Справа
№33-ц-556/07
Головуючий у 1 інстанції - Могачевська В.Й.
Доповідач                   -             Подолюк В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Н Е М     У К Р А Ї Н И
19 листопада 2007 року.
суддів  з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в складі :
Шевчук Л.Я.,             Мудренко Л.І.,            Подолюка В.А.,
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання  договору дарування
житлового будинку недійсним, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Тернопільської області від 16 лютого 2006 року ,-
В С Т А Н О В И Л А :
В травні 2005  року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним.
Позовні вимоги мотивувала тим, що вона маючи на меті укласти  договір довічного утримання, внаслідок
помилки та неправомірних дій ОСОБА_2 і нотаріуса уклала з відповідачем  нотаріально посвідчений договір дарування
належного їй на праві житлового будинку і господарських будівель АДРЕСА_1.
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27
грудня 2005 року позов задоволено. Постановлено визнати недійсним договір
дарування житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 від 24 жовтня 2003
року.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16 лютого 2006 року
рішення суду першої інстанції скасоване та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись
на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права просить скасувати оскаржуване нею рішення
суду апеляційної інстанції та ухвалити нове про залишення в силі
судового рішення, що було помилково скасоване апеляційним судом.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для перегляду судового рішення відсутні, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову  суд апеляційної інстанції обґрунтовував свої
висновки тим, що позивачка мала на меті укладення договору дарування  й вжила для цього відповідні дії, які
передували нотаріальному посвідченню спірного правочину, як от : оцінка
спірного майна, звернення  із
правовстановлюючими документами до нотаріуса з вимогою щодо укладення договору,
що свідчить про визначеність позивача волевиявлення на укладення саме договору
дарування, а не договору довічного утримання.

Такі висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи та зроблені з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст.335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або ( та ) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням
судом норм матеріального і процесуального права, а також відсутні підстави,
передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України, для обов'язкового скасування судового
рішення.

Наведені у касаційній скарзі
доводи  висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.332,336 ЦПК України, колегія суддів ,-

У  Х
В  А  Л
И  Л  А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16 лютого 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
апеляційного суду Волинської області :

Л.Я.Шевчук.

Л.І.Мудренко.

В.А.Подолюк.