Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

«7»
лютого 2007 року

Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого
- судді Погрібного С.О.

за секретаря      - Абергард І.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання
шлюбу на підставі того, що подружні відносини припинені. Як причину припинення
подружніх відносин позивач вказує, що сторони є різними за характером людьми, в
них різні погляди на сімейне життя. За час спільного проживання сторони
втратили один до одного почуття любові та поваги, подружні відносини не
підтримують тривалий час, не ведуть спільне господарство.

Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнала, визнала
обгрунтованою вимогу про розірвання шлюбу, а також пояснила судові, що вони з
чоловіком подружні відносини не підтримують тривалий час, не ведуть спільне
господарство, дитина проживає з нею, відновлення сім'ї вважає неможливим.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 19 вересня 1998 року у Відділі реєстрації актів
громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що в книзі реєстрації
актів про одруження зроблено актовий запис № 957. Від шлюбу є неповнолітня
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Цей шлюб у сторін є першим.

Сторони спільно не проживають тривалий час, подружні відносини не
підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Причиною розпаду
сім'ї послужило те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й
поваги один до одного. Відносини стали існувати лише формально.

Вжиті сторонами спроби до примирення виявилися безрезультатними та не
привели до відновлення сім'ї.

Вжиті судом міри в порядку статті 111 Сімейного кодексу України щодо
примирення чоловіка і жінки також не привели до відновлення сім'ї.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження
шлюбу буде суперечити інтересам подружжя та їх непованолітньої дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають
істотне значення.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАГС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 30, 60, 61, ч. 4 ст. 174, ст. 215 ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського
стану виконкому Одеської міської ради 19 вересня 1998 року, актовий запис №
957, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1держмито в розмірі 17,0
гривень, ОСОБА_2- від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.