Справа 22ц-342/07                          Головуючий
Категорія 40                                    Доповідач
апеляційного суду Колосовський С.Ю.
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2007 р. колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого - Вовненко Г.Ю.

суддів:
Галущенка О.І., Колосовського СЮ.

при секретарі
судового засідання -
Плотник С.А.

за участю:
представників відповідача Котенка
О.О., Гринюка О.Л.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства енергопостачальна
компанія „Миколаївобленерго" (далі -
ВАТ „Миколаївобленерго")

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2006 р.

за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Миколаївобленерго" про поновлення на
роботі,

встановила:

У червні 2006
р. ОСОБА_1 пред'явив позов до ВАТ „Миколаївобленерго" про поновлення
на посаді головного інженера у зв'язку з незаконним звільненням 26 травня 2006 р. на підставі
п. З ч. 1 ст. 40 КЗпП, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування 10000 грн. за завдану
моральну шкоду.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2006 р. позов
задоволено частково. Постановлено поновити позивача на попередній посаді зі
стягненням на його користь з відповідача 11267
грн. 55 коп. за
час вимушеного прогулу та 500
грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на
незаконність рішення суду, порушив питання про його скасування з ухваленням
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що
звільнення позивача з ініціативи роботодавця було проведено в період його
тимчасової непрацездатності.

2

Крім того, на
думку суду, позивача двічі було притягнено за одне дисциплінарне порушення.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки до них він
прийшов з порушенням закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював у відповідача з 1985 р. на різних
посадах, а з 2000 р. - головним
інженером.

З 24 по 25 травня 2006 р.
співробітниками служби безпеки відповідача була проведена перевірка
Казанківського філіалу на предмет правильності оформлення особових рахунків та
обліку і оформлення технічної документації.

25
травня 2006
р. після складання акту перевірки позивачу було запропоновано надати
пояснення стосовно виявлених недоліків від чого він відмовився.

26
травня 2006
р. відповідач, юридична адреса якого знаходиться в м. Миколаєві видав наказ
про звільнення позивача з займаної посади про що повідомив його під час
перебування останнього на роботі, а саме в Казанківському філіалі.

Отже, позивача була звільнено з роботи до отримання ним у другій половині
дня 26 травня 2006 р. листка
непрацездатності, що свідчить про відсутність порушень роботодавцем положень ч.
3 ст. 40 КЗпП.

Відповідно до наказу відповідача №900-к від 26 травня 2006
р. позивача звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП за
систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором, так як до нього 13
липня і 29 листопада
2005 р.
застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

У судовому порядку було скасовано лише наказ відповідача №262 від 13 липня 2005 р.

Як вбачається з акту від 25 травня 2006
р. перевіркою в Казанківському філіалі серед іншого були виявлені грубі
порушення процедури видачі технічних умов, а вирішення і контроль цього
питаннями згідно з п. 2.3.3
наказу відповідача №599
від 01 грудня 2005 р. про розподіл
функціональних обов'язків та вказівки №104
від 25 квітня 2003 р. належить до
компетенції позивача.

Акт від 25 травня 2006 р. та довідка
від 09 червня 2004 р. стосуються
різних періодів перевірки Казанківського філіалу, а тому відсутні підстави
вважати, що позивача двічі притягнено до дисциплінарної відповідальності за
одне порушення.

Таким чином, роботодавець був вправі розірвати трудовий договір з позивачем
за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП, а тому
його звільнення з роботи слід вважати законним.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду першої інстанції в силу п. З, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.
307,309 ЦПК,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ВАТ „Миколаївобленерго"
задовольнити.

3

Рішення
Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2006 р. скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 до ВАТ
„Миколаївобленерго" про поновлення на роботі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців.