УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007  року лютого
місяця  27
дня  колегія  суддів
судової палати  у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді

Новікова Р.В.,

суддів:

Берещанської І.І., Сокола B.C.

при секретарі:

Гребенніковій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ВАТ
„Крименерго" про визнання акту і рішення комісії неправомірними і їх
скасуванню, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1- ОСОБА_2на
рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 10 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

29 травня 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
вище вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 квітня 2006 року при
перевірці її квартири працівники відповідача неправомірно склали акт про
порушення. нею
правил користування електричною енергією: перевірка проведена за відсутності споживача, акт складено з порушенням п. 53 Правил користування електричною енергією для
населення (далі Правил...), лічильник електричної енергії мав неушкоджені
пломби і фізичного втручання в його роботу зафіксовано не було, на порушення
наказу Міністерства палива й енергетики України № 322 від 21
червня 2003 року
працівники відповідача самостійно визначили недооблік електроенергії через
лічильник без проведення відповідної експертизи, без упакування і вручення
виявленого ними приладу споживачу для передачі комісії, при цьому не була
відібрана розписка у споживача про вручення йому електролічильника і проводу,
через який начебто відбувалось заземлення нульового проводу електричної
проводки, - просила
визнати дії відповідача щодо проведення
перевірки приладів обліку і виявлених підстав про порушення правил
користування електричною енергією у споживача ОСОБА_1 неправомірними і
скасувати акт про порушення Правил користування електричною енергією для
населення № 055045 від 13 квітня 2006 року та
складеного на його підставі протоколу №
448 від 25 квітня 2006 року засідання
комісії по розгляду актів про порушення правил користування електричною
енергією.

Рішенням Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 10 листопада 2006 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю вимог.

На вказане
рішення представник позивачки ОСОБА_2 приніс апеляційну скаргу, просить його
скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному
обсязі, посилаючись на те, що суд першої інстанції з    порушення норм    процесуального права невірно оцінив

Справа №
22-ц-1546/2007 р.

Головуючий суду першої інстанції Сафонов В.В.

Доповідач    Сокол B.C.

надані позивачем докази, тому висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема вказує, що суд відмовив в
клопотанні і не допитав свідка, 10
листопада 2006 року суд
оголосив вступну і резолютивну частину іншого рішення суду.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_2, який
повністю підтримав апеляційну скаргу, представника Перовської сільської ради Ляхова В.В., який просив
відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних
підстав, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до
вимог ст. 303 ЦПК
Україн під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

При апеляційному
перегляді справи колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам і
результати оцінки доказів суд відобразив в рішенні.

Колегія
погоджується з тим, що 13
квітня 2006 p..
працівники ВАТ„Крименерго" в межах повноважень зафіксували порушення
позивачкою правил користування електричною енергією, яке полягало в наступному:
заземлення нульового проводу електропроводки в приміщенні споживача в потайному
місці; фаза в третій клемі; електроенергія споживається, електролічильником
недообчислюється; підключення навантаження від клемних колодок запобіжників, що
встановлені до електролічильника, при цьому електроенергія не обліковується.

З таким
висновком суду колегія погоджується. Дані дії відповідача відповідають Правилам
користування електричною енергією для населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26
липня 1999 p.
N 1357, якими
регулюються відносини між громадянами, як споживачами електричної енергії, та
енергопостачальниками, які обов'язкові для виконання всіма споживачами і
енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до п.
53 зазначених
Правил... у разі виявлення представником енергопостачальника порушення
споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів
розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується
представником енергопостачальника та споживачем, один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Із зазначених мотивів
доводи апеляційної скарги в тій частині, що акт № 055045 від 13
квітня 2006 року
(а.с.53) був
підписаний неповноважною особою неспроможні, оскільки акт підписаний
повнолітнім членом сім"ї позивачки -
ОСОБА_3 За цією ж причини колегія не вбачає порушення зі сторони суду
першої інстанції по відмові в задоволенні клопотання про допит свідком ОСОБА_4 -фельдшера, яка
могла б дати пояснення щодо стану здоров"я ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_4 не являлась
очевидцем події і не являється належною особою, яка могла б давати висновки по
справі.

Щодо доводу
апеляційної скарги в тій частині, що у особи, яка підписала акт, не була
відібрана розписка про вручення їй проводу, через який начебто відбувалось
заземлення нульового проводу електричної проводки, і як наслідок неспроможність
змісту акту, то колегія зазначає, що відповідно до акту (а.с. 65) ОСОБА_3 відмовилась
скласти розписку про вручення їй опломбованого

пломбою
№ 8579800 пакету з проводом,
про що і пояснювала   в судовому засіданні
допитана свідком контролер ОСОБА_5 (а.с.80).

Щодо доводу про
те, що лічильник електричної енергії мав неушкоджені

пломби і
фізичного втручання в його роботу зафіксовано не було, то колегія

.   вказує,
що на позивачку відповідно до змісту акту №
055045 від 13
квітня 2006

року були
покладені  інші порушеннях правил
користування електричною

енергією.

На підставі акту
№ 055045 від 13 квітня 2006 року рішенням
комісії відповідача (протокол №
448 від 25 квітня 2006 року) в
присутності споживача відповідно до п. 6
Методики обчислення розміру збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил..., затвердженої
Постановою НКРЕ №
1416 від 22 листопада
1999 року,
було обраховано розмір збитків. В цій частині колегія неправомірних дій не
вбачає і апеляційна скарга в цій частині доводить неправомірність рішення
комісії лише через неправомірність акту №
055045 від 13
квітня 2006 року.

Про сам розмір
збитків, обрахованих відповідно до рішення комісії відповідача (протокол № 448 від 25 квітня 2006 року) позивачка
не спорить.

Щодо апеляційної
скарги в частині проголошення інших вступної і резолютивної частини рішення
суду колегія зазначає таке. Доказів на підтвердження вказаного не надано, і
відсутність заперечень на протокол судового засідання в цій частині робить
апеляційну скаргу не лише неспроможною, а й некоректною.

Відповідно до
ст. 309 Цивільного
процесуального кодексу України порушення норм процесуального права при розгляді
справи в суді першої інстанції може бути підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Таких
порушень процесуального закону колегія суддів при розгляді апеляційної скарги
не встановила.

Виходячи з вище
наведеного колегія суддів вважає, що посилання апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції, не містять правових підстав для
скасування рішення і ухвалення нового рішення відповідно до статей 307, 309 Цивільного
процесуального кодексу України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,
307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1-ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 10 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.