Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 травня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної
республіки Крим у складі судді Кайро І.А., при секретарі Іванової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ялта цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення сервітуту та
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про встановлення сервітуту та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивують тими, що він є власником ½ частки квартири АДРЕСА_1. Відповідачі є власниками 2/4
часток зазначеної квартири. Рішенням Ялтинського міського суду
відповідачів  зобов'язано усунути
перешкоди у користуванні спірною квартирою, шляхом вселення до неї його,
ОСОБА_4 та їх малолітньої дитини. Також зазначеним рішенням було встановлено
порядок користування житловими кімнатами.

09 березня 2006 року, державним виконавцем державної
виконавчої служби м. Ялта було відкрито виконавче провадження по примусовому
виконанню зазначеного рішення суду. Проте до теперішнього часу вони не можуть
користуватися  спірною квартирою,
оскільки вхід до їх кімнати та до кімнати відповідачів проходить через засклену
веранду, яка згідно зазначеного рішення суду належить відповідачам, а вони у
свою чергу перешкоджають їм користуватися нею. Він неодноразова звертався до
відповідачів, з проханням про прохід до їх майна та за згодою на влаштування
окремого входи на що останні відповіли відмовою. У літку 2006 року, відповідачі
самовільно перерізали електричні проводи, які були під струмом та лежали на
землі де гуляє їх дитина, крім того ОСОБА_2 постійно на його адресу та на
адресу його жінки та доньки висловлює образи, погрози та перешкоджає їм у
користуванні їх майно  у зв'язку з чим
вони та змушені звернутися до суду з даною позовною заявою.

Відповідачі у судовому засіданні позов не визнали, при
цьому вони пояснили, що у спірній веранді знаходяться їх особисті речі у
зв'язку з чим вони не бажають, щоб через неї ходив позивач з родиною. При цьому
вони також пояснили, що не заперечують проти влаштування окремого входу до
приміщень позивачів.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

При цьому судом встановлено, що позивач є власником ½ частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідачі є власниками 2/4 часток зазначеної квартири.

Рішенням Ялтинського міського суду від 22 липня 2005 року
відповідачів  зобов'язано усунути
перешкоди у користуванні спірною квартирою, шляхом вселення до неї позивача,
ОСОБА_4 та їх малолітньої дитини. Також зазначеним рішенням було встановлено
порядок користування житловими кімнатами, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_4 та їх
неповнолітньої дитині було визначено у користування житлову кімнату у квартирі
площею 13,5 м.кв. (літ.10-2). Відповідачам
було визначене у користування
житлову кімнату площею 7,5 м.кв. (літер 10-1), засклену веранду площею
11,7 м.кв.(літ 10-5).

Згідно ст.401 ч.1 ЦК України право користування чужим
майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних
ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ст.402 ч.1 ЦК України, сервітут може бути
встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

На підставі ст.403 ч.2 ЦК України, сервітут може бути
встановлений на певний строк або без визначення строку.

Згідно ст.404 ч.1 ЦК України, право користування чужою
земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу,
проїзду через чужу земельну ділянку, прокладення та експлуатації ліній
електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання,
меліорації тощо.

Відповідно до ч. 3 ст.404 ЦК України, право користування
чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі,
споруди тощо).

За таких підстав, суд приходить до висновку, що
встановлення сервітуту в даному випадку не можливо, оскільки сервітут, це право
користування чужим майном, а спірна засклена веранда знаходиться у загальній
частковій власності сторін, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно
відмовити.

Крім того, позивачі не позбавлені права на звернення до
суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні житловим
приміщенням, або із заявою про роз'яснення порядку виконання рішення суду,
оскільки позивач не має можливості вселитися у надану йому кімнату.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,209,
212-215 ЦПК України, ст.ст.401-404 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення сервітуту та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення  може
бути  оскаржене в  апеляційному порядку  до Апеляційного суду  Автономної
республіки  Крим через Ялтинський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або у порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя: