Справа №2-3597/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року                                                                                                            місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді                           -Плавич
І.В.,

при секретарі                                   - Бабаєвої З.І.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті  Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2                                                                          про
визначення часток у праві приватної власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 про визначення часток у праві приватної
власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини.

На підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10 квітня 2002 року, власниками земельної ділянки,
площею 0,0867 га, розташованої на території Одеської міської ради на праві
приватної спільної власності є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

ОСОБА_1 зазначає, що свою частку земельної ділянку він передав у
користування своїй дружині - відповідачу ОСОБА_2, якою вона користується
приблизно з 1981 року, тобто до отримання вказаного державного акту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача - ОСОБА_3 помер, спадщину до майна
якого прийняв ОСОБА_1

Однак, при
оформленні спадкових прав на майно померлого, нотаріальною конторою ОСОБА_1 було роз'яснено, що у вказаному
державному акті від 10 квітня 2002 року ідеальні долі співвласників не
визначені, що унеможливлює видачу свідоцтва про право власності на спадщину, та
таким чином, позивачу вмотивовано було рекомендовано звернутись до суду.

У попередньому
судовому засіданні позивач цілком підтримав заявлені раніше позовні вимоги, просив суд позов задовольнити шляхом
визначення ідеальних часток співвласників у праві приватної власності на
земельну ділянку.

Відповідач
ОСОБА_1 у попереднє судове засідання з'явилась, копію позову отримала
своєчасно, вимоги позивача фактично визнала, не заперечувала проти їх
задоволення.

У відповідності
до ст. 130 ч.4 ЦПК
України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення
мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України.

На підставі ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову, суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, у
зв'язку з тим, що позивач від позову не відмовився, а відповідач вимоги визнала
у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення у попередньому судовому
засіданні.

Вивчивши
матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини та пояснення
позивача, відповідача за суттю, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом
встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю
від 10 квітня 2002 року, виданого
Одеською міською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної власності на землю - за №84/6746, власниками
земельної ділянки, площею 0,0867 га, розташованої на території Одеської міської
ради, АДРЕСА_1 - на праві приватної спільної власності є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, спадщину до майна якого прийняв ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Сьомої
одеської державної нотаріальної контори - Михальовою Л.І., від 12 грудня 2006 року, за
спадковою справою №157/06,
зареєстрованим в реєстрі №3-5845,
копія якого знаходиться в матеріалах цивільної справи.

При цьому, позивачу ОСОБА_1 було роз'яснено, що у державному акті на право
приватної власності   на  землю
від   10   квітня   2002   року
ідеальні   долі   співвласників   не
визначені,   що унеможливлює
видачу свідоцтва про право власності на спадщину, що підтверджується
листом-довідкою Сьомої одеської державної нотаріальної контори №5516 від 12
грудня 2006 року.

У відповідності до ст. 355 ч.1 ЦК України, майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності
(спільне майно). При цьому, щодо ч.4 вказаної
статті ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або
законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Оскільки у
наведеному раніше державному акті від 10
квітня 2002 року,
зазначено, що: „Землю передано для обслуговування жилого будинку і
господарських споруд у спільній власності з гр.
ОСОБА_3", що приходить до висновку про можливість розглядати вказане
формулювання як факт належності вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 та
померлому ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності.

Адже, на
підставі ст. 357 ч.1 ЦК
України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ст. 86 ЗК України,
земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки
кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без
визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Враховуючи наведене, суду переконаний що існує достатньо підстав вважати,
що позивачу та його померлому батькові - ОСОБА_3 -
вказана земельна ділянка належить в рівних частках, тобто по 1/2 частці на
кожного співвласника.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 15, 57, 60, 79,
88, 112, 130 ч.4, 208,
209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві приватної
власності на земельну ділянку -
задовольнити.

Визначити належність ОСОБА_1 1/2 частки земельної ділянки, площею
0,0867 га, розташованої на території Одеської міської ради, АДРЕСА_1 - на
підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10 квітня
2002 року, виданого Одеською міською Радою народних депутатів, зареєстрованого
в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №84/6746.

Визначити
належність ОСОБА_3 1/2 частки
земельної ділянки, площею 0,0867 га,
розташованої на території Одеської міської ради, АДРЕСА_1 - на підставі
державного акту на право приватної власності на землю від 10 квітня 2002 року,
виданого Одеською міською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право приватної власності на землю за №84/6746.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.