Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року                                                                                             м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого
судці                                                                                   Гончар
М.С.

при
секретарі                                                                                            Сікорі
І.В.

за
участю адвоката                                                                                  ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя
особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права
власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2007 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій зазначає
наступне. Спірна квартира АДРЕСА_1 раніше належала її бабусі ОСОБА_5, її
чоловіку ОСОБА_6 та позивачу ОСОБА_1 по 1/3 частці кожному. Після смерті
ОСОБА_6 його 1/3 частку квартири фактично успадкувала лише ОСОБА_5, що було
можливо на той час в силу
ЦК УРСР. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після неї відкрилась спадщина у
вигляді 2/3 часток зазначеної квартири (1/3 її частка + 1/3 частка прийнята нею
після смерті спадкодавця ОСОБА_6). Так як на день смерті бабусі ОСОБА_5 вже не
було в живих її дітей (2-х дочок), спадкоємцями першої черги за законом є їх
діти (онуки бабусі) - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 порівну в
тій частці, яка б належала при спадкоємстві їх померлому родителю, зокрема: по
1/6 частці - відповідачам (заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 07.02.2007 року) та 1/3 частці - позивачу. На відміну від
відповідачів, які звертались до державної нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті бабусі у встановлений законом 6-місячний строк
з дня смерті, позивач прийняла спадщину фактично, що було можливо на той час в силу ЦК УРСР (була
зареєстрована у квартирі, користувалась всією квартирою тощо). З метою юридичного
оформлення права на спадщину на теперішній час, позивач просить визнати за нею
право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
та її представник за ордером адвокат ОСОБА_4 на позовних вимогах наполягали в
повному обсязі, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги
визнали в повному обсязі, не заперечували проти визнання за позивачем ОСОБА_1
права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5. Представник третьої особи - Третьої
Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про
час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, його
представника та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 було
зареєстровано за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на житло № 4 від 07.04.1993 року, технічним
паспортом та довідкою ОП „ЗМБТГ від 12.04.2007 року №3191. ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про смерть НОМЕР_1). ОСОБА_6 заповітів не
складав, тому успадкування його спадщини здійснювалось за законом. Єдиним
спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 є його
дружина - ОСОБА_5 (свідоцтво про одруження НОМЕР_2, шлюб
зареєстровано 07.04.1972 року, дошлюбне прізвище „ОСОБА_7"), яка прийняла
спадщину у вигляді 1/2 частки квартири після смерті ОСОБА_6 фактично
(продовжували проживати у квартирі, користуватися всією квартирою, оплачувати
послуги по квартирі), що було можливо в силу ст. 549 ЦК УРСР, котрий діяв на
той час. Позивач не була рідною онукою ОСОБА_6, тому до прийняття спадщини
після його смерті не залучалась. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, актовий
запис № 7362 від 11.08.1996 року (свідоцтво про смерть НОМЕР_3). ОСОБА_5
заповітів не складала, тому успадкування спадщини після її смерті повинно
здійснюватись за законом. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої
черги за законом після смерті спадкодавцями ОСОБА_5 мали б бути у рівних
частках, тобто по 1/3 частці спірної квартири (розрахунок: 1/2 від 2/3 часток
квартири (1/3 частка квартири ОСОБА_5 + 1/3 частка прийнята ОСОБА_5 фактично
після смерті ОСОБА_6) її дочки: ОСОБА_8 (свідоцтво про народження НОМЕР_4,
дошлюбне прізвище „ОСОБА_7" було змінено на „ОСОБА_8" у зв'язку із
укладенням шлюбу із ОСОБА_10 у 1956 році, свідоцтво про одруження НОМЕР_5) та
ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_7» було змінено на

2

«ОСОБА_1» в зв'язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_1 у 1959 році, свідоцтво
про одруження НОМЕР_6) - мати позивача ОСОБА_1

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (свідоцтво про смерть НОМЕР_7) померли
до відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року),
тому згідно із ч. 2 ст. 529 ЩІК України онуки є спадкоємцями за законом, якщо
на час відкриття спадщини немає в живих того із батьків, хто був би
спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище „ОСОБА_8" було змінено на „ОСОБА_3" у зв'язку із
укладенням шлюбу із ОСОБА_10 у 1956 році), відповідач ОСОБА_1 (свідоцтво про
народження НОМЕР_8) є онуками спадкодавця ОСОБА_5 і успадковують порівну в
тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю, а саме:
відповідачі по Vi від 1/3 частки квартири, яка належала б за законом їх
матері - ОСОБА_10 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 або по 1/6 частці квартир
кожний, а позивач ОСОБА_1 - 1/3 частку квартири, яка б належала її матері
ОСОБА_9

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже оформили своє право власності на спадщину у вигляді
1/6 частки вищезазначеної квартири за кожним у судовому порядку, що
підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від
07.02.2007 року.

На
відміну від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які звертались до державної
нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі у
встановлений законом 6-місячний строк з дня смерті, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину
фактично, що було можливо на той час в силу ст. 549 ЦК УРСР
(зареєстрована у квартирі з 22.09.1989 року по теперішній час, що
підтверджується відміткою про реєстрацію у вищезазначеній квартирі в її
паспорті; користувалась всією квартирою, в тому числі шляхом її здачі в оренду
іншим особам тощо).

ОСОБА_6 та ОСОБА_5
померли до набрання чинності новим ЦК
України (01.01.2004 року) і спадщина була прийнята спадкоємцями за законом
після їх смерті також до також до набрання чинності новим ЦК України (01.01.2004
року), тому суд не може в силу п. 5 Перехідних та прикінцевих положень цього
кодексу користуватись положеннями (нормами) нового ЦК України. Дійсно,
згідно із ст. 549 ЦК
УРСР було можливе фактичне прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння
спадковим майном, в даному випадку у вигляді квартири. ОСОБА_5 після смерті
ОСОБА_6 була зареєстрована у квартирі (довідка ЖЕД), продовжували проживати в
квартирі, користуватись всією квартирою, в тому числі 1/3 часткою чоловіка, яка
була предметом спадщини, тому прийняла спадщину фактично. І тому предметом
спадкування після її смерті є саме 2/3 частки квартири АДРЕСА_1

Керуючись ст. 524-527, 529, 548-549 ЦК УРСР 1963 року, п. 5
Перехідних та прикінцевих положень ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 81, ст. 88,209, 212,214-215,218 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або шляхом безпосередньої подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.