Справа
№ 22ц-239/07                                                                Головуючий у 1-й інстанції Черніков В.І.
Категорія 15                                                                                Доповідач апеляційного суду Славгородська Н.П.
РІШЕННЯ

Іменем
України

13 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі: головуючого -
Славгородської Н.П., суддів: Базовкіної Т.М.,
Мурлигіної О.Я., при секретарі Бобуйок І.Ф., за участю:

позивачки ОСОБА_1., її представника
ОСОБА_4.,
-    представників відповідача ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною
скаргою сільськогосподарського
фермерського господарства "ОСОБА_2." (далі - СФГ

"ОСОБА_2.") на
рішення    Новобузького    районного суду Миколаївської області
від 11 грудня 2006 року

за   позовом

ОСОБА_1до СФГ
"ОСОБА_2."

про розірвання
договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по

орендній платі,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006 р. ОСОБА_1. звернулася до суду з
позовом до СФГ "ОСОБА_2." про стягнення заборгованості по орендній платі і
розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ними 24 липня 1999 p., посилаючись на
те, що відповідач систематично порушує обов'язки по договору, за період з 1999 р. по

2005 р.
заборгованість по орендній платі складає 2712
грн., по відробітковій платі

600 грн., а отримувана продукція була неякісною.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської
області від 11 грудня

2006  р.
розірвано договір оренди і стягнено з СФГ "ОСОБА_2." на користь

позивачки 1261 грн. 30 коп. збитків, в
задоволенні позовних вимог про стягнення

збитків за 1999-2002 роки відмовлено.

В апеляційній
скарзі голова СФГ "ОСОБА_2." просить скасувати рішення суду і закрити провадження у справі, посилаючись
на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права і
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймають участь в справі,
дослідивши матеріали справи і перевіривши зазначені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що за договором оренди земельної ділянки, укладеним між сторонами 24 липня 1999 р. строком на 10 років,
відповідач зобов'язаний сплачувати позивачці орендну плату щорічно у
натуральній формі, а саме видати 1000
кг ячменя, 500 кг
пшениці, 300 кг
кукурудзи, 300 кг
соняшника, одну стожару соломи,
а також надати послуги по оранці присадибної ділянки.

Встановивши, що
відповідач не в повному обсязі розрахувався з позивачкою по   орендній
платі,   суд  дійшов
правильного   висновку   про
наявність   у   нього

невиконаних зобов'язань по договору
оренди та обов'язок їх виконати в межах строку позовної давності, тобто за 2003-2005 роки, у
грошовому виразі на підставі ч. З ст. 612
ЦК України.

Разом з цим, визначаючи
розмір заборгованості по орендній платі, суд помилково вважав, що з орендної
плати позивачки не підлягає утриманню відповідачем прибутковий податок,
оскільки це не передбачено умовами договору оренди.

У відповідності
до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі - Закон)
отримуваний позивачкою дохід від надання в оренду земельної ділянки
сільськогосподарського призначення підлягає оподаткуванню. Згідно підпункту 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, підпункту 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону на
орендаря покладено обов'язок нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок
виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, за рахунок
орендодавця використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах ст. 7 цього Закону.

Згідно довідки Новохристофорівської сільської ради
Новобузького району від

2   жовтня 2006 р. за № 198/2-15 відповідач
сплачував прибутковий податок з

земельних паїв в
2003-2005 роках
(а.с.59).

Розмір
прибуткового податку, який підлягав утриманню з орендної плати позивачки, складав: у 2003 р. - 200 кг ячменя (1000x20%), 60 кг кукурудзи (300x20%) і 60 кг соняшника (300x20%), у 2004-2005 роках - 130 кг ячменя (1000x13%), 65 кг пшениці (500x13%), 39 кг кукурудзи (300x13%)) і 39 кг соняшника (300x13%)).

Відповідно до
цього за відрахуванням прибуткового податку позивачка не отримала по орендній
платі за вказані роки 22
кг кукурудзи і 2 кг
соняшника, що в грошовому виразі складає 11
грн. 20 коп. (22x0,40785+2x1,115).

Суд обґрунтовано
включив в заборгованість по орендній платі не виданих позивачці у 2003 р. 500 кг пшениці,
вартістю 284 грн. 90 коп., а також
вартість 2 т соломи
та послуг по оранці присадибної ділянки, які не були надані відповідачем у 2003-2004 роках, що
складає 428 грн.

Таким чином,
загальна сума заборгованості по орендній платі буде складати 724 грн. 10 коп. (11,20+284+428).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що невидача в 2003 р. зерна пшениці обумовлена вимерзанням врожаю, що передбачено
умовами договору оренди, колегія суддів не приймає до уваги. В акті, на який
посилається відповідач, зазначена рекомендація пересіяти землю іншими зерновими
(а.с.57). Відповідач не виконав цю рекомендацію, а розпорядився на свій розсуд
і залишив землю під паром (а.с.58).
Крім того, відповідач не надав доказів відсутності можливості розрахуватися

з позивачкою іншою
продукцією.

Не є
обгрунтованими доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивачка не надала доказів, що зверталася до
нього про необхідність завозу соломи і понесла витрати по її придбанню,
а оранка городу є послугами, а не зобов'язанням орендаря. Згідно договору
оренди земельної ділянки відповідач зобов'язаний надавати позивачці такі
послуги.

Враховуючи викладене, рішення суду в частині позовних вимог про стягнення орендної
плати у відповідності до п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підлягає зміні.

Встановивши, що з часу укладання договору оренди відповідач систематично не
виконував в повному обсязі та належним чином умови договору стосовно сплати
орендодавцю орендної плати, що відповідно до статей 24, 32 Закону України
„Про оренду землі" є підставою для розірвання договору, суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги про розірвання цього договору.

Доводи
апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду відносно
наявності підстав для розірвання договору оренди. Як вбачається з матеріалів
справи, кукурудза видавалась в початках,
тоді як в наданій відповідачем суду апеляційної інстанції довідки зазначена
ціна зерна кукурудзи. Неналежна якість

виданої кукурудзи та пшениці
підтверджується картками аналізу зерна від 4 травня 2005
р. і 1 квітня 2005 р. (а.с.30).
Відповідач же не надав доказів на підтвердження якісності цього зерна.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення в цій
частині не має.

Згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати на
оплату судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової
справи у сумі 81 грн.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу сільськогосподарського фермерського господарства "ОСОБА_2." задовольнити
частково.

Рішення
Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2006 р. в частині позовних
вимог про стягнення заборгованості по орендній платі змінити.

Стягнути з
сільськогосподарського фермерського господарства "ОСОБА_2." на
користь ОСОБА_1724 грн. 10 коп.
заборгованості по орендній платі і 81
грн. судових витрат.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців з
дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України.