У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

10 серпня  2007
року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 25 червня 2007 року у справі за позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_1та ОСОБА_3про визнання
договору міни недійсним,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

В лютому 2006 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом
посилаючись на те, що його батьками є ОСОБА_3таОСОБА_4. В 1986 році батьки
отримали АДРЕСА_1в квартирі були приписані батьки, він та його сестра ОСОБА_5,
1985 року народження. 10 січня 1994 року шлюб між його батьками було розірвано,
розподіл майна не проводився. Після розірвання шлюбу мати почала зустрічатися з
відповідачем ОСОБА_1, який проживав за адресоюАДРЕСА_2

ОСОБА_1 запропонував батькам зробити договір міни між ним
та батьками згідно якого АДРЕСА_1Полтавської області перейшла у власність
ОСОБА_1, а його автомобіль М-2137 1980 року випуску у власність ОСОБА_3, при
цьому ОСОБА_1 обіцяв, в подальшому переоформити АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 та
ОСОБА_6.. Відповідач ОСОБА_1 після міни обіцянки не виконав й квартиру не
переоформив. Посилаючись на те, що оцінка квартири та автомобіля різні, при
оформленні договору міни не були враховані інтереси малолітніх дітей: його та
сестри, які за малолітнім віком не розуміли, що їх права порушені, в наслідок
чого пропустили строк позовної давності, позивач просив суд поновити строк для
звернення до суду з позовом, а також задовольнити його позовні вимоги

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 26 лютого 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено частково:
поновлено строк  для звернення до суду; в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25
червня 2007 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 26 лютого 2007 року скасовано в частині відмови в
задоволенні позову про визнання  договору
міни від 9 вересня 1994 року недійсним.

Визнано недійсним договір міни від 9 вересня 2007 року,
укладений між ОСОБА_3. та ОСОБА_1, який посвідчено державним нотаріусом Першої
Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 9 вересня 1994 року,
зареєстрованого в реєстрі за №2-4599 з моменту укладання договору.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 вартість автомобіля
марки М-2137 1980 року випуску в грошах в сумі 3787 грн. 50 коп.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права, залишивши в силі рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2007 року, як
помилково скасоване..

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою
і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів
справи.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до нього
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових ухвал.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за
позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_1та ОСОБА_3про
визнання договору міни недійсним
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                              М.В. Патрюк