УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УК РАЇНИ

29 березня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в
складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Гурзеля І.В., Кузьми Р.М.

при секретарі - Стець І.В.

з участю - ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 23 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до
товариства з обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-Україна"
про зміну дати і формулювання причин звільнення.

Встановила:

У листопаді 2006 р. ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-Україна" про зміну дати і
формулювання причин звільнення, посилаючись на те, що згідно наказу
№123-К від 20 грудня 2005 р.,
виданого на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2005 р., його поновлено на посаді вантажника у товаристві з
обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-Україна", однак 8
лютого 2006 р. його повторно звільнено з роботи із вказаного підприємства
ніби-то за прогул, однак позивач вважає, що
оскільки його робоче місце було ліквідовано, то його слід було звільнити по п.1 ст.40 КЗпП України, а також змінити дату його
звільнення на 31.01.2006 р..

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2007 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення, яким змінити дату і причину його звільнення.

ОСОБА_1в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу,
зіславшись на доводи, викладені в ній.

Справа №22а-289/07р.                                                Головуючий
у 1 інстанції - Шулъгач
М.П.

Категорія - 39                                                                                         Доповідач
- Гурзель І.В.

2

Представник ТзОВ
"Ельдорадо-Україна" проти вимог апеляційної скарги заперечив та пояснив, що ОСОБА_1після поновлення
на роботі рішенням суду на роботу не з"являвся, а тому був
звільнений за прогули без поважних причин. Будь-яких перешкод у допуску до роботи адміністрація йому не чинила. Вказані
обставини вже перевірялись судом.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1до
задоволення не підлягає.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1працював у відповідача -товариства з обмеженою
відповідальністю "Ельдорадо-Україна" - на посаді вантажника з 01 жовтня 2003 р., згідно наказу №19-к від 01 жовтня 2003 р.

28 вересня 2005
р. ОСОБА_1звільнений з посади на підставі п.3 ст.40 Кодексу законів про працю України згідно наказу №77-к від 28 червня
2005 р.

На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2005
р. згідно наказу №123-К ОСОБА_1 поновлено на посаді вантажника товариства з обмеженою відповідальністю
"Ельдорадо-Україна" з 20 грудня 2005 року.

8 лютого 2006
року ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України згідно наказу №10-К від 8 лютого 2006
р.

Звільнення
ОСОБА_1 визнано судом першої інстанції правильним, оскільки правомірність такого звільнення підтверджено рішеннями
Тернопільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006 р. та ухвалою
Тернопільського апеляційного суду від 5.12.2006 р..

З таким висновком суду першої інстанції слід погодитись з
наступних підстав.

У відповідності
до вимог п.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006 року постановленого по
справі за позовом ОСОБА_1до товариства з
обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-Україна" про видачу трудової
книжки, стягнення належних сум при звільненні, середньомісячного заробітку за
час затримки по день фактичного
розрахунку та відшкодування моральної шкоди в позові ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з ТзОВ "Ельдорадо-Україна" 179,22 грн. за час тимчасової непрацездатності. В задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 5 грудня 2006 року скасовано рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006 року в частині стягнення
в користь ОСОБА_1 179,22 грн. як матеріального забезпечення за час тимчасової
непрацездатності та судових витрат та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні цих вимог. В решті
рішення залишено без змін.

3

Вказаними судовими
рішеннями встановлено, що -ОСОБА_1в період з 20 грудня 2005 року по 23 грудня
2005 року та 6 січня 2006 року до 8 лютого 2006
року на роботу не виходив, покладені на нього трудові обов"язки не
виконував. Його твердження щодо недопущення його до роботи адміністрацією
ТзОВ "Ельдорадо-Україна", всупереч його волі свого підтвердження не
знайшли та повністю спростовані рядом
доказів, а тому суд відмовив в стягненні ОСОБА_1 заробітної плати за
період з 20 грудня 2005 року по 8 лютого 2006 року, з чим погодився суд
апеляційної інстанції.

Вказані
обставини щодо безпричинності невиходу ОСОБА_1 на роботу доведені
вищенаведеними рішеннями.

Твердження ОСОБА_1 щодо зміни дати звільнення нічим не обгрунтовано, оскільки,
як вбачається з свідоцтва про Державну реєстрацію юридичної особи ТзОВ
"Ельдорадо-Україна" та довідок з Єдиного державного реєстру станом на
22 січня 2007 року така юридична особа з
державної реєстрації не знята і не ліквідована.

Доводів, що
після поновлення на роботі з 20 листопада 2006 року ТзОВ "Ельдорадо-Україна" скоротила посаду
ОСОБА_1, а отому він не мав змоги приступити до роботи ОСОБА_1не
представив.

Навпаки з рішення Тернопільського міськрайсуду від 02 жовтня 2006 року вбачається,
що судом досліджувалось 33 акти про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 в період з 20 грудня 2005 року по 7
лютого 2006 року, а також табель обліку робочого часу з якого вбачалось,
що ОСОБА_1не працював у вказаний період без поважних причин (справа №2-4567/06
а.с.106-108).

Таким чином, колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.307ч.1 п.1; 308; 313; 315; 319; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців э дня набрання нею законної
сили.