Справа №2-1447/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 року                                          Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя

у складі:
головуючого судді        Трофимової Д. А.

при секретарі                                 Золотухіній
І.В.,

розглянув у
попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ.

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20
березня 1987 року,
який зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 207. Від спільного
подружнього життя мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач
зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені з 2003 року, вони
мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, їх родина фактично
розпалася. ОСОБА_2 створив іншу сім'ю, де в нього у 2005 році народилась
дитина. Позивач просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею,
сплачені нею при поданні позову судові витрати з відповідача не стягувати,
витрати по оформленню розлучення в органах РАГС покласти на відповідача.
Примирення вважає неможливим.

Відповідач позов
визнає, про що надав суду письмову заяву, не заперечуючи проти причин розпаду
родини. Примирення також вважає неможливим. Просить суд, щоб у випадку
розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з позивачем. Згоден сплатити
витрати по оформленню розлучення в органах РАГС.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлений позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони більше
трьох років не проживають разом, не ведуть спільне господарство, обидва
втратили почуття любові та поваги один до одного, необхідне для подружнього
життя. Родина сторін фактично розпалась, обидва примирення вважають неможливим.
Тому подальше спільне життя подружжя та збереження їх родини стали неможливими.

З обопільної згоди сторін неповнолітній син залишаються
проживати з матір'ю.

Майнового спору не має.

Враховуючи думку
сторін і те, що із позивачем залишається проживати неповнолітня дитина, суд
вважає можливим витрати по оформленню розлучення в органах РАГС покласти
повністю на відповідача.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 208, 209, 212,
213-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 105
ч. З, 110, 112 СК
України, суд,

2

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів
цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 20.03.1987р., актовий
запис № 207.

Неповнолітню
дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір'ю.

Стягнути з
ОСОБА_2 витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС в сумі 17 (сімнадцять)
грн. ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.