У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,
Пшонки М.П.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення факту відкриття
спадщини та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття
спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Джанкойського міськрайонного
суду від 5 вересня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 11 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

4 червня 2006 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом
до рідної сестри ОСОБА_2 та рідного брата ОСОБА_3 про визнання факту прийняття
нею спадщини після смерті батька та визнання за нею права власності на ½ частку будинку, посилаючись на те,
що сторони по справі є спадкоємцями першої черги, ніхто з них не звернувся
своєчасно до нотаріуса з питання прийняття спадщини, але фактично її прийняли
тільки сестри шляхом управління та володіння будинком. Просила встановити факт
прийняття нею спадщини після смерті батька. У процесі розгляду справи змінила
позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на будинок у цілому.

Відповідачі вимог не визнали, звернулися з зустрічним
позовом, в якому кожен з них просив встановити факт прийняття спадщини тільки
за ним, права інших спадкоємців не визнавали, посилаючись на те, що ніяких дій
щодо прийняття спадщини вони не робили.

Рішенням Джанкойського міськрайонного
суду від 5 вересня                2006 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Встановлено факт прийняття нею спадщини. Визнано за нею
право на спадщину та право власності на 1/2 частку спірного будинку.

Позов ОСОБА_2задоволено частково. Встановлено факт прийняття нею спадщини.
Визнано за нею право на спадщину та право власності на 1/2 частку спірного
будинку.

ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2про
встановлено факту прийняття ним спадщини та визнання за ним права на спадщину
та право власності на 1/3 частку спірного будинку.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим                від 11 грудня 2006 року рішення
суду першої інстанції залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати зазначенні рішення,
посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеним обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення винесено з додержанням судами норм
матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення залишенню без
змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Залишити рішення
Джанкойського міськрайонного суду від 5 вересня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим              від 11 грудня 2006 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка