апеляційний суд
Справа №
22ц -843/2007 р.                                         Головуючий
Категорія: з договорів оренди                                                  Очеретяний В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

іменем України

25 квітня 2007 року                              Колегія суддів
судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                      Ювшина В.І.

суддів                                 Корнієнко Н.В.,
Бабенка В.М.

при
секретарі                     Авласовій
М.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу СТОВ «Коржовий Кут» на рішення
Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2007 року по справі
за позовом СТОВ «Коржовий Кут» до ТОВ «Агровіт» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45,
ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53
про визнання договорів оренди недійсними та зобов'язання переукласти договір
оренди, -

встановила:

Позивач СТОВ
«Коржовий Кут» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Агровіт» та жителів
с.Коржовий Кут в кількості 53
особи про визнання договорів оренди недійсними та зобов'язання переукласти
договір оренди, мотивуючи тим, що в 2000
році товариство уклало договори оренди земельних паїв з мешканцями
с.Коржовий Кут строком на 5
років.

2

Після закінчення
дії строку договорів у 2005
році товариство продовжувало користуватися земельними паями та сплачувало
орендну плату. Повідомлення про розірвання договорів від орендодавців не
надходили.

Тому, у
відповідності до ст.. 33
Закону України «Про оренду землі», договори оренди підлягають поновленню на
той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім
договором оренди, якщо після закінчення строку дії договору орендар продовжує
користуватися земельними ділянками і письмові заперечення орендодавців щодо
такого користування, відсутні. Тобто, договори оренди позивач вважає
поновленими до 2010 року.

Проте, після
одержання державних актів на земельні ділянки (паї), на пропозицію позивача
переукласти договори оренди від 2000
року, громадяни відмовилися це зробити, посилаючись на те, що вони вже
уклали договори оренди з ТОВ «Агровіт».

Вважаючи, що
товариство-позивач має переважне право на поновлення договору оренди, просить
визнати договори оренди землі, укладені між відповідачами, недійсними та
зобов'язати відповідачів-громадян переукласти договори оренди від 2000 року з
позивачем, СТОВ «Коржовий Кут».

Рішенням
Уманського міськрайонного суду від 26
лютого 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі позивач ТОВ «Коржовий Кут» вказує на незаконність винесеного
судом першої інстанції рішення та просить його скасувати, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову в повному об'ємі. При цьому зазначає, що рішення
судом прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів приходить до наступного.

В судовому
засіданні встановлено, що в період з березня по серпень місяці 2000 році позивачем, CTQB
«Коржовий Кут» на підставі сертифікатів було укладено договори оренди
земельних паїв з відповідачами, мешканцями с.Коржовий Кут, строком на 5 років.

Після закінчення
дії строку договорів у 2005
році товариство продовжувало користуватися земельними паями та частково
сплачувало орендну плату.

І хоча самі
договори в матеріалах справи відсутні, проте відповідачі не заперечують про їх
укладання, а також це стверджується виписками із книги реєстрації договорів
оренди.

В період
березень-квітень 2002 року
відповідачам виділені земельні ділянки в натурі та одержані ними державні акти,
що посвідчують право власності на дані земельні ділянки (паї).

В липні-вересні 2006 року відповідачі
уклали договори оренди своїх земельних ділянок з ТОВ «Агровіт», зареєструвавши
їх в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії державного
підприємства «Центр Державного земельного кадастру».

Виносячи рішення
про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на те, що в
матеріалах справи відсутній предмет спору -
договори оренди землі, укладені відповідачами громадянами на підставі
земельних сертифікатів.

Крім того, суд у
рішенні послався на розділ IX Перехідних положень до Закону України «Про оренду землі»
від 19.12.2006 року, де
зазначено, чцо після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається
відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих
самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою
сторін. Тоді як позивачем у 2002
році це не було зроблено і він продовжував незаконно користуватися
земельними ділянками відповідачів.

3

Суд також вказав
і на ту обставину, що позивач, як орендар, не виконував умов договору,
заборгувавши по орендній платі перед всіма орендодавцями.

На думку
колегії, суд першої інстанції під час розгляду даної справи вивчив всі доводи в
підтримку позову та заперечення щодо позовних вимог, проаналізував їх та дав
вірну оцінку обставинам по справі. При цьому судом винесено рішення з
дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновки суду в цілому відповідають обставинам справи.

Відповідно до
вимог СТ..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, як
зазначалося вище, позивачем при зверненні до суду не надано договорів оренди,
які він просить зобов'язати відповідачів-громадян переукласти. Відсутні такі
договори і у відповідачів. І тому суд вірно вказав у рішенні, що при
відсутності договорів неможливо дати їм належну оцінку по строках та умовах, на
яких вони укладалися.

Далі, вірним є
посилання суду при відмові в задоволенні позову на ту обставину, що договори
оренди були укладені на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай)
до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок і не були
переукладені з власниками земельних ділянок відповідно до розділу IX
Перехідних положень Закону ВР України від 2.10.2003 року №
1211-ГУ «Про внесення змін до Закону України «Про оренду землі».
Згідно з даною нормою, після виділення в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається
відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих
самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою
сторін.

Державні акти на
земельні ділянки (пай) громадяни одержали в 2002 році, а договори оренди так і не переукладалися..

Так, відповідно
до ст..ЗЗ Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після
закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені договором. Проте, поновлення може бути лише
договору, який існує між сторонами та укладений на законних підставах.

Відповідно до
п.8 розд. X Перехідних положень до Земельного Кодексу України,
сільськогосподарські підприємства, які до введення у дію цього Кодексу уклали з
власниками земельних часток (паїв) договори оренди, можуть, за бажанням
власників цих часток (паїв), замовити землевпорядній організації виконання
землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі
(на місцевості), видачі їх власникам державних актів на право власності на
землю та оплатити виконання таких робіт. Сільськогосподарське підприємство має
переважне право на оренду земельних ділянок у таких громадян на строк, що був
обумовлений у договорі оренди земельної частки (паю), або, за погодженням
сторін, на інший строк.

Між тим, в
матеріалах справи відсутні будь які дані щодо проведення оплати виконання таких
робіт.

З цих підстав не
може йти мова щодо переважного" права позивача на оренду земельних ділянок
(паїв) відповідачів.

Не мале значення
має при розгляді даного питання і та обставина, що позивач, продовжуючи
користуватися землею відповідачів, лише частково провів розрахунки за її
використання. Про це свідчать довідки, видані позивачем та підтверджено
представником позивача в судовому засіданні (а.с. 144 - 191).

Крім того, в ст.
627 ЦК України
сказано, що відповідно до ст..6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,
вимог розумності та справедливості.

4

З зазначеного
вище випливає, що оскаржувані позивачем договори оренди земельних ділянок
(паїв) укладені між відповідачами-громадянами та відповідачем ТОВ «Агровіт» на
законних підставах.

Інші обставини,
на які апелянт посилається у скарзі, не є значними і вони не впливають на
законність та обґрунтованість рішення суду.

З цих причин апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Підстав для скасування рішення суду колегія не знаходить.

Керуючись
ст.ст.ЗОЗ, 307,308, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу СТОВ «Коржовий Кут», відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду від 26 лютого 2007 року по справі
за позовом СТОВ «Коржовий Кут» до ТОВ «Агросвіт» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53 про визнання договорів оренди недійсними та зобов'язання переукласти
договір оренди, -залишити
без змін.

Ухвала може бути
оскаржено до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня його
проголошення.

Головуючий:

Судді: