У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на частину
будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

28 квітня 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про
визнання права власності на частину будинку, посилаючись на те, що вони з
відповідачкою з липня 1996 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, а з
лютого 2001 року по серпень 2004 року - в зареєстрованому шлюбі. В період
спільного проживання вони перепланували та перебудували жилий будинок АДРЕСА_1,
який належав відповідачці, внаслідок чого будинок істотно збільшився у своїй
вартості. За таких обставин позивач просив визнати за ним право власності на 1/3
частину будинку.

Рішенням Ірпінського районного суду від 24 жовтня 2006 року позов
задоволено частково. Стягнуто з відповідачки на користь позивача компенсацію за
покращення житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 16872,50 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 грудня  2005 року зазначене рішення скасовано, а
справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції та прийняти його відмову від апеляційної скарги, залишивши в силі
рішення суду першої інстанції, посилаючись на її необґрунтованість та порушення
судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з переданням
справи на новий розгляд, апеляційний суд послався на вирішення судом першої
інстанції питання стягнення грошової компенсації за покращення жилого будинку
без належного  визначення вартості
вказаного покращення, оскільки висновок судово-будівельної експертизи від 18
серпня 2006 року одержаний судом без додержання вимог закону про порядок
здійснення судово-експертної діяльності так як особа, яка провела експертизу - ОСОБА_3., не має свідоцтва про
присвоєння їй кваліфікації судового експерта, а тому такий висновок не є
засобом доказування у цивільній справі згідно зі ст. 57 ЦПК України.

Однак, підстави, за якими апеляційний суд направив справу
на новий розгляд до суду першої інстанції, суперечать нормам процесуального
права.

Так, відповідно до ст. 311 ЦПК України 2004 р. в
редакції, що була чинною на час розгляду справи судом апеляційної інстанції,
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:
справу розглянуто неповноважним суддею або складом суду; рішення ухвалено чи
підписано не тим суддею, який розглядав справу; справу розглянуто за
відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не
повідомлених про час і місце судового засідання; суд вирішив питання про права
та обов'язки осіб, які не брали участь у справі; суд розглянув не всі вимоги і
цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Згідно зі ст. 303 ч.2 ЦПК України апеляційний суд може
встановлювати нові факти, досліджувати докази, які судом першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними причинами.

На порушення ст.ст. 307, 311 ЦПК України апеляційний суд
ухилився від виконання процесуальних обов'язків, які покладені на нього при
перегляді судових рішень та в постановленому ним судовому рішенні не зазначив
жодної з підстав для скасування рішення суду з
направленням справи на новий розгляд, перелік яких визначений у ст. 311 ЦПК
України.

Таким чином, судом допущено порушення норм процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК
України є підставою для скасування ухвали апеляційного суду з передачею справи
на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336 ч.2 п.2, 342 п.2, 344 ч.1 п.6 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 грудня 2006 року скасувати і передати
справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін