Справа № 2-2956/2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді                          Граніна В.Л.
при секретарі                                    Бєляєвої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малиновської райадміністрації
Одеської міської ради про визнання права власності.
звернулася до суду з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської
міської ради м. Одеси з вимогою про визнання права власності на домобудівництво
АДРЕСА_1, яке складається з житлового двоповерхового будинку літ
«А», житловою площею 97,2
кв.м., загальною площею 238,8
кв.м., який розташований на земельній ділянці 0,0400 га.
позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянці площею 0,0400 га на підставі
рішення Одеської міської Ради від 28
грудня 2001 року за № 3168-ХХШ
державного акта на право власності на земельну ділянку від 21 жовтня 2004 року.

У 2005 році, вона
збудувала за власні кошти домобудівництво, яке складається з житлового будинку
літ «А» - загальною
площею 238,9 кв.м. зокрема житловою площею 97, 2 кв.м., мостіння - 1, огорожі № 1-6, шахти - П. До теперішнього часу
вона несе тягар усіх витрат, пов'язаним з утримання домобудівництва,
володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно до його
функціонального призначення.

Крім того, свої
вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з питання набуття нею права власності на
домобудівництво вона зверталася до Малиновської районної адміністрації Одеської
міської ради, однак до цього часу дане питання не вирішено з причин, які від
позивача не залежать.

У судовому
засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі й
просив суд задовольнити позов.

Представник
Малиновської райадміністрації м. Одеси на попередньому розгляді справи проти
позову не заперечував. При розгляді справи за суттю відповідач до суду не
з'явився, причини неявки суду не вказав.

Зі згоди
позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши
пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про
те, що позов підлягає повному задоволенню. Між сторонами виникли
правовідносини у галузі конституційного права щодо реалізації органом місцевого
самоврядування владних повноважень, та цивільні правовідносини, що випливають з
відносин права власності.

Судом встановлено, згідно Державного акту на право власності на земельну
ділянку від 21 жовтня 2004 року, позивачка ОСОБА_1 на підставі рішення
Одеської міської ради від 28 грудня 2001 року за № 3168-ХХШ є власником
земельної ділянки площею 0,0400
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У 2005 році позивачка за власні кошти
збудувала на земельній ділянці площею 0,0400 га, двоповерхове домобудівництво, яке складається з житлового будинку літ «А» - загальною площею 238,9
кв.м. зокрема житловою площею 97,
2 кв.м., мостіння - 1,
огорожі № 1-6, шахти - П, розташованого
по АДРЕСА_1.

До теперішнього
часу позивачка несе тягар усіх витрат, пов'язаним з утримання житлрвого
будинку, володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно до його
функціонального призначення.

Згідно
технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 30
листопада 2006 року,
житловий будинок індивідуального житлового фонду розташований по АДРЕСА_1
складається з: 1 поверх:
передня, площею 12,2 кв.м.,
житлової кімнати, площею 14,3
кв.м., кухні, площею 12,9
кв.м., санвузла, площею 5,3 кв.м., житлової кімнати, площею 18,3 кв.м,.
житлової кімнати, площею 17,6
кв.м., 2-й поверх:
з передня, площею 7,7 кв.м.,
санвузла, площею 4,9 кв., кухні, площею 10,1 кв.м., житлової кімнати, площею
17,6 кв., житлової кімнати, площею 6,2 кв.м., житлової кімнати, площею 13,8
кв.м, житлової кімнати, площею 9,4 кв., загальної площею 238,8 кв.м., житловою
площею 97,2 кв.м.,
підвалу № І,ІІ,ІІІ.

У відповідності
до технічного висновку про технічний стан побудованого житлового будинку АДРЕСА_1, будівля
відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні
положення», ДБН В.1.1-7, СніП 2.01.01, СНІП 2.01.07, СніП 2.02.01, СніП 2.03.01,
СНіП-22, СНІП П-23, СНІП П-25. Експлуатація будинку обстежуваних приміщень
задовільні. Загальний технічний стан задовільний.

З урахуванням
наведеного, суд дійшов висновку, що вказаний будинок не має негативного впливу
на планування, забудову, благоустрій будинку та вулиці, тобто дотримано вимоги
ст. 319 ч.5 ЦК
України та ч.5 ст. 4 Закону
України „Про власність" від 07.02.1991
року № 697-ХІІ
далі -Закон.

При вирішенні
позовних вимог судом взято до уваги, що за змістом ч.ч.1,3 ст. 13 Закону та ч. 2 ст. 325 ЦК України
об'єктами приватної власності можуть бути, зокрема, квартири. Склад, кількість і вартість нерухомого майна, що може
бути у власності громадян, не обмежується, крім випадків, передбачених
законом.

Відповідно до ст. 49 Закону володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до
ст. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 12 Закону
встановлено, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності.
До теперішнього часу позивачка, яка своєю працею створила зазначене майно, несе
тягар усіх витрат, пов'язаних з утриманням домоволодіння, володіє та
користується ним відповідно до функціонального призначення, що свідчить про
дотримання вимог ст. 322 ЦК України.

Відповідно до ч.
1,2 ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо
не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене майно
(житлові будинки, будівлі тощо) виникає з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації право власності виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Суд вважає, що
обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для визнання за
позивачкою права власності на домобудівництво АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст.ст. 30, 31 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року № 280/97 -ВР до відання
виконавчих органів міських рад належать повноваження в галузі
житлово-комунального господарства та будівництва, зокрема, сприяння розширенню
житлового будівництва, контроль за спорудженням індивідуальних жилих будинків,
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку,
встановленому законодавством. Реалізацію зазначених повноважень в галузі
житлово-комунального господарства та будівництва на території Малиновського
району м. Одеси де розміщується домоволодіння, віднесене до компетенції Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради. Також згідно Положенню про районну адміністрацію
Одеської міської ради (рішення одеської міської ради від 27.06.06 року № 20-V) п.3.2.4.райадміністрація
виконує функції уповноваженого органу власника житлового фонду нежилих
приміщень, що належить до комунальної власності територіальної громади. Згідно
з п. 1.1. цього ж
положення райадміністрація є виконавчим органом Одеської міської ради. Тому суд дійшов висновку, що за вказаних обставин
райадміністрація є належним відповідачем по даній цивільній справі.

Крім того, суд
враховує, що у позивачки відсутні окремі документи, що передбачені п. 2.6. розпорядження
Одеської обласної державної адміністрації „Про затвердження порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, які не є держаною
власністю" № 55/347
від 05.09.2000 р.,
тому не зважаючи на відповідність реконструйованого об'єкту технічним та
санітарним нормам, прийом його в експлуатацію є неможливим. Проте оскільки
необхідною умовою прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів з
урахуванням їх призначення є забезпечення на них умов охорони праці, проживання
згідно з вимогами техніки безпеки, санітарії, пожежної і радіаційної безпеки,
та заходів щодо охорони навколишнього середовища (п. 1.2. вказаного розпорядження) та з врахуванням ст. 376 ЦК України суд
вважає можливим визнати за позивачкою право власності на реконструйований
будинок, тому що земельна ділянка надана позивачці і вона має на неї державний
акт на право власності.

Задовольняючи
позов, суд виходить з того, що згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути,
зокрема визнання права, а також те, що загальними засадами цивільного
законодавства згідно зі ст. З ЦК України є, зокрема, неприпустимість
позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та
законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість,
добросовісність та розумність.

На підставі
викладеного, керуючись ч.2 ст.32, ст. 328,
ч.ч.1,2ст.
331,376 ЦК України, ч.5 ст. 4, ч.1 ст.
12,ч.ч. 1,3 ст. 13, ч.ч. 3,5 ст. 48, ст. 49 Закону України „Про власність"
від 07.02.1991 року № 697 - XII, ст.ст. 4,8,11,15,88,ч.3 ст. 208, ст.ст. 209, 212, 215, 218, 223 ЦПК України суд,

ВИРІ ШИВ :

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на побудоване домобудівництво АДРЕСА_1, яке
складається з: 1 поверх:
передня, площею 12,2 кв.м., житлової кімнати, площею 14,3 кв.м., кухні, площею
12,9 кв.м., санвузла, площею 5,3 кв.м.,
житлової кімнати, площею 18,3 кв.м,. житлової кімнати, площею 17,6 кв.м., 2-й
поверх: з передня, площею 7,7 кв.м., санвузла, площею 4,9 кв., кухні, площею
10,1 кв.м., житлової кімнати, площею 17,6 кв., житлової кімнати, площею
6,2 кв.м., житлової кімнати, площею 13,8 кв.м, житлової кімнати, площею 9,4
кв., загальної площею 238,8 кв.м., житловою площею 97,2 кв.м., підвалу №
І,ІІ,ІІІ.

Рішення є підставою для реєстрації житлового будинку АДРЕСА_1 у КП
«ОМБТІ та РОН» за ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.