Справа № 22ц - 121/07                                                                                      Головуючий першої інстанції: Павлова
Суддя-доповідач апеляційного суду:
УХВАЛА

6
лютого 2007 року                          колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючої: Славгородської Н.П.,

суддів:           Мурлигіної
О.Я.,

Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання:                                                                      Бобуйок І.Ф.,

за участю представника заявника Зубрицької А.О., боржника
ОСОБА_1., стягувачів
ОСОБА_3., ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали за апеляційною

скаргою                                              ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 листопада 2006 року,
постановлену за поданням державного виконавця Державної виконавчої служби у Заводському районі м. Миколаєва про надання
дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_1,

встановила:

16 жовтня 2006 р. державний
виконавець Державної виконавчої служби у Заводському районі м. Миколаєва
звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до
житла ОСОБА_1.

Заявник
вказував, що на виконанні в ДВС у Заводському районі м. Миколаєва знаходиться
два виконавчих провадження, відкритих за виконавчим листом від 15 лютого 2006 p., виданим Заводським районним судом
м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 10454
грн. 58 коп. та
за виконавчим листом від 12
січня 2006 p.,
виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з тієї ж
особи на користь ОСОБА_3. 19770
грн.

Посилаючись на те, що незважаючи на неодноразові виклики боржник до
виконавчої служби не з'являвся, при виході державного виконавця за
місцем проживання ОСОБА_1.
був відсутній, хоча належно повідомлявся про проведення виконавчих дій,
заявник просив дозволити примусове
проникнення до квартири № АДРЕСА_1, де проживає
боржник.

Ухвалою Заводського
районного суду м. Миколаєва від 19
грудня 2006 р.
подання державного виконавця задоволено.

Постановлено
дозволити примусове проникнення до житла ОСОБА_1. за
адресою: вул. АДРЕСА_1 для виконання виконавчих дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. вказує на те, що ухвала суду
порушує його права й просить її скасувати.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення боржника ОСОБА_1.,
представника ДВС, стягувачів, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у ДВС у Заводському районі м. Миколаєва знаходиться
зведене виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 10454
грн. 58 коп. та
на користь ОСОБА_3. -
19770 грн..

ОСОБА_1. неодноразово
попереджався про проведення виконавчий дій у вигляді опису майна за місцем його
проживання у квартирі №
АДРЕСА_1(а.с. 6,
10, 11), але у зв'язку з відсутністю боржника провести такий опис
державний виконавець не мав змоги, про що складались акти (а.с. 5, 7, 8,12).

За таких обставин суд обґрунтовано у відповідності з положеннями ст. 376 ЦПК України задовольнив подання
державного виконання та надав дозвіл на примусове проникнення до
житла, де мешкає ОСОБА_1.

Посилання апелянта на розгляд судом подання державного виконавця без виклику
співвласників квартири № АДРЕСА_1не можуть бути прийняти до уваги, оскільки
суперечать вимогам ст. 376
ЦПК України.

Також хибними є й доводи апеляційної скарги стосовно порушення прав
власників квартири, тому що примусове
проникнення до їх житла пов'язано з виконанням судових рішень відносно ОСОБА_1., який постійно проживає у цій
квартирі, і має на меті виявлення та опис належного останньому майна.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної
ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 321,
315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити, ухвалу Заводського
районного суду м. Миколаєва від 7
листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.