РІШЕННЯ                                        справа № 2-О-37/07

Іменем України

19 березня
2007 р.                                                               Вільногірський
міський суд

Дніпропетровської області в складі: головуючого судді     Шаповала Г.І.

при секретарі              Головешко
Н.В.

з участю:
заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду
в місті Вільногірську, Дніпропетровської області цивільну справу за
заявоюОСОБА_1, заінтересована особа у справі - Державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної
контори, про встановлення факту належності часток на майно у праві спільної
сумісної власності, який має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

14.02.07 року
заявник звернувся в суд з   заявою, в
якій зазначив наступне.

Згідно свідоцтва
про право власності на житло від 12.07.1994 року йому та
його матері -ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі
приватизації житла належить квартира АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2 померла,
і на її майно, в тому числі, і частку квартири, відкрилася спадщина.

Після відкриття
спадщини заявник, як спадкоємець 1-ї
черги, звернулися в Вільногірську державну нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини, де йому було роз'яснено, що для отримання свідоцтва на
спадщину необхідно визначити частки за кожним співвласником, які приймали
участь в приватизації квартири, тому що це безумовна вимога, передбачена п. 224 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №
20/5 від 03.03.04 року.

За таких підстав
заявник змушений звернутися в суд, тому що іншим шляхом визначити частки в
спільному майні неможливо. Без визначення цих часток заявник не може отримати в
нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, чим порушуються його
права спадкоємця, який прийняв спадщину в установленому законодавством порядку.

Згідно ст. ст. 370, 372 ЦК України,
вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю сторін або законом. Законом
рівність часток визначена. Домовленості між заявником таОСОБА_2 стосовно іншого
розміру часток не існує. Протягом всього часу з моменту приватизації квартири
вважалося, що кожний з них має рівне право на вказану квартиру.

Сам факт
отримання квартири в спільну сумісну власність при її приватизації мав місце,
на момент приватизації в 1994
році не мало значення в якій формі квартира передається у власність. За
таких підстав заявник вважає, що йому та його матері  належить по 14 частки вказаної квартири.

Керуючись ст.ст.
355, 368, 372 ЦК України,
ч. 2 ст. 256 ЦПК України,
заявник прохає встановити юридичний факт належності часток співвласникам, за
яким визначити заОСОБА_2, за її життя, та заявником, за кожним право на 1/2 частки
квартири АДРЕСА_1

В судовому
засіданні заявник заявлену вимогу та її обґрунтування, викладені в письмовій
заяві підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що за життя матері -ОСОБА_2, на неї та на
нього припадало по 1/2
частки квартири. Домовленості щодо розміру часток в праві власності на квартиру
не було. Спору з приводу прав власності чи розміру часток не було і немає в цей
час. В зв'язку з тим, що один із співвласників помер, визначити частки в
спільній сумісній власності на зазначену квартиру можливо лише в судовому
порядку.

Заінтересована
особа - Державний
нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори в судове засідання не
з'явилася, але телефонограмою передала заяву про розгляд справи за її
відсутності. З врахуванням думки заявника, який не заперечував проти проведення
судового засідання за відсутності заінтересованої особи - державного
нотаріуса, суд на місці ухвалив, на підставі ст.ст. 169 ЦГІК України
судове засідання проводити за відсутності заінтересованої особи, яка надала
заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд вважає, що
вимоги заявника виникли із правовідносин набуття права спільної сумісної
власності на нерухоме майно -
житлову квартиру - внаслідок
її приватизації, та з факту невизначеності розміру часток співвласників у
зазначеному праві спільної сумісної власності на житлову квартиру за життя
одного із співвласників.

2

На підставі пояснень заявника,   дослідження та оцінки в сукупності
представлених в судове засідання письмових доказів, керуючись законом, суд
прийшов до висновку, що заява не суперечить закону, обґрунтована, не порушує
прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, і тому підлягає повному
задоволенню за наступних підстав.

Згідно копії
свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1994 року та технічному паспорту, квартираАДРЕСА_1 належить на
праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та члену сім'ї - ОСОБА_1, право
спільної сумісної власності зареєстроване в Верхньодніпровському БТІ у
реєстровій книзі за номером НОМЕР_5.

Згідно копії
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого 10.07.1960 року
Катеринопільською сільською радою, Щорського району, Дніпропетровської області,
ОСОБА_1 народивсяІНФОРМАЦІЯ_2, батьками його являються ООСОБА_3 таОСОБА_2.

Згідно копії
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2,
виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 ВРАЦС
Вільногірського міського управління юстиції,ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис
в книзі реєстрації смертей НОМЕР_3.

Згідно квитанцій
НОМЕР_4 заявником
сплачено судовий збір у розмірі 08.50
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 07.50 грн.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 345 ЦК України, фізична
особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та
майна, що є в комунальній власності.

Згідно п. І 1
ч.І ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно ст. З
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-ХП,
приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир
(будинків) з розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних
метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків)
громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих
поліпшення житлових умов.

Згідно ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-ХП, І.
Приватизація державного '
житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними
місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування,
державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. 2. Передача
займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно
мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника
квартири (будинку).

Згідно ст. 355 ЦК України, майно,
що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві
спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або
на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою,
якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна
власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд приходить до
висновків, що: квартираАДРЕСА_1належала за життя ОСОБА_2 та заявнику на праві
приватної спільної сумісної власності з рівними частками у праві цієї спільної
сумісної власності, тобто кожному з них належало по 1/2 частці:
право приватної спільної сумісної власності було належним чином зареєстроване в
Верхньодніпровському БТІ, Дніпропетровської області; спору щодо права власності
та розміру часток немає; відсутність правоустановчого документу, який би,
відповідно до діючого законодавства, посвідчував для співвласників розмір їх
часток в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру, являється
фактом, який перешкоджає заявнику отримати в порядку успадкування спадщину, що
відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після
смерті ОСОБА_2;   усунути цей недолік
можливо лише за рішенням суду.

3

На
підставі     викладеного,     а
також     ст.ст.3,4,6',11,14
-     16,316-319,     321,325,

328,345,346,355,368,372
ЦК України; Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»,
керуючись ст. ст.
212-215, 222, 223, 234,235,256-259, 294 ЦПК України, суд

РІШИВ:

ЗаявуОСОБА_1 про
встановлення факту належності часток на майно у праві спільної сумісної
власності, який має юридичне значення, -
задовольнити в повному обсязі.

Установити
юридичний факт належності ОСОБА_2, за її життя, та ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, по 1/2
частці кожному у їх праві приватної спільної сумісної власності на
квартируАДРЕСА_1, що потрібно заявнику ОСОБА_1 для оформлення права на
спадщину.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294
ЦПК України, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Вільногірський міський
суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про
апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію рішення надіслати протягом п'яти днів з часу його
проголошення рекомендованим листом з повідомленням про вручення : заінтересованій
особі - державному
нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори.

Головуючий
суддя  Г.І. Шаповал