Справа № 2-716/07
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня  2007 р.                                Каланчацький
районний  суд в складі:

головуючого  судді Прудкої Л.Г.

при
секретарі Шаховій О.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про  визнання права власності на житло,

в с т а н о в и
в  :

Позивач ОСОБА_1  звернулася до суду з заявою, в якій просить
визнати  за нею право власності на жилий
будинок з господарськими спорудами та забудовами, розташованими в АДРЕСА_1, на
підставі договору купівлі-продажу.

Мотивуючи свої вимоги, позивачка
вказує, що на підставі  договору, який
укладений між нею та відповідачкою 18 червня 1997 р.,  вона купила спірний будинок.   Договір
в нотаріальному порядку  не
посвідчували, як того вимагає закон, а посвідчили в Скадовській товарній біржі
за реєстровим номером КЧ-037/97. Позивачка повністю сплатила відповідачці
обумовлену суму.  Відповідачка   після отримання від позивача грошей передала
їй будинок, в якому позивачка на даний час проживає.  Договір позивачка зареєструвала в
Каланчацькому БТІ за №178, про що свідчить відмітка в договорі від 18.06.1997
р.

З моменту укладення договору
сторони по договору виконали всі його умови, позивач  сьогодні володіє та користується цим майном.
Однак позивач не взмозі розпорядитись своїм нерухомим майном, оскільки
сторонами при укладенні договору не була дотримана нотаріальна форма
посвідчення.

Відповідачка позов визнає.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення
у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд при наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом встановлено, що  дійсно між позивачкою та відповідачкою
відбулася угода купівлі-продажу, згідно якої відповідачка передал позивачці
належний їй будинок, а позивачка сплатила останній обумовлену суму грошей.
Угода купівлі-продажу не посвідчувалась нотаріально, оскільки сторони не знали
про вимогу законодавства щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю.

Позивачка як власник будинку має
намір розпорядитись ним, однак зробити цього не має можливості з тих причин, що
державна нотаріальна контора не визнає за нею права приватної власності на це
майно.

Відповідно до ст.224 ЦК України /в
редакції 1963 р./ за договором купівлі-продажу продавець передає або
зобов”язується передати майно у власність покупцю, а покупець приймає або
зобов”язується прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Згідно ст.47 ЦК України, якщо сторони
домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору,але одна із сторіх
ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд вважає, що в даному випадку
відбулася  угода купівлі-продажу,
житло  передано відповідачем позивачеві,
який повністю розрахувався за нього.
Претензій матеріального характеру у відповідача  до позивача за  будинок
немає.

Крім того, суд вважає, що при
укладенні договору купівлі-продажу дійсно було допущено порушення цивільного
законодавства, однак незаконність
набуття позивачем в такий спосіб цього нерухомого майна ніким не
оспрювалось і не встановлена у судовому порядку, що у відповідності до ч.2
ст.328 ЦК України є підставою для набуття нею права власності на будинок.

Таким чином, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 224, 47  ЦК України/в редакції 1963 р./,  ст.130, 174 ЦПК України, суд

В и р і ш и
в   :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1  право
власності на жилий будинок з господарськими спорудами та забудовами
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Скадовською
товарною біржею 18 червня 1997 року за № КЧ-037/97.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до 22 грудня 2007 р. через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя :