Справа № 2-388
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі судді Прищепа О. І.,
при секретарі Шараповій Т. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом приватного підприємства
«Алан-плюс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь
приватного підприємства «Алан-плюс»  1463
гривени, крім того - судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51 гривна
та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30
гривень, а усього 1544 гривен.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідача працювала в приватному
підприємстві «Алан-плюс» та взяла з каси підприємства гроші на свої особисті
потреби.  Гроші не повернула.

05 червня 2006 року між приватним
підприємством «Алан-плюс» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір позики
грошових коштів, по якому відповідачка отримані від позивача 1463 гривни
зобов'язалась повернути до 05 серпня 2006 року, про що ОСОБА_1 дала розписку.

Проте відповідачка прийняті на себе зобов'язання по поверненню суми боргу
не виконує.

Відповідачка
у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що грошей у борг не
отримувала, розписку підписала вимушено під психологічним натиском.

Заслухав
сторони, свідків, вивчивши
матеріали  справи,  оцінивши
подані  докази, суд вважає,
що  позов
підлягає  задоволенню по наступних
підставах.

Судом установлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти, а позичальник  зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

З матеріалів справи встановлено, що 05 червня 2006 року між
позивачом приватним підприємством «Алан-плюс» та відповідачкою ОСОБА_1 був
укладений договір позики, за умов якого відповідачка прийняла на себе
зобов'язання повернути  позивачу суму
позики в строк до 05 серпня 2006 року.

Указаний договір позики був
оформлений у вигляді розписки, що відповідає вимогам ст.1047 ЦК України.

Вказані обставини підтверджуються оригіналом розписки, залученої
до матеріалів справи.

Відповідно до постанови органа дізнання від 13 червня 2006 року по
результатах перевірки заяви ОСОБА_1 про застосування відносно неї директором
приватного підприємства «Алан-плюс» Камарзаєвою А. О. погроз з метою отримання
підпису ОСОБА_1  на розписці про
отримання грошей, проведеною перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1  без будь-яких погроз  та натиску з боку дирекції підприємства  у присутності свідків підтвердила, що дійсно
взяла з каси підприємства гроші для своїх потреб та підписала договір позики,
складений у зв'язку з цим.

Органом дізнання 13 червня 2006 року в порушенні  кримінальної справи за зазначеними ОСОБА_1 у
заяві фактами було відмовлено.
Постанова  органа дізнання від 13
червня 2006 року ніким оскаржена не була.

Вказані обставини також не спростовуються поясненнями свідків, які були
допитані у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання їм грошового забов¢язання.

При цьому встановлено, що відповідачка як боржник своїх
зобов'язань  по договору позики до цього
часу не виконує, та  суму позики у
розмірі 1463 гривни не повернула.

Доводи відповідачки про те, що гроші вона не отримувала, а розписку
підписала під психологічним натиском, не знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачка своїх
зобов'язань за договором позики не виконала, у зв'язку із чим з неї на користь
позивачки підлягає стягненню борг за договором позики у сумі 1463 гривни, та
судові витрати по сплаті судового збору
у сумі   51 гривна,  та по сплаті витрат на інформаційне-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, а всього 1544 гривни.

На підставі висловленого, керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215 ЦПК України;
ст.ст. 526, 625, 1046,1047 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства «Алан-плюс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Алан-плюс» (р/р
5224 в КРУ Приватбанк м. Сімферополь, ОКПО 23684648, МФО 384436) борг
за договором позики в сумі 1463 (одна тисяча чотириста шістдесят три)  гривні та
судові витрати в сумі 81 (вісімдесят одна) гривня, а всього 1544 (одна тисяча
п'ятсот сорок чотири)гривни.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд  в порядку та строки передбачені ст. ст.
294-296 ЦПК України.

Суддя: