Справа № 2-678/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 лютого  2007 року
Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого   судді
Димова В.Б. при секретарі
Туруті Ж.В.

розглянувши
у    попередньому судовому   засіданні в смт. Іванівка Одеської області
цивільну справу  за позовом ОСОБА_1 до
Буяликського сільського  споживчого  товариства про    визнання
права    власності    на
нерухоме майно   в рахунок оплати
вартості права на частку в майні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до Буяликського сільського споживчого товариства
про визнання права власності на нерухоме майно в рахунок оплати вартості права
на частку в майні, посилаючись на те, що вона є членом Буяликського сільського
споживчого товариства і внесла вступний пайовий внесок у розмірі 15 грн. та
обов'язків пайовий внесок у розмірі 50 грн.

Відповідно
до Програми завершення розмежування і закріплення власності в споживчій
кооперації України (Укоопспілки), яка затверджена Постановою XVIII
(позачергового) з'їзду споживчої кооперації України 19.12.2000р. з наступними
змінами та доповненнями між нею та Буяликським сільським споживчим товариством
02.03.2006р. було укладено Договір про сплату пайового внеску для участі в
Програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації
України.

Предметом
цього договору (п.1) є внесення Пайовиком пайового внеску в товариство для
участі в Програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій
кооперації України, а саме для закріплення часток в майні товариства.

Позивачка
вказує, що згідно з п.2.1.1. пайовик вносить до 20 березня 2006р. на поточний
рахунок товариства пайовий внесок в сумі 12 000 грн. для закріплення власності
у вигляді магазину «Госптовари», який знаходиться в АДРЕСА_1. Відповідно до
п.2.2.4 вказаного договору товариство зобов'язано за бажанням пайовика
достроково повернути йому пайовий внесок та не сплачені дивіденди в порядку,
встановленому Програмою, якщо пайовик не має бажання приймати участь у
Програмі.

На
виконання цього договору позивачка внесла у касу споживчого товариства 12 000
грн., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів № 63 від
10.03.2006р., № 68 від 17.03.2006р.

Звернувшись
до правління Буяликського споживчого товариства із заявою про повернення
внесеного додаткового пайвого внеску у розмірі 12 тис. грн., позивачка отримала
відмову у поверненні сплачених нею коштів в зв'язку з фінансовою неспроможністю
товариства, а також в укладенні договору купівлі-продажу закріпленої частки у
вигляді магазину.

Згідно
п.3 Програми завершення розмежування і закріплення власності в споживчій
кооперації України у разі відсутності прибутку загальні збори (збори
уповноважених) пайовиків споживчого товариства, власник підприємства або
уповноважений ним орган може прийняти рішення про продаж пайовику основних
засобів в рахунок оплати вартості права на пай (частки) в майні споживчого
товариства, підприємства (крім основних засобів групи першої, зарахованих до
неподільного громадського майна споживчої кооперації) на рівнозначну суму.

2

Враховуючи
зазначене, ОСОБА_1. вважає,
що оскільки за нею відповідно до укладеного Договору із споживчим товариством
закріплена частка у майні споживчого товариства у вигляді магазину
«Господарські товари», який знаходиться в АДРЕСА_1, а споживче товариство
зобов'язане повернути їй цей внесок за її вимогою, вона має право отримати у
власність в рахунок оплати вартості права на частку в майні на рівнозначну суму
майно, тобто вказаний магазин, як це і передбачено Програмою розмежування і
закріплення власності в споживчій кооперації.

В судовому
засіданні позивачка вимоги підтримала. Представник відповідача позов визнав.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при     проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4ст. 130 ЦПК України     при     визнанні позову ухвалюється судове рішення
в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно з
4.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем    позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,   заслухавши
пояснення позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм
правовідносини. Позивачка є членом
Буяликського сільського споживчого товариства і   внесла вступний пайовий внесок у розмірі 15
грн. та обов'язків пайовий внесок у розмірі 50 грн.

Відповідно
до Програми завершення розмежування і закріплення власності в споживчій
кооперації України (Укоопспілки), яка затверджена Постановою XVIII
(позачергового) з'їзду споживчої кооперації України 19.12.2000р. з наступними
змінами та доповненнями між нею та Буяликським сільським споживчим товариством
02.03.2006р. було укладено Договір про сплату пайового внеску для участі в
Програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації
України.

Предметом
цього договору (п.1) є внесення Пайовиком пайового внеску в товариство для
участі в Програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій
кооперації України, а саме для закріплення часток в майні товариства.

В
судовому засіданні було встановлено, що на виконання п.2.1.1. договору пайовик
внесла до 20 березня 2006р. на поточний рахунок товариства пайовий внесок в
сумі 12 000 грн. для закріплення власності у вигляді магазину «Госптовари»,
який знаходиться в АДРЕСА_1, про що свідчать квитанції до прибуткових касових
ордерів № 63 від 10.03.2006р., № 68 від 17.03.2006р. Відповідно до п.2.2.4
вказаного договору товариство зобов'язано за бажанням пайовика достроково
повернути йому пайовий внесок та не сплачені дивіденди в порядку, встановленому
Програмою, якщо пайовик не має бажання приймати участь у Програмі.

Звернувшись
до правління Буяликського споживчого товариства із заявою про повернення
внесеного додаткового пайвого внеску у розмірі 12 тис. грн., позивачка отримала
відмову у поверненні сплачених нею коштів в зв'язку з фінансовою неспроможністю
товариства, а також в укладенні договору купівлі-продажу закріпленої частки у
вигляді магазину.

Відповідно
до ст. 9 Закону України «Про споживчу кооперацію» від 10.04.1992р. № 2265-ХП
кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні, яка
визначається розмірами обов'язкового пайового та інших внесків, а також
нарахованих на них     дивідендів.

Відповідно
до п. 15 Примірного Статуту споживчого товариства член споживчого товариства
має право, зокрема, мати частку в майні споживчого товариства, споживспілок
після сплати ним пайових внесків в установлених розмірах.

Згідно
п.3 Програми завершення розмежування і закріплення власності в споживчій
кооперації України у разі відсутності прибутку загальні збори (збори
уповноважених)

3

пайовиків
споживчого товариства, власник підприємства або уповноважений ним орган може
прийняти рішення про продаж пайовику основних засобів в рахунок оплати вартості
права на пай (частки) в майні споживчого товариства, підприємства (крім
основних засобів групи першої, зарахованих до неподільного громадського майна
споживчої кооперації) на рівнозначну суму.

Враховуючи
зазначене, суд вважає, що оскільки за пайовиком ОСОБА_1. відповідно до
укладеного Договору із споживчим товариством закріплена частка у майні
споживчого товариства у вигляді магазину «Господарські товари», який знаходиться
в АДРЕСА_1, а споживче товариство зобов'язане повернути їй цей внесок за її
вимогою, вона має право отримати у власність в рахунок оплати вартості права на
частку в майні на рівнозначну суму майно, тобто вказаний магазин, як це і
передбачено Програмою розмежування і закріплення власності в споживчій
кооперації.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись
ст. 9 Закону України „Про споживчу кооперацію", Програмою завершення
розмежування і закріплення власності в споживчій кооперації України
(Укоопспілки), яка затверджена Постановою XVIII
(позачергового) з'їзду працівників споживчої кооперації України від
19.12.2000р. з наступними змінами та доповненнями, ст.ст. 14,57,60,130,174,212,213
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити .

Визнати
за ОСОБА_1право власності на магазин «Господарські товари» (скорочена назва -
«Госптовари»), який знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський
районний суд Одеської області суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення і
поданням після цього протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження апеляційної скарги.