Справа № 2 - 3188/07
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н
е м    У к р а ї н и

21
грудня 2007 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі:

головуючої - судді Карапута Л.В.,

при секретарі - Антоненко
Л.А.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про вселення, виселення та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

04 травня 2007 року позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду та уточнивши позовні вимоги просили  вселити
їх в АДРЕСА_1виселити із вказаної квартири ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, 02.10.2007 року без надання іншого жилого приміщення,
стягнути солідарно  з відповідачів на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 6279 грн. 76 коп., що складається з
несплатою за комунальні послуги та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник підтримали позовні вимоги і наполягали на їх задоволенні.

Відповідачі та їх представник не
заперечували проти вселення позивачів до спірної квартири та просили відмовити
в задоволенні позову щодо їх виселення, оскільки не мають будь-якого іншого
житла, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Представники третіх осіб КП
"Деснянське" Чернігівської міської ради,  органу опіки та піклування Деснянської районної
у місті Чернігові ради  поклалися на
думку суду.

Заслухавши пояснення та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що власником  АДРЕСА_1був ОСОБА_8, який за час свого життя
в 2000 році одружився з ОСОБА_9 та 15.08.2000 року до вказаної квартири  були постійно
прописані  на спірній житловій
площі за  його згодою  дружина ОСОБА_9 та її діти ОСОБА_4, ОСОБА_4,
як члени сім"ї  і таким чином
придбали рівне з ним право користування житлом у спірній квартирі. 26.11.2001
року ОСОБА_8 розлучився з ОСОБА_9, яка померла 26.12.2001 року

02.04.2002 року ОСОБА_8 подарував
АДРЕСА_1 ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування квартири ( а.с. 11 ).

Згідно особового рахунку вбачається,
що позивачі та їх  неповнолітня дочка
ОСОБА_10, 1993 року народження, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_4,  та неповнолітні  ОСОБА_6, 1998 року народження, ОСОБА_7, 2007
року зареєстровані в АДРЕСА_1при цьому позивачі не проживають в спірній
квартирі, про що не заперечували відповідачі та одночасно не заперечували проти
їх вселення до квартири.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК
України припинення сімейних відносин з власником будинку ( квартири ) не
позбавляє права відповідачів права користування займаним жилим приміщенням.

Також відповідно до положень ст.
157 ЖК України членів сім"ї власника
житлового будинку ( квартири ) може бути виселено  у випадках, передбачених частиною першою
статті 116  цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК
України, якщо наймач, члени його
сім"ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично  руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують  його не за призначенням,
або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять
неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання  і громадського впливу
виявились  безрезультатними, виселення на
вимогу  наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Із змісту цієї статті Житлового
Кодексу України вбачається, що підстави для виселення членів сім"ї
власника обмежені. Тому відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_4,  та
неповнолітні  ОСОБА_6, 1998 року
народження, ОСОБА_7, 2007 року не можуть бути
виселені  без надання іншого
жилого приміщення з підстав, не вказаних в зазначеній статті.

Таким чином, бувший член сім"ї
не може бути виселений на тій підставі, що займане ним житлове приміщення
необхідно для проживання власнику будинку.

Тому вимога позивачів про виселення
відповідачів з мотивів того, що спірна квартира необхідна їм для власного
користування, не ґрунтується на положеннях житлового законодавства.

Одночасно, суд приходить до
висновку про виселення ОСОБА_5 з АДРЕСА_1, оскільки остання проживає у спірній
квартирі без реєстрації та будь-якої іншої правової підстави.

Разом з тим не підлягають
задоволенню позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення солідарно з
відповідачів матеріальної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів  її заподіяння відповідачами та моральної, яка
Житловим Кодексом України не передбачена.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209,
292, 294 ЦПК України, ст.ст. 156, 116 ЖК України, суд

в и р і ш и в:

позов  ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вселити  ОСОБА_1, ОСОБА_2 в АДРЕСА_1

Виселити ОСОБА_5з АДРЕСА_1

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: