Справа № 22-ц-868/2007р.                                                                      Головуючий
захист права споживача                                          Доповідач:       Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2007 р.                                                                                                      м.
Харків.

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області у складі:

головуючого   - судді Борової
С.А.,

суддів               -            ЯциниВ.Б.,
Швецової Л.А.,

при
секретарі -             Шевченко О.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2006 року по   справі
за  позовом  ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до акціонерної компанії «Харківобленерго» про визнання
недійсними зміни та розмір заборгованості за договором,  зобов'язання провести перерахунок платежів за
цим договором, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

21 травня 2004 року ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. звернулися до суду з позовом, в якому після його
неодноразового уточнення ОСОБА_1., який діяв за дорученням також в інтересах
інших позивачів, з посиланням на ст. 18
Закону України «Про захист прав споживачів» просили визнати незаконними та
недійсними односторонні зміни відповідачем умов договору, які обмежують права
позивачів відносно порядку оплати послуг по енергопостачанню. А саме: щодо
припинення врахування позивачам 50
% пільги по сплаті за спожиту ними електроенергію, та включення у вартість
оплати податку на додану вартість, а також - визнати незаконною і недійсною нараховану відповідачем
внаслідок цього позивачам заборгованість в сумі 721,47 грн. станом на 01.11.2006р.,
зобов'язати відповідача провести перерахунок платежів за цим договором з
урахуванням 50 % пільги
відповідно до встановленого тарифу без нарахування податку на додану вартість,
а також - відшкодувати
моральну шкоду в розмірі по 500
грн. кожному, завдану їм внаслідок вказаного протиправного неврахування
пільги і збільшення вартості електроенергії.

В обґрунтування позову послався на те, що відповідач порушує умови договору
поставки електроенергії позивачам, які проживають в кв. АДРЕСА_1 в м. Харкові,
та є споживачами електроенергії, за яку належним чином оплачують, що
підтверджується відповідними квитанціями.

Зазначив, що з квітня 2003 року відповідач в односторонньому порядку змінив умови
договору і перестав враховувати ОСОБА_3 і членам його сім'ї, ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
50 % пільгу
по оплаті за спожиту електроенергію, на яку з 1994 року згідно відповідних довідок про проходження

2

служби в органах міліції ОСОБА_3,
вони мають право відповідно до ст. 22
Закону України «Про міліцію». Відповідач з квітня 2003 року незаконно
перерахував за 2001 по 2003 рік оплату за
спожиту електроенергію без зазначеної пільги і продовжує її не враховувати, а
також - незаконно
при нарахуванні оплати за електроенергію додає до діючого тарифу суму податку
на додану вартість у розмірі 20
%, хоча позивачі не є підприємцями і тому не повинні його сплачувати при
споживанні електроенергії, чим штучно створив позивачам вказану заборгованість.

Вказав, що у
зв'язку з наведеними порушеннями умов договору він 16.02.2006р. звертався до
начальника Східного РОЕ
АК «Харківобленерго» і надав при цьому довідку про право позивача ОСОБА_3. на 50 % пільгу на сплату
за спожиту електроенергію.

Моральна шкода
обгрунтована тим, що позивачі тривалий час вимушені в судовому порядку захищати
свої права, витрачаючи значні кошти, фізичні і душевні зусилля, відчуваючи при
цьому правову незахищеність від протиправної поведінки відповідача.

Представник
відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачі не
зверталися до відповідача з заявою про пільгову оплату і не надавали довідки
про право на пільги, що є порушенням п. 31
«Правил користування електричною енергією для населення», затверджених
Постановою КМУ від 26.07.1999р. №
1357. Крім того, пільги ОСОБА_3. не фінансуються з Державного бюджету України,
законами України про державний бюджет було призупинено надання пільг
пенсіонерам органів внутрішніх справ в 2001р., 2003-2005р.р. Законом України
«Про податок на додану вартість» на тариф 13
коп. нараховується податок на додану вартість і загальна сума після цього
складає 15,6 коп. за
їм кВт./год.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2006 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3. відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова
від 20 грудня 2006 року скасувати і
постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

З посиланням на
вищевказані доводи, наведені на обгрунтування позовних вимог, вважає рішення
суду незаконним і необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального
права, при неповному і неправильному встановленні обставин справи.

Зазначив, що суд
не взяв до уваги наявність пільг у позивача у 2006 році, а існуючі на а. с. 76, 100, 170 докази в судовому засіданні не
досліджувалися. Позивачі, на думку автора апеляційної скарги, відповідно до
попереднього порядку підтвердження споживачами наявності пільг через
житлово-комунальні органи повідомили енергопостачальника про наявність пільг у 1994-1996 роки. Вказав, що
після введення у 1999 році цей
енергопостачальник, як і відповідач, який з 2000 року є його правонаступником, всупереч ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів» не виконали свої обов'язки по ознайомленню
позивачів з новим порядком підтвердження пільг - не надали інформацію про послуги, пов'язані з
енергопостачанням, а саме: своєчасно не повідомили позивачів про необхідність
представляти відповідні документи про пільгову оплату за спожиту електроенергію
безпосередньо до постачальника.

При апеляційному розгляді справи автор апеляційної скарги
просить дати належну оцінку наявним у справі доказам, що підтверджують факт
наявності у енергопостачальника -попередника
відповідача інформації про право позивача на 50 % знижку в період до введення нових Правил, до 1999 року: квитанції
позивача про оплату за електроенергію у 1995,
1996р.р. (а.с. 75), довідку
ЖЕУ-145 від
14.01.1996р. (а.с. 76).

з

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла до наступного.

Відповідно до ч.
1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судовим
розглядом встановлено, що за адресою: м. Харків,АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1.
відкрито рахунок споживача послуг АК «Харківолбенерго». Позивачі ОСОБА_2. і
ОСОБА_3. є
членами сім'ї абонента. ОСОБА_3.,
як працівник міліції, та члени його сім'ї мали право в 2001-2005 роках на 50 відсоткову
знижку по оплаті за спожиту електроенергію. Позивачі сплачують за спожиту
електроенергію 50 відсотків
її вартості без урахування податку на додану вартість, у зв'язку з чим
відповідач станом на листопад 2006
року нараховує заборгованість у сумі 721,47
грн.

Постановою
Національної комісії регулювання електроенергетики України № 309 від 10.03.1999р.
затверджені тарифи на електроенергію для населення з 01.04.1999р. у розмірі 13 коп. за 1 кВт./год.,
відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» операції з
продажу товарів (робіт, послуг), в тому числі електроенергії, повинні
обкладатись податком на додану вартість в розмірі 20 відсотків.

Оскільки
всупереч п. 31 «Правил
користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою KM
України від 26.07.1999р. №
1357 позивачі для отримання пільги по оплаті за спожиту електроенергію до лютого
2006 року не
звернулися до відповідача з відповідними заявами з наданням відповідних
документів про право на пільги, надання ними таких документів до житлового
органу не є підставою для відповідача для надання такої пільги. Правоприємство
до цих правовідносин не застосовується. Що стосується звернення позивача до
відповідача з приводу надання пільг по сплаті за електроенергію у лютому 2006 року, то воно не
має правового значення, оскільки ст.ст. 39,
76 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»
передбачають такі умови для застосування 50
відсоткової пільги по сплаті за електроенергію, які у позивачів відсутні.

Крім того,
районний суд обгрунтовано застосував до спірних правовідносин Закони України
«Про державний бюджет України» на відповідні роки, згідно яких не були
профінансовані відповідні витрати відповідача на пільгову оплату позивачам
вказаних послуг, дійшовши висновку, що законодавством не передбачено покриття
витрат на пільгову оплату послуг за спожиту електричну енергію за рахунок АК
«Харківобленерго», що в результаті свідчить про безпідставність вимог
позивачів.

Відповідні
рішення Конституційного Суду України, на які посилаються позивачі в
обгрунтування своїх вимог, не тягнуть за собою юридичних наслідків у частині
компенсації пільг, які не були надані у відповідних роках, які вже минули,
оскільки ці судові рішення відповідно до ст. 152 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно
якими закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституціним Судом
України рішення про їх неконституційність і зворотної сили не мають, - діють тільки на
майбутнє.

Відповідно до Порядку надання пільг, компенсацій і
гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання
покарань, податкової міліції, затвердженому постановою

4

КМУ від 31
березня 2003 року № 426, ці пільгі
надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини
фактичних витрат за користування комунальними послугами за рішенням керівника
установи, де працює пільговик і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих
установ. Тобто зазначені пільги відповідачем не надаються.

Виходячи з
наведеного, висновок районного суду про те, що оскільки законодавством у даному
випадку не передбачено покриття витрат позивачів на пільгову оплату послуг за
спожиту електричну енергію за рахунок АК «Харківобленерго», при сплаті за
спожиту електричну енергію необхідно сплачувати податок на додану вартість, то
у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, - є законним і
обгрунтованим.

Таким чином,
оскільки районним судом повно і правильно встановлені обставини справи та
відповідні їм правовідносини, правильно визначено закон, який підлягає
застосуванню, рішення районного суду необхідно залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Інші доводи
апеляційної скарги є помилковим тлумаченням діючого законодавства і зазначеного
висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п.1 ч.І
ст. 307, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного суду
України.

Головуючий
колегії:                          підпис

Судді
колегії:                                      підписи

Згідно з
оригіналом,