Справа №22-ц-153 2007 р.                    Головуючий у 1-й інстанції
Категорія-            26                                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА
іменем     України

20 березня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів              -    Хвостика
С.Г., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового
засідання - Кияненко
Н.М.

та осіб, які беруть участь у справі
-  представника позивача ОСОБА_4, третьої

особи ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Сумського районного суду
Сумської області від 20 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Державна нотаріальна контора Сумського району,
Товариство з обмеженою відповідальністю «За мир», ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва
про право спадкування за законом, державних актів на земельні паї та стягнення 1000 грн. компенсації
її частки в домоволодінні, -

встановила:

Рішенням
Сумського районного суду Сумської області від 20 листопада 2006
року позов задоволено частково. Встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини
після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19 серпня 2002 року за НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2
та зобов'язано Сумську державну нотаріальну контору видати на ім'я ОСОБА_1
свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельного паю в
розмірі 4,13 в
умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває в колективній власності
КСП «За мир» Сумського району Сумської області, та на ім'я ОСОБА_2 видати
свідоцтво про право на спадщину за законом також на 1/2 частину земельного паю
в розмірі 4,13 в
умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває в колективній власності
КСП «За мир» Сумського району Сумської області. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 200 грн.
компенсації за 1/4 частину в домоволодінні, 12 грн. 75
коп. повернення судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 22 грн. 50 коп. та з
ОСОБА_2 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

В іншій частині позову відмовлено
за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права,
просить дане рішення скасувати, а справу -
направити на новий розгляд. При цьому вказує, що справу розглянуто у
відсутність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як третіх осіб у справі, які також є
спадкоємцями за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, доводи
та заперечення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено
судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки -ОСОБА_7, після
смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 та два земельні
паї. Спадщину фактично  прийняли  ОСОБА_1
і ОСОБА_2,  оскільки  останній
продовжував

проживати     в
будинку          АДРЕСА_1, а позивачка

доглядала за ним, вела господарство, обробляла земельну
ділянку, користувалась предметами домашнього вжитку, особистими речами матері
та мешкала в цьому будинку без паспортної реєстрації.

В серпні 2002 року відносини
між позивачкою та її батьком загострились, ОСОБА_2 почав учиняти сварки з
приводу успадкування майна, у зв'язку з чим ОСОБА_1 подала до Сумської
райдержнотконтори заяву з проханням не видавати батьку свідоцтво про право
власності в порядку спадкування за законом, однак на момент прийняття цієї
заяви вказане свідоцтво ОСОБА_2 вже було видано. Використавши отримане
свідоцтво, він продав домоволодіння разом з земельною ділянкою, де позивачці
належить 1/4 частина, ОСОБА_3 всього за 1000 грн., зібрав урожай з присадибної
ділянки та виїхав на постійне місце проживання до сина в м.Білопілля. Крім
того, ОСОБА_2 перевів на своє ім'я два земельні паї, які належали ОСОБА_7

За вказаних
обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1
фактично прийняла спадщину.

Таке рішення
відповідає вимогам ст.ст. 524,
529, 548, 549, 562 ЦК України в редакції 1963 року.

Доводи апелянта
про те, що суд не забезпечив участь третіх осіб - ОСОБА_6 і ОСОБА_5,
та позбавив його можливості взяти участь у розгляді справи, не відклавши її
розгляд, не можуть бути підставами для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 направлялось судом повідомлення судом про
залучення їх до участі в справі в якості третіх осіб (а.с. 161). Крім того, як
вони, так і апелянт постійно повідомлялись про час і місце розгляду справи. 21 вересня 2006 року розгляд
справи було відкладено на 17
жовтня 2006 року у
зв'язку з неявкою ОСОБА_2 (а.с.224), про що він також був сповіщений листом, з
яким були направлені і судові повістки (а.с. 178), однак і 17 жовтня 2006 року
ОСОБА_2, як і інші особи, які брали участь у справі, не з'явився у судове
засідання, після чого оголошувалась перерва до 2 листопада 2006 року, потім -
до 20 листопада 2006 року (а.с.225-226), про що сповіщався ОСОБА_2 листом, до
якого були додані і судові повістки (а.с. 184).

Клопотання
представника відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного на 2 листопада 2006 року, судом
задоволено. Про призначення розгляду справи на 20 листопада 2006
року він належним чином повідомлений, але про причини неявки суд не
повідомив (а.с. 189-191).

Хоча треті особи
не були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи на 20 листопада 2006 року, що є
порушенням процесуального законодавства, але від самих цих третіх осіб
самостійних апеляційних скарг не надійшло, про порушення їх прав та інтересів
передбаченим законом способом вони не заявляли.

В той же час
відповідач ОСОБА_2 не надав доказів щодо того, що він наділений повноваженнями
представляти їх інтереси в суді.

Таким чином,
висновок суду про часткове задоволення позову ОСОБА_1 належним чином
мотивований і підтверджується дослідженими доказами, яким дано належну оцінку.

Доводи
апелянта про протилежне є безпідставними.

За таких
обставин як законне і обгрунтоване рішення суду необхідно залишити без зміни, а
апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись
ст. ст. 307 ч.1 п1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити. Рішення Сумського районного суду Сумської області від 20 листопада 2006 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.