Справа № 2- 737
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 червня 2007 року                                  Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого судді - Кайро І.А.

при секретарі - Іванової С.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Кореїзської
селищної ради, ОСОБА_2, 3-я особа товариство з обмеженою відповідальністю
«Земельний кадастр» про визнання недійсними та скасуванні рішень селищної ради,
про надання у власність земельної ділянки, визнання   недійсним державного акту на земельну
ділянку, та зобов'язання розглянути заяву про надання земельної ділянки

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка
уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги, просить суд визнати
недійсним та скасувати рішення селищної ради, надати у власність земельну
ділянку, визнати недійсним державного акту на земельну ділянку та зобов'язати
Кореїзську селищну раду розглянути заяву про надання земельної ділянки.  Позивні вимоги мотивовані тим, що вона 09
липня 2004 року та відповідач ОСОБА_2. 04 жовтня 2004 року звернулися до
Кореїзської селищної ради з заявами про надання їм у власність спірної
земельної ділянки. Проте заява ОСОБА_2. була розглянути у грудні 2004 року а її
лише у лютому 2005 року. Крім того, відповідними рішеннями ради ОСОБА_2. був
наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього узгодження місця розташування
земельної ділянки, після чого вони були затверджені, та йому був даний дозвіл
на складання проекту відводу спірної земельної ділянки, після чого було
передано спірну земельну ділянку у власність та на підставі зазначеного рішення
був виданий державний акт на спірну земельну ділянку.   Разом з тим
рішенням Кореїзської селищної ради їй також був даний дозвіл на зібрання
матеріалів попереднього узгодження спірної земельної ділянки, що вона та почала
робити. Оскільки у процесі зібрання матеріалів було виявлено, що при відводі
земельної ділянки ОСОБА_2. не можливо буде здійснити під'їзд до витребуваної
нею земельної ділянки,  вона звернулася
до Кореїзської селищної ради з заявою про виділення земельної ділянки для
будівництва транспортної дороги загального користування, проте до теперішнього
часу рішення по її заяві прийнято не було.
У зв'язку з тим, що вона вважає зазначені дії відповідачів
протиправними, та такими що порушують її права вона та звернулася до суду з
даною позовною заявою.

Прокурор
у судовому засіданні позов підтримав, просив суд позов задовольнити, оскільки
він заснований на законі та порушує права позивачки на спірну земельну ділянку.

Відповідач
ОСОБА_2. у судовому засіданні позов не визнав, при цьому він пояснив, що він
правомірно звертався до Кореїзської селищної ради з відповідними заява, які
були належним чином розглянуті та винесені правомірні рішення, на підставі яких
йому була передана у власність спірна земельна ділянка та виданий державний акт
на неї.

Представник
Кореїзської селищної ради первісний позов визнав частково, при цьому він
пояснив, що рішення про дозвіл на збір матеріалів попереднього узгодження місця
розташування земельної ділянки не відповідає чинному законодавству України та є
неправомірними. Він також пояснив, що був порушений термін черговості при
розгляді заяв сторін, проте він також пояснив, що надання земельної ділянки не
можливе без під'їзних шляхів.

Представник
ТОВ «Земельний Кадастр» у судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд
суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних
підставах.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності
на землю гарантується. Це право реалізується громадянами, юридичними особами і
державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю
гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельна ділянка)
здійснюється відповідно до закону (п.2).

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни
України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безкоштовної
передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних
ділянок, раніше наданих їм в користування і іншим підставам.

Відповідно до ст. 158 ЗК України у випадку не згоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органів
виконавчої власті по питанням  земельних
ресурсів спір вирішується судом.

У відповідності до ст. 12 ЗК України  до повноважень селищних рад у земельних
відносинах на території селищ відноситься передача земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян і юридичних осіб відповідно до земельного
кодексу.

Відповідно до вимог до ст. 118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель
державної власності, подають заяву до районної, Київської чи Севастопольської
міської державної адміністрації, а із земель комунальної власності - до
відповідної сільської, селищної, міської ради. У заяві зазначаються бажані
розміри земельної ділянки та мета її використання.

Згідно ч.2, ст.118 ЗК України, рішення органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують
розмір земельної ділянки.

При цьому судом встановлено, що позивачка 09 липня 2004
року, звернулася до Кореїзської селищної ради з заявою про надання їй у
власність земельної ділянки площею 0,05 га за адресою м. АДРЕСА_1, літ. «У» для
обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.13).

Рішенням Кореїзської селищної ради від 24 лютого 2005
року позивачці дозволений збір матеріалів
попереднього узгодження місця розташування земельної ділянки (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_2. 04 жовтня 2004 року також звернувся до Кореїзської селищної ради з заявою про надання йому у
власність земельної ділянки, яка була розглянута 29 грудня 2004 року та йому
також був даний дозвіл на збір матеріалів попереднього узгодження місця
розташування земельної ділянки.

При цьому суд приходить до висновку, що зазначені рішення про надання
дозволу на збір матеріалів попереднього узгодження місця розташування земельної
ділянки повинні бути визнані недійсними та скасовані, оскільки прийняття
рішення про надання зазначеної згоди не передбачено чинним законодавством
України.

Крім того, 17 травня 2005 року позивачка звернулася до Кореїзської селищної
ради з заявою про виділення земельної ділянки для будівництва транспортної
дороги загального користування, проте судом було встановлено, що до
теперішнього часу її заява у відповідності до чинного земельного законодавства
не розглядалася на відповідній сесії селищної ради.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Кореїзська селищна
рада своєю бездіяльністю в частині не розглядання у передбачений чинним
законодавством строк заяв позивачки щодо надання їй земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та господарських споруд
та для будівництва транспортної дороги, порушила ч. 2 ст.118 ЗК України,
та охоронювані законом права та інтереси позивачки, у зв'язку з чим позов у
цієї частині повинен бути задоволений а відповідача повинно бути зобов'язано
розглянути на найближчій сесії заяви позивачки про передачу їй зазначених
земельних ділянок, та прийняти рішення про надання згоди або відмову у наданні
згоди на складання проекту відводу зазначених земельних ділянок.

При цьому суд не бере до уваги пояснення представника позивачки, стосовно
того, що рішеннями Кореїзської селищної ради яки були прийняті відносно заяв
ОСОБА_2. та державним актом на право власності на земельну ділянку останнього
були порушені права позивачки на спірну земельну ділянку, оскільки судом було
достовірно встановлено, що витребувана позивачкою земельна ділянка, та земельна
ділянка що буда передана у власність ОСОБА_2. це різні земельні ділянки, вони є
лише суміжними, та прийняття відповідних рішень та надання державного акту
ОСОБА_2. на земельну ділянку не порушує права позивачки на витребувану нею
земельну ділянку, та прийняти у відповідності до діючого законодавства.

Фактично позивачка намагається за рахунок наданої ОСОБА_2. земельної
ділянки, облаштувати дорогу для  проїзду
на земельну ділянку, яку вона лише намагається отримати у власність.  При цьому будь яких вимог до інших осіб, у
тому числі і до ОСОБА_3. земельна ділянка яка розташована поруч вона не
пред'являє.

Цей факт також знайшов своє підтвердження у копії плану земельних ділянок
розташованих за адресою м. Ялта, смт. АДРЕСА_1, яка була надана суду
представником позивачки. У зв'язку з наведеним суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні зазначеної частини позовних вимог, оскільки вони не
ґрунтуються на законі та не знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.

Також не підлягає задоволенню вимога позивачки, стосовно надання їй у
власність земельної ділянки, оскільки вирішення цього питання не є компетенцією
суду, а вирішується у передбаченому чинним законодавством України порядку  відповідною
сільською, селищною, міською радою.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково то у відповідності до ст. 88
ЦПК України з Кореїзської селищної ради на користь позивачки, підлягають
стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На
підставі викладеного й керуючись ст. 14 Конституції України,  ст. 10,60,212-215 ЦПК України, ст. 12, 116, 118, ЗК України

В И Р І Ш І В

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати
недійсними та скасувати рішення  36-й
сесії 4-го скликання Кореїзської селищної ради № 1731 від 24 лютого 2005 року у
частині дозволу ОСОБА_1збору матеріалів попереднього узгодження місця розташування
земельної ділянки площею 0,03 га для будівництва та обслуговування  індивідуального житлового будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, літер «У».

Визнати
недійсними та скасувати рішення  34-й
сесії 4-го скликання Кореїзської селищної ради № 1828 від 29 грудня 2005 року у
частині дозволу ОСОБА_2 збору матеріалів попереднього узгодження місця
розташування земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та
обслуговування  індивідуального житлового
будинку, розташованого за адресою смт. Кореїз,
у районі МЦР «Ратник».

Визнати протиправною бездіяльність Кореїзської селищної ради щодо не розгляду  заяви ОСОБА_1про надання земельної
ділянки, та  зобов'язати Кореїзську
селищну раду на найближчій сесії розглянути заяву ОСОБА_1від 9 липня 2004 року
про надання у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, літер «У».

Визнати
протиправною бездіяльність Кореїзської селищної ради щодо не розгляду
заяви ОСОБА_1про надання земельної ділянки, та  зобов'язати Кореїзську селищну раду на
найближчій сесії розглянути заяву ОСОБА_1від 17 травня 2005 року про надання
земельної ділянки для будівництва транспортної дороги.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1про надання у власність земельної
ділянки, визнання  недійсним державного
акту на земельну ділянку, про визнання недійсними та скасування рішень
Кореїзської селищної ради № 166 від 21 вересня 2006 року, № 330 від 16 березня
2007 року - відмовити.

Стягнути з Кореїзської селищної ради на користь ОСОБА_1судові витрати у
сумі 79 ( сімдесят дев'ять) гривен.

На рішення  суду   може
бути  подана  апеляційна
скарга  в Апеляційний  суд АРК
через Ялтинський міський  суд  в порядку
та строки  передбачені  ст. ст. 294, 296  Цивільного процесуального  кодексу
України

Суддя: