Справа № 2-3693/07
РІШЕННЯ

(заочне, в порядку гл. 8 розділу
ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 вересня 2007 року                             Жовтневий районний
суд м.Дніпропетровська

у
складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі - Вобліковій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про
розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що він з останньою
перебуває у шлюбі з 27 квітня 1985 року, від якого дітей немає.

У процесі спільного
проживання з відповідачкою з`ясувалось,
що в них
різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, родину і сімейні
відносини. На цьому грунті між ними виникали всілякі
непорозуміння. У підсумку, в родині склалася така обстановка, при якій спільне
проживання стало неможливим і з 2003 року вони припинили
шлюбно-сімейні відносини.

За такими
обставинами збереження сім`ї та подальше сумісне життя з відповідачкою
неможливе та шлюб підлягає розірванню, оскільки він носить формальний характер. Спора майнового характера не має.

Крім цього, в даний час, він фактично створив нову сім`ю. Проживає з 2003 року з іншою жінкою, від сумісного життя з котрою має
доньку 2005 року народження, на підставі чого має намір узаконити стосунки з
матір'ю своєї дитини.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилась, про день та час
розгляду даної цивільної справи повідомлена належним чином, що є підставою для
розгляду справи за її відсутності згідно ст.169 ЦПК України за правилами глави
8 розділу ІІ ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони одружені 27 квітня 1985 року, шлюб
зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Павлограда,
від якого дітей немає.

З 2003 року між сторонами були припинені шлюбні відносини, через втрату
взаєморозуміння, втрати почуття кохання одного до одного, з цього часу вони
проживають окремо.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може
бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу
суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З огляду на вищевикладене й беручи до уваги те, що сімейно-шлюбні відносини
між сторонами по даній справі припинені з 2003 року, позивач по справі
наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає.
Відповідач проживає з 2003 року з іншою жінкою, від сумісного життя з котрою
має доньку 2005 року народження, на підставі чого має намір узаконити стосунки
з матір'ю своєї дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що шлюб
сторін у справі розпався остаточно, відновити сім`ю неможливо й шлюб треба
розірвати. Спір по розділу спільного майна між сторонами відсутній.

Також суд вважає, що витрати пов`язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАГСу необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 112 СК України,
ст.ст.10, ч.1 ст.11, 27, 31, 88, 169, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Шлюб, між ОСОБА_1та ОСОБА_2,
зареєстрований 27 квітня 1985 року у відділі реєстрації актів
громадянського стану м.Павлограда, від якого дітей немає - розірвати.

Стягнути державне мито на користь держави у розмірі 25 гривень при
оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС з ОСОБА_1, звільнивши ОСОБА_2від
несення судових витрат.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному
порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання
ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення
оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно
може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у
двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після
закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти
днів з дня його проголошення, Апеляційна скарга подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: