Дело № 22-Ц-297/07 р.                            Головуючий     по
1    інстанції  Кваша С.В.
Категория 17                                           Судця
- доповідач апеляційного суду  ДовжукТ.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої        -
Буренкової К.О., суддів:
Козаченка В. І.,   ДовжукТ.С,

при
секретарі судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю позивача                       ОСОБА_1,

представника
позивача               ОСОБА_2,

представника
відповідача            Заливчого Я.В.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою представника Товариства з додатковою
відповідальністю

«Страхова компанія «Кредо» в особі філії «Миколаївське регіональне
управління»

Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» -

Заливчого Ярослава Валерійовича

на рішення Заводського   районного суду м. Миколаєва   від 23 жовтня   2006 року за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в особі
філії

«Миколаївське регіональне управління» Закритого акціонерного товариства
комерційний

банк
«ПриватБанк» (далі - ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в особі З AT КБ «ПриватБанк»),

третя особа - ОСОБА_3,

про стягнення сум страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

01 березня 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом
до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в особі ЗАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення 46 899 грн. 74 коп. страхового
відшкодування та 468 грн. 99 коп. державного мита.

Позивач зазначав, що 13 травня 2005 року уклав з
відповідачем договір страхування майна від пожежі. 03 листопада 2005 року він
уклав з приватним підприємцем ОСОБА_3 усний договір підряду, а в подальшому
вони підтвердили його письмово, про

проведення робіт з установки
додаткового козирка до магазину «Ковро - стиль», належного позивачу і
розташованого на території Центрального ринку м. Миколаєва. 07 листопада 2005
року ОСОБА_3., під час проведення зварювальних робіт з установки додаткового
козирка до магазину порушив правила техніки безпеки і пожежної безпеки, в
зв'язку з чим відбулася пожежа та згорів магазин «Ковро - стиль». Згідно до
акту про пожежу, постанови Заводського райвідділу міліції УМВС України в
Миколаївській області про відмову в порушенні кримінальної справи і технічного
висновку ГУ МНС України Миколаївській області, причиною пожежі стало порушення
правил пожежної безпеки при проведенні вогняних (зварювальних) робіт і сильний
порив вітру. Відповідач визначив суму страхового відшкодування, але відмовив
йому в її виплаті в зв'язку з порушенням ним правил пожежної безпеки, що вважає
незаконним, так як пожежа сталася з вини третьої особи.

Посилаючись на викладене, позивач просив позов
задовольнити.

Рішенням
Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2006 року позов
задоволено.

В апеляційній
скарзі представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо» в особі філії «Миколаївське регіональне управління» закритого
акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Заливчий Я. В. просить
рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні
позову. На думку апелянта, рішення суду є незаконним та необгрунтованим.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін та представника позивача, дослідивши
матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Розглядаючи
позов ОСОБА_1 про стягнення сум страхового відшкодування з ТДВ «Страхова
компанія «Кредо» в особі ЗАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції не звернув
увагу на те, що спір виник між двома юридичними особами і, відповідно до вимог
ст. 1 Господарсько - процесуального кодексу України (далі - ГПК), підвідомчий
господарському суду.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. здійснює підприємницьку діяльність і
є суб'єктом підприємницької діяльності, а відповідач є юридичною особою.

До участі в
справі в якості третьої особи притягнутий ОСОБА_3, однак позивачем будь-які
вимоги до нього не пред'являлися.

Крім того,
договором страхування підтверджується, що об'єктом страхування вказаного
договору є предмет підприємницької діяльності ОСОБА_1 - магазин «Ковро -
стиль».

Відповідно до
положень ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК
України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають
право звернутися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, суд
першої інстанції всупереч вимог ст. ст. 1, 12 ГПК України прийняв до
провадження справу, яка йому непідвідомча.

Згідно п.1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення
суду по справі за позовом ОСОБА_1. до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в особі
ЗАТ КБ «ПриватБанк»
про стягнення сум страхового відшкодування, підлягає скасуванню з постановлениям ухвали про
закриття провадження по справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.
1 ст. 205, ст. ст. 310, 313 ЦПК України, колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Кредо» в особі філії «Миколаївське регіональне управління»
Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Заливчого Я.
В. задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2006 року
скасувати та постановити ухвалу.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Кредо» в особі філії «Миколаївське регіональне управління»
закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», провадженням
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.