Справа № 2-2331 /2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2007
року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області в
складі:       головуючого - судді - Зємцова В.В.

при секретарі                                                  - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

У червні 2006
року до суду звернувся ОСОБА_1
з позовом до

ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року. У шлюбі
мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейно-шлюбні відносини між ними були по тій причині, що вони мали різні
погляди на життя, різні характери. В сім"ї виникали сварки, що привело до
втрати почуттів любові та поваги один до одного. Проживають разом, але
спільного господарства не ведуть. Просив шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що
наполягає на розірванні шлюбу, оскільки разом однією сім'єю з відповідачем не
проживають. За клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення
у 6 місяців, який зі слів позивача нічого не дав. Наполягав на розірванні
шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 після сплину строку на примирення на розірвання шлюбу
погодилася.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи,

встановив наступне.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 16
вересня 1995 p., який є для обох -першим. Від
даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по тій причині, що мали різні
погляди на життя, різні характери. В сім"ї виникали сварки та
непорозуміння, що привело до втрати почуттів любові та поваги один до одного.
Проживають сторони разом, але спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ч. 2 ст.112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і
збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1 та неповнолітніх
дітей сторін по справі -
сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

2

Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на
позивача ОСОБА_1
у вигляді необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за одержання
свідоцтва про розірвання шлюбу, відповідача ОСОБА_2 у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись ст.
ст. 104, 105, 110, 112
Сімейного Кодексу України, ст.
ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_3) 16 вересня 1995р. у
Палаці шлюбів м. Кременчука, а/з за №
1207 - розірвати.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь
держави мито у розмірі 17
грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Звільнити від
сплати мита на користь держави відповідача ОСОБА_2

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський
районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.