Справа № 22ц-954/07                           Головуючий у 1
інстанції - Кихтюк Р.М.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007
року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука
В.А.,

суддів: Русинчука М.М., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Савчук О.В.,

з участю заявника - ОСОБА_1.,

пр-ка заінтересованої особи - Рачкова Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі -
Державної судової адміністрації України на рішення Луцького міськрайонного суду
від 22 серпня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 серпня 2007
року заяву в даній справі задоволено.

Встановлено факт виконання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
обов'язків арбітра відомчого арбітражу системи Міністерства транспорту України
(УРСР) по розгляду господарських спорів між підприємствами та організаціями
автомобільного транспорту загального користування як вищестоящої організації в
період з 17 березня 1983 року по 31 жовтня 1994 року.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі
- Державна судова адміністрація України просить скасувати вказане рішення і
постановити нове - про відмову в задоволенні заяви.

Вважає, що судом допущено порушення норм матеріального
права.

Заперечуючи апеляційну скаргу, заявник ОСОБА_1. і
заінтересована особа - Господарський суд Волинської області просять апеляційну
скаргу відхилити, покликаючись на законність постановленого судом рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1., працюючи
на посадах юрисконсульта, старшого юрисконсульта вищестоящої організації,
відповідно до вимог Указу Президії Верховної Ради СРСР від 14.03.1955 року
розглядала спори між підприємствами та організаціями автомобільного транспорту
загального користування, тобто виконувала обов'язки арбітра відомчого арбітражу
системи Міністерства транспорту України (УРСР).

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від
14.03.1955 року «Про вилучення з провадження народних судів справ по спорах між
державними, кооперативними (крім колгоспів) та іншими громадськими
організаціями на суму до ста карбованців» встановлено, що зазначені спори
вирішуються вищестоящими по відношенню до боржників органами.

Згідно ч.4 ст.167 Статуту автомобільного транспорту
Української РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 27.06.1969 р.
№ 401, спори з підприємствами і організаціями автомобільного транспорту
загального користування на суму до 100 карбованців вирішуються в установленому
порядку вищестоящими відносно відповідача органами, рішення яких є остаточними.

Із копії трудової книжки заявника (а.с.20-25) та архівної
довідки Державного архіву Волинської області від 12.12.2007 р. № 2819/1-20
вбачається, що за період з 17 березня 1983 року по 31 жовтня 1994 року ОСОБА_1.
працювала на посадах старшого юрисконсульта, юрисконсульта реорганізованих одна
в іншу наступних організацій: Волинського виробничого обласного об'єднання
пасажирського автотранспорту «Волиньпасавтотранс», Волинського обласного
управління автомобільного транспорту, Волинського державного виробничого
об'єднання автомобільного транспорту, Волинського територіально-виробничого
об'єднання автомобільного транспорту.

Крім того, архівною довідкою підтверджується, що ці
посади займала лише одна штатна одиниця в названих підприємствах.

Також, із наданої Державним архівом Волинської області
ксерокопії комплексного звіту про роботу юридичної служби Волинського
територіально-виробничого об'єднання автомобільного транспорту за 1990 рік,
який надсилався 08.02.1991 року за № 15/10-123 у юридичний відділ з арбітражем
Міністерства транспорту УРСР вбачається, що в апараті об'єднання посаду
юрисконсульта займає ОСОБА_1 з 17.03.1983 року. В склад об'єднання входить 11
підприємств та 5 структурних одиниць. А в розділі «договірно-правова робота»
вказано, що юридичною службою об'єднання забезпечується активна участь у
вирішенні питань в порядку Указу Президії Верховної Ради СРСР від 14.03.1955
року та ст.167 Статуту автомобільного транспорту УРСР, в результаті чого за
1990 рік розглянуто 4 справи.

Про вирішення саме ОСОБА_1. спорів на суму до 100
карбованців з підприємствами і організаціями, які входили до складу об'єднання
ствердили свідки, які працювали із заявником: в суді першої інстанції - ОСОБА_2
та в апеляційному суді - ОСОБА_3. і ОСОБА_4

Оскільки оскаржуваним рішенням суду встановлювався факт
виконання заявником певних обов'язків, а не вирішувалось питання про вчинення
будь-яких нарахувань чи стягнень грошових коштів, то колегія суддів вважає
безпідставними покликання апелянта на порушення судом норм матеріального права
таких, як - ст.43 Закону України «Про статус суддів», Указ Президента України
від 10.07.1995 р. № 584 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів»
і Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання
працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у
відставці, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України
25.08.2005 р. № 94.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до
висновку, що судом першої інстанції на підставі належних доказів правильно
визначено правовідносини і застосовано норми матеріального права, що їх
регулюють.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення постановлене з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі -
Державної судової адміністрації України відхилити, а рішення Луцького
міськрайонного суду від 22 серпня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді