкомстату повинно
бути -722,30 грн

- 566,51 грн.( сер.міс.зароб.) х 1,275
(коефіцієнт) = 722,30 грн.

Різниця складає:
722,30 грн. - 567,13 грн. = 155,17 грн.

Не виплачено за
період з 01.03.2005 року до 01.01.2006 року: 155,17  грн.  х
12 =1862,04 грн.

З 01
березня 2006 року , згідно постанови відділення ВД Фонду СНВ України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області від 27 березня 2006
року № 795/6 на підставі постанови правління Фонду від 06 березня 2006 року № 3
позивачу була призначена щомісячна страхова виплата в сумі  682,25 грн. з наступного розрахунку :

-470,00 грн. (сер.міс.зароб.) х
1,193 х 1,182 х 1,152 х 1,238 х 1,203 (коефіцієнт)    = 1137,89
грн. /відкоригована середньомісячна заробітна плата/ : 100% х 60%
/ступінь втрати працездатності/= 682,25 грн.

З використанням коефіцієнту зростання
середньої заробітної плати за 2005 рік за даними Держкомстату повинно бути -
987,39 грн.

-470,00 грн.( сер.міс.зароб.) х 1,352 х 1,210 х 1,228 х 1,275 х 1,367
(коефіцієнт)   =1645,64 грн.
/відкоригована середньомісячна заробітна плата/ : 100% х 60% /ступінь втрати
працездатності/= 987,39 гривень

Різниця складає: 987,39 грн .- 682,25грн.
= 305,14 грн.

Не виплачено за період з 01 березня
2006 року до 01.03.2007 року : 305,14 грн. х 12 = 3661,68грн.

Таким
чином, загальна сума не нарахованих та не виплачених позивачу своєчасно
щомісячних страхових виплат складає:

537,96 грн. + 763,92 грн.+ 1300,92 грн.+ 1862,04 грн. + 3661,68 грн.=
8126,52 грн.

Також позивач  вважає, що строк позовної давності для
пред'явлення даного позову він не пропустив        на
підставі наступних нормативних актів:

- підпункту 3 пункту 1 ст. 268 Цивільного кодексу України, де йдеться про
те, що «позовна давність не розповсюджується на вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю»;

- згідно ч.7 ст. 40 Закону  України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності» від 23.09.99 р. №1105-XIV., якщо потерпілому з вини Фонду СНВ
своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується
без обмеження протягом будь-якого строку.

Крім цього, національним законодавством в галузі праці, пенсійного
забезпечення, цивільних, податкових та інших правовідносин, в тому числі і
соціального страхування, не передбачено використання показника реальної
заробітної плати. Всі розрахунки за Законом №1105-XIV від 23.09.99 р., як для
потерпілих і членів їх сімей, так і для роботодавців, проводяться з урахуванням
середньої заробітної плати і ні в одній статті не йдеться про реальну заробітну
плату.

Більш того, розміри страхових внесків страхувальників згідно ст. 47 Закону
України №1105-XIV від 23.09.99 р., обчислюються «для роботодавців - у відсотках
до сум фактичних витрат на оплату найманих працівників, що включають витрати на
виплати основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, в тому числі в натуральній формі...».

Отже, зростання середньої заробітної плати приводить до збільшення
страхових внесків, що в свою чергу, дає можливість збільшити страхові виплати
потерпілим шляхом перерахування, як це визначено ч.2 ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності»,
але при цьому купівельна здатність населення, тобто реальна заробітна плата,
при визначенні страхових тарифів не враховується, а враховуються показники
зростання середньої заробітної плати, які є значно більшими від показників
зростання реальної заробітної плати. Відповідач не бажає добровільно
задовольнити вимоги ОСОБА_1, тому він
звернувся до суду з цим позовом та просить суд стягнути  з відповідача на його користь 8126,52 гривень
не нарахованих щомісячних страхових виплат за період з 01 березня 2002 року по
01 .03.  2007 року , а також
зобов"язати відповідача для перерахування
його щомісячної страхової виплати з 01.03.2007р. враховувати суму 987,39
грн.

В судовому
засіданні представник позивача за довіреністю від 24.09.2007р
ОСОБА_2  підтримала  вимоги ОСОБА_1, просила його  позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Масюта Є.В., діюча на підставі
довіреності  від 09.01.2007 року  у судовому засіданні позов не визнала ,
просила відмовити у позові та пояснила, що згідно ст.29 ЗУ №1105-14 від
23.09.1999 року встановлено, що Фонд проводить перерахування щомісячних
страхових виплат у разі зростання середньої плати у галузях національної
економіки у попередньому календарному році. Ця стаття визначає підставу
перерахунку, але не визначає на який самий коефіцієнт повинно проводити
перерахування. Ця норма передбачає лише право потерпілих на підвищення
щомісячних страхових виплат. 22 червня 2007 року набрала чинності постанова
Фонду СНВ України №24 від 27.04.2007 року. Постанова „Про затвердження порядку
призначення перерахування та проведення страхових виплат”.

П.3.8.2 вказаного порядку зазначив, що перерахування
проводиться щомісячних страхових виплат на коефіцієнт підвищення страхових
виплат затверджений правлінням фондом СНВ України. Також в цьому пункті зазначено,
що коефіцієнт підвищення страхових виплат були у 2002році-1,193;у
2003році-1,182;у 2004році-1,152;у 2005 році-1,238;у 2006році-1,203;у
2007році-1,183.

Згідно
статті 17 ЗУ № 1105-14 від 23.09.1999 року рішення правління фонду є обов”язковими
для всіх і має статус нормативно-правового документу.

Заслухавши
пояснення  представника позивача,
представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд  прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону №1105-14 від 23 вересня 1999 року,
страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від
нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі
статуту, який затверджується її правлінням.

Частиною 2 статті 16 Закону № 1105-14 від 23 вересня 1999 року  передбачено, що безпосереднє управління
Фондом соціального страхування від нещасних випадків - здійснює його правління
та виконавча дирекція.

Згідно зі ст. 17 Закону № 1105-14 від 23 вересня 1999 року  правління Фонду СНВ , зокрема, спрямовує і
контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів:
затверджує інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових
коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади. Рішення правління Фонду, прийняте в межах
його компетенції, є обов”язковим для виконання всіма страхувальниками та
застрахованими.

Частиною 2 статті 29 Закону № 1105-14 від 23 вересня 1999 року передбачено,
що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі
зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При
цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Згідно з п. 4.4.2 -4.4.4. Порядку призначення та здійснення страхових
виплат потерпілим (членам їх сімей), узгодженого з Міністерством праці та
соціальної політики України й затвердженого постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 31 січня 2002 року №7- при проведенні перерахування
щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року середньомісячна заробітна
плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована середньомісячна заробітна
плата не може перевищувати встановлену на дату настання права на перерахування
максимальну величину ( граничну суму) заробітної плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески до Фонду.

При перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування
середньомісячної заробітної плати застосовується коєфіцієнт, на який
перераховуються щомісячні страхові виплати потерпілим (членам їх сімей) за
рішенням правління Фонду.

З матеріалів справи вбачається, що Відділенням проводились перерахування
щомісячних страхових виплат позивачу у відповідності з постановами правління
Фонду від 14 березня 2002 року №15(на коефіцієнт 1,193), від 4 березня 2003
року №3 ( на коефіцієнт 1,182), від 24 лютого 2004 року №5 (на коефіцієнт
1,152),від 28 лютого 2005 року №3 (на коефіцієнт 1,238) , від 6 березня 2006
року №3 (на коефіцієнт 1,203), від 27.04..2007 р. №24 ( на коефіцієнт 1,183) в
кожній з яких зазначено, що такий коефіцієнт взято за даними Державного  комітету статистики України.

Таким чином, проведений Відділенням перерахунок належних ОСОБА_1 щомісячних
страхових виплат грунтується на вимогах закону.

Керуючись ст. 3,15,118 ЦПК України
та на підставі ст. 29 Закону України „Про загальнообов”язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і  професійного захворювання, що спричинили
втрату працездатності”, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві і профзахворювання України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі про стягнення не нарахованих та не виплачених щомісячних
страхових виплат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснодонський
міськрайонний суд Луганської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Смирнов В.В.