Справа №2-490/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

м.Ковель                                                                                             28 березня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Луньової
Т.М. при секретарі - Абрамчук
І.Ю. з участю позивача -
ОСОБА_1. відповідача -
ОСОБА_3.

третіх осіб без самостійних вимог
на стороні відповідача- Кушніра С.М.,
ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без
самостійних вимог на стороні відповідача відділу Державної виконавчої служби
Ковельського міського управління юстиції м. Ковель, ОСОБА_4 про визнання права
власності на автомобіль і звільнення автомобіля з-під арешту, -

встановив:

Позивачі
звернулись до суду з позовом, у якому прохають суд визнати за ними право
власності на автомобіль марки «Фольксваген-Гольф»,
1985 року випуску, сірого кольору, двигун 1576
В, кузов НОМЕР_1, тип
ТЗ-легковий хетчбек, НОМЕР_2,
який зареєстрований і перебуває на обліку в Ковельському МРЕВ УДАЇ з 5 листопада 2002 року, а також
звільнити зазначений автомобіль з-під арешту.

Позовні вимоги
обґрунтовуються слідуючими обставинами. 07
травня 2004 року
позивачами у справі за спільні кошти було придбано у відповідача ОСОБА_3
автомобіль марки «Фольксваген-Гольф»,
1985 року випуску. Договір дарування сторони оформили шляхом укладення і
нотаріального посвідчення 07.05.2004
року довіреності на ім*я позивачів у справі з правом керувати, поставити на
облік, зняти з обліку та продати на території України або за її межами спірний
автомобіль, а також вчиняти інші дії, щодо належного відповідачу транспортного
засобу. Дана довіреність видавалась терміном на три роки з правом
передоручення, тощо і дійсна по сьоме травня 2007 року.

В лютому 2007 року позивачам
стало відомо, що постановою державного виконавця відділу ДВС в м. Ковель і
Ковельському районі було накладено арешт на майно відповідача у справі, в тому
числі і на спірний автомобіль, внаслідок чого позивачі позбавлені права
користуватись і розпоряджатись належним їм транспортним засобом.

Оскільки
позивачами в повному обсязі сплачено вартість автомобіля, узгоджену із
власником спірного транспортного засобу ,
з моменту оформлення довіреності позивачі постійно вносили відповідні
платежі за технічний огляд автомобіля, а крім того позивачеві на підставі
зазначеної вище довіреності був виданий реєстраційний талон, у якому позивач
зазначений, як власник спірного автомобіля, позивачі вважають себе власниками
спірного автомобіля і прохають суд постановити рішення яким звільнити
автомобіль з-під арешту, відновивши таким чином їх права, як власників
автомобіля.

В судовому засіданні
позивач та представник позивачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає
його задовільнити. Прохає суд постановити рішення, яким визнати за ним та
позивачкою ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Фольксваген-Гольф», 1985 року
випуску, сірого кольору, двигун 1576
В, кузов НОМЕР_1, тип
ТЗ-легковий хетчбек, НОМЕР_2,
який зареєстрований і перебуває на обліку в Ковельському МРЕВ УДАЇ з 5 листопада 2002 року, а також
звільнити зазначений автомобіль з-під арешту.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав і не
заперечує проти його задоволення. Ствердив обставини, якими позивачі
обґрунтовують позовні вимоги, зокрема, ствердив той факт, що в травні 2004 року продав
спірного автомобіля позивачам у справі за 12000
грн. З метою економії коштів договір купівлі-продажу був оформлений у виді
генеральної довіреності, яка була посвідчена 07 травня 2004
року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу
ОСОБА_5. На час посвідчення довіреності жодних обмежень на розпорядження
спірним автомобілем не було. В червні 2004
року відповідач вчинив ДТП,
внасідок якої загинув чоловік третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5.
Виконавче провадження відкривалось за наслідками розгляду кримінальної справи
про обвинувачення відповідача і арешт на спірний автомобіль був накладений
оскільки він залишався формальним власником
автомобіля. Оскільки між позивачами та ним фактично було укладено
договір купівлі-продажу спірного автомобіля, позивачі у справі сплатили йому
вартість автомобіля, вносили відповідні податки і збори, пов*язані з володінням
автомобіля, не заперечує проти задоволення позову.

Представник
третьої особи - відділу
ДВС у м. Ковелі та Ковельському районі Кушнір С.М. в судовому засіданні 22
березня 2007 року
пояснив, що ВДВС не буде заперечувати проти звільнення автомобіля з під арешту,
якщо позивачів буде визнано власниками спірного автомобіля.

Третя особа без
самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 позову не визнала і заперечує
проти його задоволення. Заперечуючи проти
позову зазначила ту обставину, що з 2005 року і до теперешнього часу відповідачем ОСОБА_3 майже не відшкодовувались збитки,
заподіяні їй ДТП. Разом з тим,
відповідач має постійне місце роботи, нелегальні заробітки, які скриває від
працівників ДВС, а тому, враховуючи зазначені обставини прохає у позові
відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі суд
приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

З матеріалів
справи, а саме копії свідоцтва про реєстрацію спірного автомобіля (НОМЕР_3 та повідомлення
Ковельського МРЕВ від 08.02.2006
року вбачається, що власником автомобіля марки «Фольксваген-Гольф», 1985 року
випуску, сірого кольору, двигун 1576
В, кузов НОМЕР_1, тип
ТЗ-легковий хетчбек, НОМЕР_2
є відповідач у справі.

Копією
довіреності від 07 травня 2004 року,
посвідченої приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу, доводиться
факт, що позивачам у справі згідно доручення надавались права, які фактично має
власник транспортного засобу, в тому числі підписувати договори
цивільно-правового характеру, щодо розпорядження та керування автомобілем.

Відповідно до
вимог ст. 655 ЦК
України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні, а покупець
приймає або зобов*язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову
суму. Відповідно до ст. 658
ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших
випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Копією розписки,
що мається в матеріалах цивільної справи, а також показаннями свідка ОСОБА_6,
даних нею в судовому засіданні 22
березня 2007 року і
свідка ОСОБА_7, даних ним в судовому засіданні доводиться той факт, що позивачі
у справі 07.05.2004 року
сплатили відповідачеві у справі 12000
грн. - обумовлену
сторонами вартість спірного автомобіля.

Копією
реєстраційного талону на спірний автомобіль, марки «Фольксваген-Гольф», 1985 року
випуску, сірого кольору, двигун 1576
В, кузовНОМЕР_1, тип
ТЗ-легковий хетчбек, НОМЕР_2
виданого на ім*я позивача у справі, особовою карточкою водія та висновком про перевірку правомірності керування
особистим автомобем доводиться той факт, що позивач у справі прийняв автомобіль
у власність.

Копією постанови
про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2006 року, а також
поясненнями представника відділу ДВС у м. Ковель і Ковельському районі
доводиться той факт, що підставою для накладення арешту на спірний автомобіль
являється постанова державного виконавця про накладення арешту на майно
віповідача ОСОБА_2., винесена при проведенні виконавчих дій за виконавчим
листом, виданим на підставі вироку суду.

Вироком
Квельського міськрайонного суду від 23.12.2005
року та матеріалами кримінальної справи № 1-299 доводиться той факт, що ДТП, по наслідках якої у відповідача у справі виникли боргові
зобов*язання, трапилась після укладеного сторонами договору купівлі-продажу
спірного автомобіля.

Таким чином, в
судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які свідчать про те, що між
позивачами у справі та відповідачем ОСОБА_3 07.05.2004 року фактично був укладений договір купівлі продажу, за
яким позивачі у справі стали- власниками автомобіля марки «Фольксваген-Гольф», 1985 року
випуску, сірого кольору, двигун 1576
В, кузовНОМЕР_1, тип
ТЗ-легковий хетчбек, НОМЕР_2.

Згідно ст.391,392 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред*явити позов
про визнання його права власності, якщо право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на
майно і про звільенння майна з-під арешту.

Враховуючи
наведене позов підлягає задоволенню.

Судові витрати,
за клопотанням позивача, слід залишити за сторонами.

На підставі ст. 15,30,60, 62, 85, 212, 213, 215,
173,174 ЦПК України, ст. 391,392,
655,658 ЦК України, ст. ст.59 Закону України «Про виконавче
провадження», суд -

Вирішив:

Позов задовільнити повністю

Визнати за
позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Фольксваген-Гольф», 1985 року
випуску, сірого кольору, двигун 1576
В, кузов НОМЕР_1, тип
ТЗ-легковий хетчбек, НОМЕР_2,
який зареєстрований і перебуває на обліку в Ковельському МРЕВ УДАІ з 5 листопада 2002 року, а також
звільнити зазначений автомобіль з-під арешту, накладеного постановою державного
виконавця відділу ДВС у м.Ковель і Ковельському районі 30.01.2006 року.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинськоі області через Ковельський
міськрайсуд в наступному порядку:

-заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення;

- апеляційна
скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає
законої сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про. апеляційне оскарження не було
подано.