Справа № 33ц-83107
Головуючий у 1 інстанції: Нитик Г.І.
Доповідач: Хилевич С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 грудня
2007 року                                                                                                 м. Рівне

Колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Василевича В.С.

Григоренка М.П.

Хилевича С.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства „Сільгосптехніка”,
виконавчого комітету Городенківської міської ради про визнання незаконним
рішення виконавчого комітету міської ради й визнання права на приватизацію
житла за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городенківського районного суду
від 13 квітня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області
від 26 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

8 квітня 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відкритого акціонерного товариства „Сільгосптехніка”, виконавчого комітету
Городенківської міської ради про визнання незаконним рішення виконавчого
комітету міської ради й визнання права на приватизацію житла, обґрунтовуючи
тим, що виконавчим комітетом Городенківської міської ради 30 березня 2004 року
прийнято рішення №106 про оформлення права власності на приміщення гуртожитку в
АДРЕСА_1, за відкритим акціонерним товариством „Сільгосптехніка” (далі - ВАТ
„Сільгосптехніка”). Протягом часу з 21 травня 1987 року по 2 квітня 2003 року
він працював у ВАТ „Сільгосптехніка” газоелектрозварювальником. В 1990 році
йому та трьом членам його сім”ї надано в користування в гуртожитку дві кімнати,
а через кілька років - іще одну кімнату загальною площею 52, 5 м. кв.. Договір
найму житла не укладався, оскільки будинок обліковувався на підприємстві як
гуртожиток, також не видавався ордер на вселення.

Згідно із ч. 9 ст. 8 Закону України „про приватизацію державного житлового
фонду” в разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації підприємства,
установи, організації, в повному господарському віданні яких перебував
державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) передається в комунальну
власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному
господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ,
організацій. Відповідно до Переліку право- встановлювальних документів (додаток
1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 року) такими зокрема є
накази органів Фонду державного майна України з додатком - переліком об'єктів
нерухомого майна про передачу у власність цих об'єктів акціонерним товариством
та акт приймання-передавання зазначеного майна, підписаний у встановленому
порядку. Позивач вважає, що у перелік наказу РВ Фонду державного майна України
від 8 серпня 1995 року №778 посадовими особами внесено завідомо неправдиві
відомості про те, що нібито згідно з наказом про створення ВАТ від 8 серпня
1995 року № 778 регіональне відділення Фонду
передало ВАТ „Сільгосптехніка” перелічені в Переліку об'єкти
нерухомості, оскільки в наказі не зазначено такого переліку, а він був
складений через вісім років після видання наказу. Акт приймання-передавання
об'єктів нерухомого майна, в тому числі і гуртожитку, також відсутній.  На його думку, в органу самоврядування не
було жодних підстав для прийняття рішення, що оспорюється. Незаконним рішенням
та наступним продажем ВАТ житлового будинку по АДРЕСА_2, його та членів сім”ї
позбавлено права на приватизацію житлових приміщень.

Рішенням  Городенківського
районного суду  від  13 квітня 2006 року в позові відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2006
року  апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилено, а рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

ОСОБА_1 у поданій касаційній скарзі
просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалу апеляційного
суду, а справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що
попередні судові рішення є незаконними. Ці рішення ухвалено із порушенням норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Покликається на те, що як місцевий суд, так і
апеляційний суд помилково вважали, що спірна будівля ніколи не відносилась до
житлового фонду (державного, відомчого, комунального). Ці висновки суперечать
матеріалам справи та чинному законодавству. Згідно з довідкою міського голови
спірне приміщення не є гуртожитком. Однак апеляційним судом з'ясовано, що в
даному жилому приміщенні протягом тривалого часу проживають 12 сімей, в тому
числі й сім”я позивача.

Між тим, положення про те, що спірний будинок
є житловим, підтверджується багатьма матеріалами справи, при цьому покликається
на аркуші справи.

Розпорядженням Городенківської
райдержадміністрації від 8 вересня 1995 року зобов'язано міськвиконком та
керівника РТП Соломона С. здійснити передачу відомчого житлового фонду -
єдиного спірного будинку на баланс міської ради.

Зазначене розпорядження, так само як і
приватизаційні закони й методика оцінки, не були виконані, а суди не
застосували їх при вирішенні спору.

Колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга  не підлягає до задоволення, виходячи з
такого.

Згідно із ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування  судом першої
та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові
рішення ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального
права, і доводи скарги висновків суду не спростовують. Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись п.п. 5,6
Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про внесення змін до Закону України
„Про судоустрій України” щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ” від 22 лютого 2007 року, ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Рівненської області,

у  х  в
а  л  и
л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
- відхилити.

Рішення
Городенківського районного суду від 13 квітня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26
червня 2006 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С.Василевич

М.П.Григоренко

С.В.Хилевич