13 листопада 2007 року
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Полтавської області від                 6 вересня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20
червня 2007 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до обласного
комунально-виробничого підприємства теплового господарства “Полтаватеплоенерго”
про стягнення оплати за роботу в надурочний час, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,
постановлено стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2714 грн. 67 коп.; в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 6
вересня 2007 року рішення суду першої інстанції змінене, постановлено стягнути
з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 2987 грн. 57 коп., виключити посилання суду на відмову в
задоволенні позовних вимог про стягнення оплати за роботу в надурочний час та
відшкодування моральної шкоди за безпідставністю, зазначити про відмову в
задоволенні таких вимог за недоведеністю; в решті рішення залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність
рішення апеляційного суду та просить задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із
змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що змінюючи
рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що виплата
коштів за роботу в надурочний час за період з 2002 року по 2004 рік позивачу
була проведена             20 травня 2005
року, в зв'язку з чим на його користь підлягає стягненню середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2987 грн. 57 коп.; натомість
вимоги ОСОБА_1 про стягнення оплати за роботу в надурочний час з 1984 року та
про відшкодування моральної шкоди недоведені.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм процесуального
права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні фактів, також не
можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами
справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до обласного комунально-виробничого підприємства теплового господарства
“Полтаватеплоенерго” про стягнення оплати за роботу в надурочний час,
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 6 вересня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін