справа №2 - 475/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Борзнянський районний суд Чернігівської
області в складі

головуючого судді

Тіслюка І.І.

при секретарі

Циліцькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни позовну
заяву ОСОБА_1до Ядутинської сільської ради Борзнянського району та до
Борзнянської райдержадміністрації про внесення її до списку осіб на земельну
частку та про визнання права на цю земельну частку (пай),-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Ядутинської сільської ради та до Борзнянської районної державної адміністрації
в якій просить постановити рішення, яким зобов`язати відповідачів внести її до
списку осіб, яким надається земельна частка (пай) з визнанням права на цю
земельну частку (пай).

В судовому засіданні представник позивача
ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги.

В пояснення вона повідомила суду, що
позивачка має сертифікат на право на земельну частку(пай) і, маючи намір
реалізувати це право в натурі, звернулась до відділу земельних ресурсів у
Борзнянському районі для оформлення державного акту на визначену у сертифікаті
кількість земельного паю. В задоволенні прохання їй було відмовлено з тих
підстав, що сертифікат надано без його відповідної реєстрації. Тобто,
позивачка, маючи сертифікат, у той же час не внесена до списку громадян, які
мають право на отримання такого сертифікату.

Тому, з метою вирішення питання стосовно
отримання земельної частки (паю) позивачка звернулась до суду і просить
вирішити його шляхом прийняття судом рішення, яке б зобов`язувало відповідні
адміністративні інстанції виконати належні дії - внести її до списку громадян
на одержання земельної частки (паю), з визнанням за нею права на цю частку
(пай), обгрунтовуючи це наявним в неї сертифікатом на земельну частку (пай).

Підставою для включення її до списку осіб на
земельну частку вона також вважає і те, що на момент опублікування Указу
Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам» від 08.08.1995р. позивач перебувала на
пенсії (з січня 1985 року) й дія зазначеного указу, на її думку, повинна
поширюватись також і щодо неї.

Оскільки про неможливість реалізувати своє
право на підставі зазначеного сертифікату їй стало відомо 30 жовтня 2007 року
із відповіді, надісланої з відділу земельних ресурсів в Борзнянському районі,
вона вважає що строк позовної давності нею не пропущений.

Представник відповідача - Борзнянської
районної державної адміністрації, позов не визнала. В пояснення вона зазначила,
що сертифікат на земельну частку (пай), на який посилається позивачка як на
підтвердження певних прав, слід вважати недійсним, оскільки він отриманий з
порушенням встановленого порядку його обліку та надання. Нею перевірялись
відомості, пов`язані з розпорядженням голови райдержадміністрації  №194 від 24.07.1996р., яке зазначено в
сертифікаті, - призвище ОСОБА_1 в списках (основному та додатковому) відсутнє.

Відповідач також зазначила що суду треба
з`ясувати чи є облікові дані у КСП про видачу позивачці сертифікату на земельну
частку (пай). На її думку позивачкою не надано суду доказів про те, що на час
затвердження у КСП списків (основного, а потім і додаткового) на отримання
земельних часток(паїв) вона мала право бути включеною до списку.

Все зазначене представник
райдержадміністрації вважає достатнім для відмови позивачу у задоволенні
позову.

Відповідач Коробка П.М. (представник
Ядутинської сільської ради), який позов визнав частково, мотивуючи тим, що
позивачка повинна довести в суді спірне право на пай та співвідповідач ОСОБА_3
(представник від колишнього КСП «Ленінський шлях»), який також позов визнав
частково з аналогічних мотивів, надали судові аналогічні за змістом пояснення.

Зокрема було зазначено, що позивач дійсно
працювала в колгоспі «Леннінський шлях» до кінця 1984 року. Потім вона
працювала в медичній сфері. На момент складання списків в КСП не працювала.

Представник Борзнянського районного відділу
земельних ресурсів ЧОГУЗР ДКУпЗР Завгородній С.І., дав пояснення суду про
відсутність підстав для задоволення позову, оскільки не встановлена справжність
або недійсність наданого позивачкою сертифікату на земельну частку (пай).

Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали
справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК України щодо
наслідків спливу позовної давності, вона застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, під час розгляду
справи від учасників судового розгляду заяви подібного змісту не надходило, то
суд розглянув позов.

Вирішуючи питання про можливість задоволення
вимоги позову щодо покладення обов`язку на Ядутинську сільську раду
Борзнянського району та Борзнянську райдержадміністрацію про внесення позивача
до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки з визнанням права
бути її власником, суд виходить з вимог Закону України «Про порядок виділення в
натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року
та Указу Президента України від 08.08.1995 року.

Згідно з п.2 Указу Президента України від
08.08.1995 р., право на земельну частку (пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства…, які залишаються членами зазначеного
підприємства і внесені до списку, що додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Зокрема, відповідно до ст.1 зазначеного
Указу, право на земельну частку (пай) мають: колишні члени
колективних сільськогосподарчих підприємств, сільськогосподарських
кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі
створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських
підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право
на земельну частку у встановленому законодавством порядку.

В судовому засіданні був оглянутий
сертифікат, на який посилається у заяві позивачка, який дійсно виписан на її ім`я.

Отже, не зважаючи на встановлені судом деякі
підстави для отримання позивачем земельної частки та виходячи з досліджених
обставин, що перешкоджають позивачу скористатись наданим їй правом на земельну
частку суд, однак, вважає за неможливе задовольнити її позовні вимоги з таких
мотивів.

Зокрема, це пов`язано з тим, що виходячи з
диспозитивності цивільного судочинства суд, у відповідності до ст.11 ЦПК України,
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням певних осіб та в межах
заявлених ними вимог.

Позивач звернулась до суду з проханням про
включення її до списку осіб на отримання земельної частки (паю), надавши
одночасно на підтвердження вимог індивідуалізований сертифікат на право на
земельну частку (пай). Але, цей документ, згідно з послідовністю в оформленні
майнового паю,  визначеною діючим
законодавством, надається особі на підставі того списку, до якого позивачка
просить суд зобов`язати відповідачів її включити.

Не зважаючи на те, що в судовому засіданні
відповідачі висловили недовіру справжності наданого в якості доказу сертифікату
на право на земельну частку (пай), виходячи з процедури його надання, суд, з
огляду на положення ст.11 ч.1 ЦПК України стосовно меж розгляду заявлених у
позові вимог, вважає неможливим на підставі суджень сторін у справі щодо
сумнівності сертифікату на право на земельну частку, постановляти рішення з
питання, яке безпосередньо не зазначено у позові.

Одночасно, з огляду на те, що позивач має
сертифікат на земельну частку(пай), що надається на підставі списку, до якого
вона просить її внести, та за умови, що сертифікат є дійсним, оскільки інше не
встановлено у передбаченому законом порядку, суд, вважає вимоги, зазначені у
позові, такими, що не підлягають задоволенню. Це пов`язано з тим, що за свої м
змістом позом не узгоджується з положеннями Постанови КМ України від
28.02.2001р. №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових
прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», зокрема у
частині, якою встановлюється  порядок
визначення розмірів майнових паїв тощо.

Отже, на підставі викладеного, керуючись
Указом Президента України від 08.08.1995 р., Законом України «Про порядок
виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) 2003 р.,
Постанови КМ України від 28.02.2001р. №177 «Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки», ст.267 ч.3 ЦК України,
ст.ст. 208, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1до Ядутинської сільської
ради Борзнянського району та до Борзнянської райдержадміністрації про внесення
її до списку осіб на земельну частку(пай) і про визнання права на цю земельну
частку (пай), залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Суддя

Борзнянського районного суду
І.І.Тіслюк