Головуючий у 1-й інстанції - Ковальчук С.Я. Доповідач - Головань А.М.
Справа №22 - 566, категорія  -40-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 березня 2007 року колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області складі:

головуючої    Бубличенко В.П.

суддів             Сукач
Т.О.

Голованя A.M. при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою Гайворонського районного військового
комісаріату на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської
області від 21 грудня 2006 року  ,
-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1звернулася до суду із
позовом до Гайворонського районного
військового комісаріату та Гайворонської міської ради про стягнення 1300 грн. заборгованої заробітної плати й про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Посилалася на
те, що в період з 1.09.2005
р. по 8.12.2005 р.
працювала у районному військовому
комісаріаті оператором комп"ютерного набору, після чого була звільнена за
п.2 ст.36 КЗпП України. Однак
належних при розрахунку сум їй виплачено не було, оскільки відповідачами не
визначено поміж собою хто із них має здійснювати ці платежі. Неправомірними
діями відповідачів їй завдано
моральної шкоди. Виходячи із цих обстав просила задовольнити заявлені позовні
вимоги.

У подальшому позивачка уточнила свої вимоги, просила стягнути 1033 грн. розрахункових, 3720 грн. за затримку розрахунку та 3000 грн. моральної шкоди з Гайворонського районного
військового комісаріату та Гайворонської райдержадміністрації.

Рішенням
Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на її користь з Гайворонського районного військового комісаріату 1033 грн. розрахункових та 200 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні
позову до Гайворонської райдержадміністрації відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд виходив із того, що оскільки ОСОБА_1 уклала трудовий
договір з Гайворонським районним військовим
комісаріатом і працювала у зазначеній установі, то оплату її праці
має здійснювати саме цей відповідач. Відшкодування моральної шкоди суд
пов"язав із заподіянням позивачці з боку відповідача психічних страждань.

В апеляційній скарзі Гайворонського районного військового комісаріату ставиться
питання про скасування рішення суду, як ухваленого з порушеннями норм
матеріального та процесуального права з направленням справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши
доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню .

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Однак оскаржуване рішення не може бути визнаним таким, що відповідає нормам
чинного цивільно-процесуального права.

Так, відповідно до ч.1
ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень п.5 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

За правилами п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України рішення суду складається,
крім іншого, з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, висновку суду по суті
позовних вимог.

Однак в
порушення наведених правових норм суд першої інстанції ухвалив рішення яким залишив без вирішення заявлений позивачем позов
до Гайворонської міської ради та вимогу до Гайворонського районного військового комісаріату про стягнення
середнього заробітку за затримку розрахунку.

При цьому суд у
мотивувальній частині рішення дійшов до висновку про безпідставність застосування до військового комісаріату
передбачених ст.117 КЗпП санкцій, але нічого не зазначив про це в
резолютивній частині.

Питання щодо обґрунтованості позовних вимог до Гайворонської міської ради
судом взагалі не обговорювалося, з приводу заявленого позову пояснень і
доказів цей відповідач не подавав. Додаткове
ж рішення, як передбачено п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив
рішення, може ухвалити, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення.

Крім того суд розглянув  справу у відсутності  представника
Гайворонської міської ради. Відомостей про належне повідомлення цього
відповідача про час та місце судового засідання яке    відбулося 21.12.2006 р. у справі немає.

Таким чином, оскільки суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не
міг бути усунений ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції, розглянув справу за відсутності відповідача - Гайворонської міської ради, належним чином не
повідомленого про час і місце судового засідання, то рішення суду
підлягає скасуванню з підстав передбачених п.3,5 ч.1 ст.311 ЦПК України з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 311, 313, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Кіровоградської області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Гайворонського районного військового комісаріату
задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2006 року скасувати з направленням справи на новий розгляд до того ж суду іншим
суддею.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскарженою в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців починаючи з 27
березня 2007 року.