УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
березня 2007 року                                                 м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої                 -           судді Кожух О.А.

суддів                          -           Куцин М.М., Чужа Ю.Г.

при секретарі             -           ШпонтакВ.В.

з
участю: апелянта - позивача ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_4, представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Міжгірського районного суду від 15.12.2006 по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Міжгірському районі, Управління праці та соціального
захисту населення Міжгірської райдержадміністрації про стягнення втраченого
заробітку та морального відшкодування, -

встановила:

ОСОБА_1 у
листопаді 2006 року звернулась до суду із позовом та, посилаючись на ст. 101
Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ст. 23 ЦК України, просила
стягнути з відповідачів на її користь 16883,83 грн. втраченого заробітку та
4000 на відшкодування моральної шкоди; зо­бов'язати Управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі у встановленому порядку зробити перерахунок
призначеної пенсії по віку відповідно до втраченого заробітку бібліотекаря з
01.09.2000 по 01.09.2005. У позовній заяві зазначала, що 01.09.2000 їй було
призначено пенсію за вислугу років, яку отримувала до вересня 2003 року. Листом
від 08.01.2004 № 01-61 з Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському
районі їй було повідомлено, що виплату пенсії зупинено як незаконно призначену.
Позивач вказує, що такими діями їй було заподіяно матеріальну шкоду у ви­гляді
втраченого заробітку та моральну шкоду, пов'язану із втратою роботи та
трудового стажу біб­ліотекаря, в сім'ї виникли матеріальні проблеми в зв'язку з
припиненням виплати пенсії.

Рішенням
Міжгірського районного суду від 15.12.2006 у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних
вимог, вказуючи на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність ви­сновків
суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права,
що при­звело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились
у судове засідання, перевіри­вши законність і обґрунтованість постановленого у
справі рішення та обговоривши доводи апеляцій­ної скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на
наступне.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справа №
22 ц - 270/07

Згідно зі ст.
215 ЦПК у рішенні суду, зокрема, зазначаються встановлені судом обставини
і  визначені відповідно до них
правовідносини; мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення; закон, на
підставі якого виріше­но справу.

Аналіз тексту рішення суду першої інстанції свідчить про
те, що воно не відповідає вимогам вищезазначених норм ЦПК.

Так, судом не досліджувалась вимог позивачки про зобов'язання Управління
Пенсійного фо­нду України в Міжгірському районі у встановленому порядку зробити
перерахунок призначеної пенсії по віку відповідно до втраченого заробітку
бібліотекаря з 01.09.2000 по 01.09.2005 - жодних пояс­нень та доказів з цього
приводу сторони не давали. Жодних висновків щодо цієї вимоги в оскаржу­ваному
рішенні суду немає і цей недолік не може бути усунений ухваленням додаткового
рішення.

Крім того, суд першої інстанції не вказав жодну норму
матеріального права, відповідно до яких він дійшов висновку про надуманість
вимог позивачки. Судом не було повно і всебічно з'ясовано обставини, на які
посилались сторони - зокрема, не було досліджено як пенсійну справу позивачки з
2000 року, так і рішення про зупинення виплати пенсії у 2003 році. Не перевірено
відповідність фактичним обставинам даних щодо розміру пенсії, отримуваної
позивачкою у 2000-2003 роках (а.с. 17).

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; досліджує докази, які судом
першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно відмовлено; апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при розгляді справи було допущено
порушення як матеріального, так і процесуального права, а суд апеляційної
інстанції не може перевірити правиль­ність та повноту дослідження доказів по
справі, оскільки такі судом першої інстанції не досліджува­лись, тому рішення
підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦЦПК України, а
справа - направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно усунути недоліки, допущені судом
першої інстанції, розглянути справу і відповідності до вимог процесуального
закону а також вирішити питання щодо порядку розгляду вимоги щодо зобов'язання
провести перерахунок пенсії з врахуванням того, що Пенсійний фонд України є
суб'єктом владних повноважень у сенсі п. 7 ч. 1 ст. З КАС України.

Керуючись ст.
304, 307, п.5 ч.1 311,313,314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду від 15 грудня 2006 року - скасувати, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі
суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.