У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання батьківства, стягнення аліментів на
утримання дитини та судових витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Ленінського районного суду м. Донецька від 12 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2007 року,

встановила:

У
серпні 2006 року позивач звернулась в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що з 1995 року була знайома з відповідачем, а з 1996 року
по 2000 рік вона перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах.                ІНФОРМАЦІЯ_1 у них  народився син
ОСОБА_3. Проте спільну заяву про походження сина від нього він підписувати не
погодився.

Зазначала, що до дня народження сина відповідач проявляв постійне
піклування про неї, надав кошти, купував речі. Після народження дитини
відповідач також піклувався про неї та сина. Купував продукти харчування,
купував сину іграшки та речі. У 2000 році відповідач припинив будь-які
відносини з нею та дитиною та не бажає визнати себе батьком дитини і надавати матеріальну
допомогу.

Просила суд, визнати походження сина
ОСОБА_3а від батька ОСОБА_2., стягнути з нього аліменти на утримання дитини у
розмірі ј частини з усіх видів заробітку та стягнути судові витрати, пов'язані
з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 2477 грн.,
юридичної допомоги - 1770 грн.

Рішенням  Ленінського районного суду м. Донецька від 12
квітня      2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду  Донецької області від 5 червня 2007 року
рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 12 квітня 2007 року залишено
без змін.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення Ленінського
районного суду      м.
Донецька від 12 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 5 червня 2007 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог  ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів
справи вбачається, що оскаржувані судові рішення постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 12 квітня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М.
Барсукова

М.І. Балюк