Справа №2-123/2007 рік
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим   у складі:
судді  - Романенка В.В.,
при секретарі - Кириловій К.Ю.,
за участю адвоката - ОСОБА_1,
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ялта цивільну справу за позовною
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди та встановлення
земельного сервітуту, та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Виробничого підприємства
«Водопроводно - каналізаційного господарства ПБК», 3-я особа: ОСОБА_4, Житлово
Будівельне товариство «Лаванда»,
ОСОБА_2., уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути солідарно з
земельний сервітут між нею та ОСОБА_3, стягнути витрати пов'язані з правовою
допомогою у розмірі 1000 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач зі згоди представника власника
земельної ділянки №АДРЕСА_1, ЖБТ «Лаванда» ОСОБА_3. - ОСОБА_4. відповідно до
технічних умов в 2001 році проклала каналізаційну трубу від свого будинку по
зазначені земельній ділянці і підключилася в систему ЖБТ «Лаванда». Однак, в
2005 році без яких не будь підстав робітниками під керівництвом ОСОБА_7. за
указівкою ОСОБА_4.  каналізаційна  труба була приведена в стан не пригідний для
використання. Про проведення демонтажу труби позивач не знав і тому продовжив
її використання, в наслідок чого всі продукти жизнідіяльності проникли до
житлового будинку. Поновлюючи роботи на підставі припису ВПВКГ ПБК склали  4538 гривень.
Оскільки не виключена можливість повторного демонтажу системи  позивач вважає необхідним встановлення
земельного сервітуту. Також діями відповідачів позивачу спричинена моральна
шкода, яку вона оцінує в 100000 гривень та мотивує тим, що у зв'язку з
зазначеними подіями вона разом з чоловіком були вимушені приїхати з місця
постійного проживання м.Днепропетровськ до
м.Ялта, залишити усі справи, родичів без допомоги та тривалий час
усовувати наслідки демонтажу каналізації, що спричинило моральні страждання.
Крім того, відповідачі не бажали добровільно вирішити ці питання, висказували
погрози на її адресу та членів її родини.
Разом з тим, позивач є суб'єкт підприємницької діяльності і здає в
найом  для відпочинку приміщення в
житловому будинку, розташованому на земельній ділянці АДРЕСА_2 БТ «Лаванда». В
наслідок демонтажу каналізації вона вимушена була розірвати договір від
02.05.2005 року з ОСОБА_8. на проживання в будинку, чим понесла убутки упущеної
Представник позивача  вимоги ОСОБА_2
підтримав з тих самих підстав.
Представник відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_9. звернувся з зустрічним позовом до
ОСОБА_2  Т.В. та ВПВКГ ПБК про усунення
перешкод  в користуванні земельною
ділянкою  №АДРЕСА_1, ЖБТ «Лаванда» шляхом
демонтажу каналізаційної системи, проведеною по її ділянці для ОСОБА_2. Вимоги
мотивовані тим, що ОСОБА_3. як власник земельної ділянки згоди на проведення
каналізації для ОСОБА_2 не давала і нікого іншого на прийняття такого рішення
не уповноважувала.  Роботи проведенні
відповідачами самочинно.
Відповідач ОСОБА_4. суду пояснив, що він довів до відома ОСОБА_2, що він не
власник земельної ділянко  і тому
необхідно отримати згоду ОСОБА_3., на
прохання ОСОБА_2 направив телеграму,
що він не заперечує проти прокладення труби, однака при умові, що труба
буде пластикова для підземної укладки і глибина укладки  не менш 2 метрів. Однак згоди ОСОБА_3 вона не
отримала і його умови не виконала, тому заперечує проти задоволення вимог
ОСОБА_2 і підтримує вимоги ОСОБА_3.
Представник ОСОБА_5. - ОСОБА_9. основний позов вважає необґрунтованим, а
на  задоволенні зустрічного наполягає.
ОСОБА_6. в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи
сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає
можливим розглянути справу у його відсутність.
Представник ЖБТ «Лаванда» в судове засідання не з'явився, ОСОБА_2., як
директор товариства, підтримала  основний
позов і просить відмовити в зустрічному.
Представник ВПВКГ ПБК позов ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що на їх
балансі сітей ЖБТ «Лаванда» не має.
Вислухавши сторони, представників, свідків, думку адвоката, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що основний позов
не підлягає задоволенню, а зустрічний позов знайшов своє підтвердження в
судовому засіданні  і підлягає
задоволенню з наступних підстав.
На підставі Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 529574 позивач ОСОБА_3. є власником земельної
ділянки № АДРЕСА_1, ЖБТ «Лаванда».
Відповідно до Державного акту на право власності на землю
серії 11-КМ № 033632 від 22 грудня 1998 року
ОСОБА_2. належать земельні ділянки №№АДРЕСА_3, ЖБТ «Лаванда».
Відповідно до Державного акту на право власності на землю
серії КМ № 095375 від 21 листопада 2005 року
ОСОБА_2. належить земельна ділянка №АДРЕСА_2, ЖБТ «Лаванда».
Зазначені земельні ділянки, що належать ОСОБА_2. граничать із земельною
ділянкою №НОМЕР_1, що перебуває у власності
ОСОБА_2. у 2001 році від земельної
ділянки №НОМЕР_2 по земельні ділянці ОСОБА_3. проклала каналізаційну трубу до
системи ЖБТ «Лаванда».
В квітні 2005 року каналізаційна
система від земельної ділянки НОМЕР_2 на земельній ділянці НОМЕР_1 була  демонтована.
В червні 2005 року на підставі
припису ВПВКХГ ПБК від 23.06.2005 року каналізаційна система була відновлена.
Відновлення каналізаційної системи
коштувало відповідно до довідки про вартість підрядних робіт 4538 гривень.
Позивач ОСОБА_2. посилається на те,
що роботи були проведені зі згоди представника ОСОБА_3, ОСОБА_4.  та відповідно до технічних умов, т.б. з
дотриманням усіх передбачених законодавством вимог.
Представник  відповідача ОСОБА_3 заперечував проти того,
що проведення робіт було погоджено з власником земельної ділянки.
Суд вважає, що відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень.
до наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 провела роботи
по проведенню каналізації через ділянку ОСОБА_3 самочинно, без згоди останньої.
До телеграми ОСОБА_4., суд відноситься
критично, оскільки він не власник земельної ділянки НОМЕР_1 та не мав
повноважень для прийняття  такого рішення
Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка начальник каналізації ВПВКГ ОСОБА_10. суду пояснив, що
повноваження сторін при узгодженні проведення каналізації провірені не були,
ОСОБА_2 з заявою про видання технічних умов не зверталась.
Крім того, посилання ОСОБА_2 на проведення робіт відповідно до вимог
законодавства, необґрунтовані.
Судом встановлено, що технічні умови, наданні суду  ОСОБА_2, виданні не на її  ім'я, а на ім'я  ОСОБА_11. та видані в 2000 році, а власником
ділянки  ОСОБА_2 стала в 2005 році. Строк
дії технічних умов - 1 рік, до 01.08.2001 року.
Наданий  також ОСОБА_2 робочий проект
(л.с.86), суд до уваги не приймає, оскільки він узгоджений на роботи по
санітарно-технічній частині до ділянки №28, яка відношення до цього спору не
Таким чином, ОСОБА_2. виконані роботи по проведенню каналізації без
передбачено законодавством проекту.
Також суд не приймає до уваги документи: приписи, листування, постанови про
адміністративні правопорушення та адміністративні стягнення в підтвердження
порушення вимог будівництва, оскільки вони не мають відношення до заявлених
ОСОБА_2 вимог і  до земельної
При цьому, суду також не зрозуміло, чому ВПВКГ 23.06.2005 року надає припис
про поновлення демонтованої каналізаційної системи від господарської споруди
ОСОБА_2 по земельній ділянціНОМЕР_1, якщо сеті водопостачання та каналізації
знаходяться на балансі ЖБТ «Лаванда», а не ВПВКГ ЮБК (л.с.13, 115).
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, заподіяна  майну фізичної
особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, що заподіяла його.
В чинність ч.2 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, заподіяна фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується особою, що заподіяла його, за
наявності його вини.
Відповідно до ст.22 ЦУ України,
особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
У всіх зазначених випадках закон зв'язує виникнення права на компенсацію
шкоди у випадках порушення прав особи.
Для стягнення шкоди необхідна наявність наступних підстав: наявність шкоди,
протиправна поведінка причинителя шкоди,  причинний зв'язок між шкодою і протиправною
поведінкою причинителя, вина.
Протиправною поведінкою в цивільних
правовідносинах  є порушення особою вимог
правової норми, тобто здійснення заборонених дій або утримання від здійснення
наказів правової норми діяти відповідним чином.
Позивачем  не викладені обставини
і  не представлені суду докази
здійснення  відповідачем   заборонених дій.
Як встановлено судом ніяких прав позивача ОСОБА_2 відповідачі не порушили,
тому на них не може бути покладена відповідальність про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.
При таких обставинах вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди у
розмірі 4538 гривень, моральної шкоди у розмірі 100000 гривень та упущеної
в судовому засіданні і задоволенню не підлягають.
Не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_2 про встановлення земельного
сервітуту між нею та ОСОБА_3 з наступних підстав.
Згідно зі ст. 100 ЗК України власник або землекористувач
земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для
обслуговування своєї земель­ної ділянки.
У відповідності до ст. 401 ЦК України право користування
чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших
природ­них ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для
задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом,
Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду
доказів того, що нор­мальне господарське використання своєї земельної ділянки,
на якому розташо­ваний житловий будинок, в який планується провести
каналізацію, немож­ливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При
цьому слід довес­ти, що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити
яким-небудь іншим способом.
Зазначених обставин позивач не довела, чим не виконала
вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
З наданих матеріалів справи вбачається, що представ­лений
позивачем проект підключення каналізації не є єдиним, однак він найбільш
оптимальний для інтересів позивача, як власника земельної ділянки НОМЕР_2. Цих обставин
ОСОБА_2. не заперечувала.
Разом з тим, інтереси власника  земельної ділянки №НОМЕР_1, тобто відпо­відача
ОСОБА_3., нею не враховані.
Судом також враховуються вимоги ч. 3 ст. 402 ЦК України,
згідно з якою у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та
про його умови спір вирі­шується судом за позовом особи, яка вимагає
встановлення сервітуту.
Позивач не надала доказів того, що вона зверталася до
ОСОБА_3.  з про­ханням обговорити умови
встановлення сервітуту.
Судом встановлено, що існують інші можливості прокладення
каналізації, без порушення інтересів
інших власників земельних ділянок, однак вони є більш затратними та
незручними для позивача.
Посилання позивача на те, що нею вже витрачені певні
кошти за прокладання каналізації не мають правового значення по суті заявлених
вимог, оскільки позива­чу слід було спочатку виконати вимоги закону, про які
зазначено вище, і лише після цього починати зазначені роботи.
Відповідно до ст.ст. 84, 88  ЦПК України вимоги позивача ОСОБА_2. щодо
відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки їй в позові
Разом з тим, суд вважає, що підлягає захисту порушене право власності
Ст.41 Конституції України  говорить,
що право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно обмежений  у його здійсненні. Приватна власність
охороняється державою, що забезпечує його недоторканність і саме в чинність
цього ніхто не може бути обмеженим у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник  майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні  їм права користування і розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок
підлягають відновленню в порядку, установленому законом.
Зі змісту ст. 152 ЗК України слідує, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь -яких порушень його прав на
землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння
земельною ділянкою й відшкодуванню заподіяних збитків.
Судом встановлено, що відповідачі по зустрічний позовній
заяві  порушили право власності ОСОБА_3.
і самочинно, без її згоди проклали, а потім відновили каналізаційні системи
через земельну ділянку №25.
Порушене право власності підлягає судовому захисту шляхом покладення
на    ОСОБА_2 та Виробниче  підприємство «Водопроводно -
каналізаційне  господарство ПБК»
зобов'язання демонтувати каналізаційну систему, прокладену   для
власника земельної ділянки НОМЕР_2 ОСОБА_2по земельній ділянці
№АДРЕСА_1  м.Ялта.
викладеного та керуючись  ст. ст.60, 208,
209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,
ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 373, 391
ЦК України, ст.ст.98-100, 152 ЗК України,
ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6про стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної
вигоди та встановлення земельного сервітуту - відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.
УсунутиОСОБА_3 перешкоди в користуванні власністю, зобов'язав ОСОБА_2 та
Виробниче  підприємство «Водопроводно -
каналізаційне  господарство ПБК»
демонтувати каналізаційну систему, прокладену
для  власника земельної ділянки
НОМЕР_2 ОСОБА_2 по земельній ділянці №АДРЕСА_1
На рішення суду може бути подана заява  про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у строк 10 днів з дня проголошення рішення, або
апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через  Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.
Рішення суду набуває чинності після закінчення строку
представлення заяви про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне
оскарження не була представлена.

Суддя: