У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 жовтня 2007 року                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого        Гнатенка
А.В.,

суддів:                 Григор'євої
Л.І.,           Косенка В.Й.,

Гуменюка
В.І.,             Данчука В.Г., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства (далі - ПП) «Баядера» про визнання неправомірним відсторонення від
роботи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду м. Києва
від                14 липня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням власника - ПП
«Баядера» - від           8 червня 2006
року її було відсторонено від виконання обов'язків директора ТОВ «Щедрий хутір»
на час проведення перевірки діяльності підприємства.

Посилаючись на те, що вказане рішення
прийнято з порушенням норми ст. 46 КЗпП України, просила визнати рішення
власника недійсним та зобов'язати його допустити її до виконання посадових
обов'язків.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 14 липня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
недійсним п. 4 рішення ПП «Баядера» від 8 червня 2006 року щодо відсторонення
її від роботи на посаді директора ТОВ «Щедрий хутір».

Апеляційним судом м. Києва від 15 січня
2007 року рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення про
відмову        ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, а рішення апеляційного суду - залишенню без змін із таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що позивачка
працювала на посаді директора ТОВ «Щедрий хутір» з 13 лютого 2002 року.

Рішенням власника ТОВ «Щедрий хутір» -
ПП «Баядера» - в особі керуючого директора Бондарьової Н.В. від 8 червня 2006
року (з доповненнями до нього від 8 червня 2006 року) ОСОБА_1 на час перевірки
діяльності товариства строком на один місяць відсторонено (відкликано) від
виконання обов'язків (а.с. 37, 38).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із дотримання власником вимог закону - пп. 8.15, 8.17
статуту ТОВ «Щедрий хутір», ст. 59 Закону України «Про господарські товариства»
та ч. 3 ст. 99       ЦК України, які
передбачають право органу управління господарського товариства у будь-який
момент усунути членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків, якщо в
установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу
від виконання своїх обов'язків.

Зазначений висновок суду узгоджується з
матеріалами справи та вимогами закону. Стаття 3 КЗпП України передбачає
особливості праці для окремих працівників та регулювання їх відповідними
статутами.

Відповідно до ст. 46 КЗпП України
власник вправі відсторонити працівника від роботи у перелічених у цій нормі
випадках та в інших випадках, передбачених законом. Такою нормою є,
зокрема, ч. 3 ст. 99         ЦК України.

Визнаючи за вищим органом управління
товариства повноваження приймати рішення з усіх питань діяльності товариства
(ст. ст. 97, 98                  ЦК України,
ст. ст. 41, 59, 62 Закону України «Про господарські товариства»,         з якими узгоджуються пп. 8.15, 8.17,
8.18 статуту ТОВ «Щедрий хутір»), закон відніс до повноважень цього органу
вирішення на його розсуд і питання про усунення у будь-який час членів
виконавчого органу від виконання своїх обов'язків.

За таких обставин рішення власника про
відсторонення позивачки від обов'язків директора товариства прийнято з
додержанням вимог ст. 46 КЗпП України та ч. 3 ст. 99 ЦК України. Передбачених
законом підстав для скасування ухваленого апеляційним судом рішення не
вбачається.

Доводи касаційної скарги висновків суду
не спростовують.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко

В.Г. Данчук