Справа № 22ц - 644 /2007                                Головуючий у 1
Доповідач - Скрипка А.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 квітня 2007
року       Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого -
судді Коренькової З.Д. Суддів -Скрипки А.А., Ішутко В.М.

при секретарі -
Пільгуй Н.В.

з участю -
ОСОБА_2., ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали апеляційної скарги
ОСОБА_3на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12
лютого 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про визнання
права власності на спадкове майно та про виділ його в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 12 лютого 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені.
Судом визнано за ОСОБА_1. права власності на ¼
частину домоволодіння, розташованого в м. АДРЕСА_1, в якому померлій
ОСОБА_4. належала ½  частина та визнано за ОСОБА_1. право
власності на ¼  частину присадибної земельної ділянки, площею
1181 кв. м, яка належала померлій на праві власності в розмірі ). 4730 га.

Виділено в натурі ОСОБА_1в житловому будинку А кімнату 1-2, площею 16,7 кв.
м, вартістю 12643 грн., в господарських будівлях - частину літньої кухні Б
розміром 2,9 х 4,95 м , площею 14,3 кв. м, вартістю 7899 грн., ½  частину огорожі, вартістю 2499 грн.. Всього
на суму 23041 грн., що складає ідеальну долю без відхилення у вартості. Також
виділено ОСОБА_1в, натурі в рахунок   ½   частини земельну ділянку під город, площею
994 кв. м,

згідно плану земельної
ділянки , позначеному в додатку №3 висновків експертизи синім кольором , 187
кв. м залишено під двором загального користування. Зобов'язано ОСОБА_1. в своїй
частині будинку зробити автономне опалення, газопостачання , локальну
каналізацію , вентиляцію та електропостачання . Крім того , закласти дверні
прорізи із кімнати 1-2 в кімнати 1-1 та 1-3 , влаштувати вхідний дверний проріз
в кімнаті 1-2 замість віконного проріза в зовнішній стіні будинку , влаштувати
тамбур та ґанок до кімнати 1-2. З ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1. стягнуто 500
грн. судових витрат . З ОСОБА_1. стягнуто на користь місцевого бюджету м.
Ніжина недоплачене державне мито в розмірі 179 грн.

В березні 2006 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просив
визнати за ним право власності на половину спадкового майна померлої ОСОБА_5та
виділити його в натурі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є онуком
ОСОБА_4., померлої 11 травня 2005 року, якій на праві особистої власності
належала ½  частина будинку з надвірними будівлями ,
розташованими в м. АДРЕСА_1, які згідно рішення Ніжинського міського суду
Чернігівської області від 02 квітня 1986 року виділені їй в натурі , також
померлій належала присадибна земельна ділянка площею 0,4730 га, на підставі
державного акту на право власності на землю , виданого Ніжинською міською радою
11 березня 1998 року. Після уточнення позовних вимог в судовому засіданні суду
першої інстанції позивач просив визнати за ним право власності на половину
житлового будинку з господарськими будівлями, що належали спадкодавцю, що
складає ¼  частину від зазначеного будинку, та визнати
право власності на ¼  частину земельної ділянки, яка належала
померлій.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3., звернулася з
апеляційною скаргою , в якій просить рішення суду першої інстанції змінити в
частині виділу в натурі спадкового майна, виділивши в натурі ОСОБА_1в житловому
будинку А кімнату 1-3, площею 7,4 кв. м, вартістю 5603 грн., в господарських
будівлях - частину літньої кухні Б, розміром 4,35x4,95 м, площею 21,6 кв. м,
вартістю 11913 грн., веранду Г, вартістю 3026 грн., ½
частину огорожі, вартістю 2499 грн., а всього на суму 23041 грн. , що
складає ідеальну долю без відхилення у вартості . В іншій частині оскаржуване
рішення суду першої інстанції апелянт просить залишити без змін.

На думку апелянта , рішення в оскаржуваній частині є необгрунтованим та
таким, що не узгоджується з доказами , зібраними по справі. ОСОБА_3. вказує, що
позивач у спірному домоволодінні ніколи не проживав, не допомагав у веденні
господарства , не доглядав та не приймав участі у похованні ОСОБА_4. Крім того,
апелянт зазначає, що позивач не має намірів в подальшому проживати в спірному
будинку.

Дослідивши     матеріали  справи,
вислухавши  суддю  -
доповідача, пояснення
учасників  судового  процесу,
перевіривши     доводи  апеляційної

скарги,
апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін , з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ( а. с. 92-94) та
встановлено судом першої інстанції, до державної нотаріальної контори за
отриманням спадщини своєчасно звернулися позивач та відповідач, які відносяться
до спадкоємців померлої 11 травня 2005 року ОСОБА_4. При цьому позивач є онуком
спадкодавця , а відповідачка - її дочкою. Згідно довідки за №179/2-14 від 30
січня 2007 року ( а. с. 104) , свідоцтво про право на спадщину та свідоцтво про
право власності на спадкове майно нотаріальної конторою сторонам не видавалося.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав законними вимоги позивача
щодо визнання за ним права власності на частину спадкового майна.

Спадкова маса покійної ОСОБА_4. складається із ½  частини домоволодіння та 0, 4730 га
присадибної земельної ділянки. Суд першої інстанції вірно зазначив в
оскаржуваному рішенні, що виходячи із кількості спадкоємців, зазначена спадщина
повинна бути визнана за спадкоємцями в рівних долях. Таким чином, доля позивача
складатиме ¼  частину від спадкового домоволодіння та ½  частину земельної ділянки. Враховуючи , що
позивач просить визнати за ним право власності на ¼
частину земельної ділянки ,тобто, на 1181 кв. м, суд обґрунтовано визнав
за ним право власності на ту частину спадщини , яку він вимагає.

Відповідно до положень статті 1279 Цивільного кодексу України, -кожен із
спадкоємців має право на виділ своєї частки в натурі. Експертом запропонований
один варіант розподілу спадкової частини , при якому відхилень по вартості від
ідеальних долей спадкоємців немає, хоча по площі 5 в будинку одному із
спадкоємців пропонується на 4,65 кв. м більше ( а. с. 69-83).

Оскаржуваним рішенням суд першої інстанції задовольнив
вимоги позивача про виділ йому в житловому будинку кімнати 1-2 площею 16,7 кв. м та частину кухні
Б площею 14,3 кв. м , а
також ½  вартості огорожі. При цьому судом першої
інстанції було враховано, що відповідачка не бажає взагалі виділяти позивачу
будь - які частини будинку, наполягаючи на сплаті йому грошової компенсацію за
належну йому частку; суд зазначив, що думка відповідачки співпадає з думкою
третьої особи по справі - її батьком ОСОБА_6., який є власником другої половини
будинку ( а. с. 23 -24), що свідчить про їх наміри користуватися другою
частиною будинку спільно. Відповідачка також не заявляла вимог про виділ їй
частини спадщини в натурі. За даних обставин суд першої інстанції вірно прийшов
до висновку , що виділ позивачу житлової кімнати в будинку площею 16,7 кв. м не буде"
порушувати санітарні норми та не потребує значних матеріальних витрат.

Суд першої інстанції також обґрунтовано зазначив, що сплата позивачу
грошової компенсації за його частку, як на цьому наполягала відповідачка, є
неможливою , оскільки позивач не бажає отримувати грошову компенсацію ,

а площа в
будинку передбачає можливість виділу йому в натурі  ізольованої кімнати.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції є необгрунтованим, оскільки при його ухваленні
суд не взяв до уваги тих обставин, що позивач фактично в спірному домоволодінні
не проживав, покійній ОСОБА_4. у веденні господарства не допомагав ,
матеріальну допомогу не надавав , не приймав участі у її похованні , не можуть
бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції в оскаржуваній апелянтом
частині , оскільки зазначені апелянтом доводи не мають правового значення для
вирішення справи по суті.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного
розгляду даної справи і доводи апелянта відносно того, що позивач не має
намірів проживати в спірному домоволодінні та не збирається облаштовувати
окремий вхід до будинку. Представник позивача в судовому засідання апеляційного
суду пояснила , що ОСОБА_1. має наміри проживати в спірному домоволодінні. А
також те, що відповідачка в спірному будинку не проживає, а мешкає в м.
АДРЕСА_2, даної обставини не заперечувала • і сама відповідачка .

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для
зміни вірного по суті судового рішення, ухваленого судом першої інстанції з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями : 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12, лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.