Справа
№2-128/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007
року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого:                                     судді
Петрова Р.І.,

при секретарі:                                    Гриценко
Т.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Онуфріївка справу за позовом ОСОБА_1 до
Онуфріївської центральної районної лікарні Кіровоградської області про
зобов'язання роботодавця скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на
виробництві у відповідності до рішення Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 10 квітня 2003 року про встановлення факту
нещасного випадку на виробництві, що стався 19 січня 1992 року, та позовну
заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору -
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у Світловодському районі
Кіровоградської області (далі відділення Фонду) до Онуфріївської центральної
районної лікарні Кіровоградської області про скасування актів про нещасний
випадок на виробництві, що стався з ОСОБА_1. 19 січня 1992 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить
зобов'язати Онуфріївську центральну районну лікарню Кіровоградської області
скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві у відповідності
до рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 квітня
2003 року про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, що стався 19
січня 1992 року. Позов мотивує тим, що 19 січня 1992 року, працюючи головним лікарем
Онуфріївської центральної районної лікарні Кіровоградської області, отримав при
виконанні трудових обов'язків травму лівої ноги, внаслідок чого втратив
працездатність. Рішенням Онуфріївського районного суду від 10 квітня 2003 року
встановлено факт нещасного випадку на виробництві, що мав місце 19 січня 1992
року. За висновком Кіровоградського обласного бюро МСЕК від 25 травня 2004 року
йому було встановлено сорок відсотків втрати професійної працездатності та
третю групу інвалідності. Незважаючи на це, Онуфріївська центральна районна
лікарня відмовляється скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на
виробництві, який необхідний йому для одержання страхових виплат відповідно до
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності".

Відділення фонду звернулось до суду з самостійними
вимогами, пред'явивши позов до Онуфріївської центральної районної лікарні
Кіровоградської області, в якому просить скасувати акти про нещасний випадок на
виробництві, що стався з ОСОБА_1. 19 січня 1992 року. Посилається на те, що 25
травня 2004 року на засіданні медико-соціальної експертної комісії № 1 при
Кіровоградській обласній МСЕК було проведено

огляд ОСОБА_1 і встановлено останньому третю групу
інвалідності та сорок відсотків втрати професійної працездатності. Відповідно
до ч. 2 ст. 30 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105,
огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок
на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими
формами. На огляд МСЕК потерпілим було подано акти про нещасний випадок за
формою Н-1 (акт від 28 січня 1992 року № 2, акт від 15 травня 2003 року № 1),
якими зафіксовано нещасний випадок від 19 січня 1992 року. На зазначеному
засіданні з наведеними актами про нещасні випадки був ознайомлений і
представник Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань у Кіровоградській області, яким було передано
відповідні акти до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
Світловодському районі Кіровоградської області. Відділення фонду, після
проведення розгляду вказаних актів про нещасні випадки на виробництві, прийшло
до висновку, що акт від 15 травня 2003 року № 1 не відповідає вимогам, чинного
на час його складання, Положення про порядок розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року №
1094. Пунктом 16 Положення передбачено, що роботодавець, одержавши повідомлення
про нещасний випадок, крім випадків із смертельним наслідком та групових,
повідомляє про нещасний випадок відповідний робочий орган виконавчої дирекції
Фонду за формою, що встановлюється цим Фондом; організує його розслідування і
утворює комісію з розслідування. Жодних повідомлень до відділення Фонду не
надходило, розслідування нещасного випадку не проводилось. Невиконання
Онуфріївською центральною районною лікарнею п. 16 Положення призвело до
автоматичного порушення інших норм, що регламентують процедуру розслідування.
Так, ч. З п. 17, п. 19 Положення передбачає, що у разі настання нещасного
випадку з можливою інвалідністю, до складу комісії з розслідування включається
також представник відповідного робочого органу виконавчої дирекції Фонду; а
сама комісія з розслідування зобов'язана протягом трьох діб: обстежити місце
нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до нього та одержати
пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов і безпеки
праці вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини
і причини, що призвели до нещасного випадку; визначити, пов'язаний чи не
пов'язаний цей випадок з виробництвом; визначити осіб, які допустили порушення
нормативно-правових актів про охорону праці, а також розробити заходи щодо
запобігання подібним нещасним випадкам; скласти акт розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 у двох примірниках, а також акт за формою Н-1 або акт за
формою НТ про потерпілого у шести примірниках і передати його на затвердження
роботодавцю. Пунктом 20 Положення передбачено, що затверджені акти протягом
трьох діб надсилаються відповідному робочому органу виконавчої дирекції Фонду
разом з копією акта розслідування нещасного випадку. Жодних актів відповідачем
до відділення не надсилалось. Крім цього, п. 6 Положення передбачено, що акти
по формі Н-1 складаються по формі згідно з додатком 1 Положення, але вказані
акти про нещасний випадок не відповідають встановленим формам, так як були
складені на бланках 1966 року. Отже, третя особа вважає, що відповідачем
повністю порушено передбачену Положенням процедуру проведення розслідування
нещасного випадку, що стався з потерпілим та складання відповідної
документації. Третя особа зазначає, що відповідачем, під час складання акту від
28 січня 1992 року № 2, порушені вимоги Положення про розслідування та облік
нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президіуму ВЦСПС від
17 серпня 1989 року № 8-12. Зокрема, акт взагалі не відповідає формі,
затвердженою Положенням, а саме лицевий бік акту складений на бланку 1979 року;
в порушення п. 2.2. Положення до участі в розслідуванні не були залучені
інженер з

охорони праці установи та представник профспілки; акт
затверджений не керівником установи, а головним інженером, при цьому біля
підпису взагалі не проставлено прізвище особи, що затвердила акт.

У відповідності
до вимог ст.ст. 123-126 ЦПК України, позов відділення Фонду об'єднано з
первісним позовом ОСОБА_1

В судовому
засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав і просив його задовольнити, підтвердивши
обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник
відділення Фонду наполягав на задоволенні власно поданої позовної заяви,
заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1

Представник
відповідача позовну заяву ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні не визнав
та пояснив, що Онуфріївською центральною районною лікарнею вже складались акти
про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, що стався з позивачем 19
січня 1992 року, а тому у лікарні відсутні підстави для дублювання згаданих
актів. Під час розгляду справи по суті, представник відповідача позовні вимоги
ОСОБА_1 та відділення Фонду визнав у повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши інші докази по справі, суд приходить до таких
висновків.

19 січня 1992
року ОСОБА_1, працюючи головним лікарем Онуфріївської центральної районної
лікарні Кіровоградської області, отримав при виконанні трудових обов'язків
травму лівої ноги, внаслідок чого втратив працездатність. За висновком
Кіровоградського обласного бюро МСЕК від 25 травня 2004 року йому було
встановлено сорок відсотків втрати професійної працездатності та третю групу
інвалідності. На огляд МСЕК потерпілим було подано акти про нещасний випадок на
виробництві за формою Н-1 (акт від 28 січня 1992 року № 2, акт від 15 травня
2003 року № 1), якими зафіксовано нещасний випадок від 19 січня 1992 року.

На думку суду,
вказані акти не відповідають за формою та процедурою їх складення вимогам
діючого на той час законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.
2 ст. 30 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року, огляд
потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на
виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими
формами.

Згідно п. 16
Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року № 1094 (далі Положення),
роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, крім випадків із
смертельним наслідком та групових, повідомляє про нещасний випадок відповідний
робочий орган виконавчої дирекції Фонду за формою, що встановлюється цим
Фондом; організує його розслідування і утворює комісію з розслідування. Жодних
повідомлень до відділення Фонду не надходило, розслідування нещасного випадку
не проводилось, що підтверджується листами та поясненнями відповідача.

Частина 3 пункту 17 та пункт 19 Положення передбачає, що
у разі настання нещасного випадку з можливою інвалідністю, до складу комісії з
розслідування включається представник відповідного робочого органу виконавчої
дирекції Фонду, а сама комісія з розслідування зобов'язана протягом трьох діб:
обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до
нього та одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити
відповідність умов і безпеки праці вимогам нормативно-правових актів про
охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку;
визначити, пов'язаний чи не пов'язаний цей випадок з виробництвом; визначити
осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів про охорону праці, а
також розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти акт
розслідування нещасного випадку за формою Н-5 у двох примірниках, а також акт
за

формою Н-1 або акт за формою НТ про потерпілого у шести
примірниках і передати його на затвердження роботодавцю. Вказані вимоги
Положення відповідачем не виконані.

Пунктом 20
Положення передбачено, що затверджені акти протягом трьох діб надсилаються
відповідному робочому органу виконавчої дирекції Фонду разом з копією акта
розслідування нещасного випадку. Жодних актів відповідачем до відділення не
надсилалось.

Крім цього, п. 6
Положення передбачено, що акти по формі Н-1 складаються по формі згідно з
додатком №1 Положення, але акт про нещасний випадок не відповідає встановленим
формам, так як був складений на недіючих бланках.

Під час
складання акту від 28 січня 1992 року № 2, відповідачем порушені вимоги
Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві,
затвердженого постановою Президіуму ВЦСПС від 17 серпня 1989 року № 8-12.
Зокрема, акт взагалі не відповідає формі, затвердженою Положенням, а саме
лицевий бік акту складений на бланку 1979 року; в порушення п. 2.2. Положення
до участі в розслідуванні не були залучені інженер з охорони праці установи та
представник профспілки; акт затверджений не керівником установи, а головним
інженером, при цьому біля підпису взагалі не проставлено прізвище особи, що
затвердила акт. Викладене вбачається з дослідження самого акту.

Отже, суд
вважає, що відповідачем повністю порушено передбачену вищевказаними Положеннями
процедуру проведення розслідування нещасного випадку, що стався з потерпілим
ОСОБА_1., та складання актів від 28 січня 1992 року № 2 та від 15 травня 2003
року № 1.

З огляду на викладене, позов третьої особи підлягає
задоволенню.

Задоволення
даного позову пов'язано з цивільно-правовими вимогами позивача ОСОБА_1

В судовому
засіданні з'ясовано, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської
області від 10 квітня 2003 року, яке набрало законної сили, встановлено факт
нещасного випадку на виробництві, що стався з позивачем ОСОБА_1. 19 січня 1992
року.

Згідно ст. 14
ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, обов'язкове для всіх
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до
ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі,
не доказуються при розгляді інших справ, у якій бере участь та сама особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Виходячи з
цього, можливо зробити лише єдиний висновок, а саме про те, що 19 січня 1992
року ОСОБА_1 отримав виробничу травму, але при цьому необхідно враховувати, що
є інший передбачений законодавством порядок розслідування нещасних випадків на
виробництві, результати якого впливають на страхові виплати, оскільки згідно
ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", якщо комісією з розслідування нещасного
випадку встановлено, що ушкодження здоров'я настало не тільки з вини
роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону
праці, розмір одноразової страхової допомоги зменшується на підставі висновку
цієї комісії, але не більш як на 50 відсотків.

Таким чином, відповідач повинен скласти акт за формою Н-1
про нещасний випадок на виробництві, що стався з ОСОБА_1., але після
розслідування цього випадку у відповідності до вимог діючого на даний час
Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112.

Так, відповідно до п.п. 10-13 згаданого Порядку, роботодавець, одержавши
повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний негайно утворити наказом
комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та
організувати розслідування. Комісія зобов'язана протягом трьох діб: обстежити
місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо,
опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити
відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;
з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; визначити, чи пов'язаний цей
випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог
законодавства про охорону праці, розробити заходи щодо запобігання подібним
нещасним випадкам; скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 у
трьох примірниках, а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом,
за формою Н-1 у шести примірниках, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що
пов'язаний з виробництвом.

Суд вважає, що при визначенні чи пов'язаний нещасний випадок, що стався з
ОСОБА_1., з виробництвом, роботодавець повинен враховувати обов'язкові для
нього висновки суду, викладені в вищезазначеному рішенні від 10 квітня 2003
року, яким встановлено факт нещасного випадку на виробництві.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Керуючись Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", Положенням про порядок
розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від
21 серпня 2001 року № 1094, Порядком розслідування та ведення обліку нещасних
випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, ст.ст.
10,11,14, 58, 59, 60, 61,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Зобов'язати Онуфріївську центральну районну лікарню Кіровоградської області
провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 19 січня 1992
року, створивши відповідну комісію, та скласти акт за формою Н-1 про нещасний
випадок на виробництві.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору
-відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у Світловодському районі
Кіровоградської області задовольнити.

Скасувати акти про нещасний випадок за формою Н-1 (акт від 28 січня 1992
року № 2, акт від 15 травня 2003 року № 1), якими зафіксовано нещасний випадок
на виробництві, що мав місце з ОСОБА_1. 19 січня 1992 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Онуфріївського
районного суду

Кіровоградської області може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення

рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після

подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України. Заява

про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу подаються
апеляційному суду

Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд.