У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

19
вересня 2007 року                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого

Пшонки М.П.,

суддів:

Берднік І.С.,

Костенка А.В.,

Данчука В.Г.,

Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що під час
виконання трудових обов'язків  22 березня
2002 року він отримав травму, про що складено акт за формою Н-1. За висновком
МСЕК від 8 вересня 2002 року йому вперше встановлено 10 % втрати професійної
працездатності на строк до 2 вересня 2003 року,
при переогляді  висновками МСЕК
від 3 вересня 2003 р. та від 6 вересня 2005 року встановлено 10 % втрати
професійної працездатності на строк до 2 вересня 2007 року. Позивач просив
стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 9 січня 2007 року позов ОСОБА_1  задоволено частково: стягнуто з відповідача
на його користь 4 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, у решті позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 28 березня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасовано та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1  просить скасувати рішення
апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. В
обґрунтування касаційної скарги посилається на неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що висновком МСЕК від 2 вересня 2002
року,  ОСОБА_1 вперше встановлено 10 %
втрати працездатності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, тому він має право на
відшкодування моральної шкоди, а обов'язок провести таке відшкодування
покладено на відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що позивач не має права на відшкодування
моральної шкоди відповідно до положень Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік” щодо зупинення проведення виплат відшкодування моральної
шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового
випадку.

З висновками апеляційного суду
погодитись неможливо з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у грудні 2006 року. При розгляді справи
судом першої інстанції встановлено, що 22 березня 2002 року під час виконання
трудових обов'язків ОСОБА_1 отримав травму, унаслідок чого висновками МСЕК від
2 вересня 2002 року, 3 вересня 2003 року та від

6 вересня 2005 року йому встановлено 10 % втрати професійної працездатності
на строк до 2 вересня 2007 року.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним
чинності. Акт законодавства на має зворотної дії у часі, крім випадків, коли
він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Положення ст. ст. 21, 28, 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” (у редакції, що діяла до прийняття Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік”) передбачали обов'язок Фонду провести потерпілому
страхову виплату за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому такої
шкоди.

За змістом ст. ст. 21, 28, 30, 34,
35 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” право на отримання потерпілим страхових виплат у разі
настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду,
виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності
вперше висновком МСЕК.

Відповідно до п. 27
ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу
четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини
третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей на 2006
рік зупинено.

З  метою
приведення  окремих  норм
законів   у відповідність із
Законом України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”  зупинено на 2007 рік дію абзацу четвертого статті 1 (в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей незалежно від часу настання страхового  випадку),
підпункту  "е"  пункту
1  частини першої  статті
21,  частини  третьої
статті 28;  абзацу десятого пункту
7 частини сьомої статті  17  та
пункту  7  частини
першої статті  22  в частині надання підприємствам фінансової
допомоги на безповоротній
основі;  частини третьої статті 34;  частини
п'ятої статті
47  (в  частині
знижок  та надбавок до розміру
страхового внеску) Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування  від  нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

З огляду на
вищезазначені положення законодавства посилання апеляційного суду на
відсутність у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди безпідставне,
оскільки право на відшкодування такої шкоди виникло у позивача до прийняття
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, до суду він
звернувся до набрання цим Законом чинності.

Суд першої інстанції
вірно визначився з характером спірних правовідносин і правовою нормою, що
підлягає застосуванню, належним чином встановив підстави та час виникнення в
ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням
здоров'я,  з огляду на встановлення йому
втрати працездатності вперше за висновком МСЕК.

За таких обставин
ухвалене у справі рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Донецької області від 28 березня 2007 року скасувати, рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 січня 2007 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                            М.П.
Пшонка

Судді:                                                                                      І.С.
Берднік

В.Г. Данчук

А.В. Костенко

Ю.В.
Прокопчук