Справа 2-592/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року.

Тячівський районний суд в складі головуючого судді
Решетар В.І. при секретарі Тиводар В.І., з участю представника позивача - ОСОБА_3,
адвоката ОСОБА_1, відповідача -
ОСОБА_2, представника третьої особи Нересницької с/Ради - сільського
голови Гасинець В.І. розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тячів
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 де третя особа Нересницька сільська Рада про усунення перешкод
користування підїздною дорогою, повернення частини самовільно захопленої
земельної ділянки, знесення самовільно побудованого фундаменту під гараж,
стягнення моральної шкоди розмірі 1700 грн. та судових витрат,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
усунення перешкод користування підїздною дорогою, повернення частини самовільно
захопленої земельної ділянки, знесення самовільно побудованого фундаменту під
гараж, стягнення моральної шкоди розмірі 1700 грн. та судових витрат.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона відповідно до договору
купівлі продажу у 2006 році купила у ОСОБА_5. житловий будинок під АДРЕСА_1. Відповідно до
плану забудови придбаного нею будинку, ширина підїздної дороги до її будинку
яка проходить по її земельній ділянці становить 5 метрів та довжиною 16
метрів. Після проведення обмірів було встановлено, що відповідач самовільно
шляхом перестанови огорожі зайняла земельну ділянку біля 48 метрів
квадратних. Неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду у
звязку з перенесенням нею стресового стану, істотного порушення душевної
рівноваги та спокою яку оцінює в 1700 грн. Просить зобовязати відповідача
повернути позивачу 48 метрів
квадратних земельної ділянки, перенести огорожу на стару межу, знести
самовільно побудований фундамент гаражу, стягнути з відповідача 26 грн. сплаченого
судового збору, 7 грн. 50 коп. Витрат на
інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, 350 грн. вартості
послуг адвоката, 1700 грн.
моральної шкоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю
посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та уточнила їх при цьому
пояснила, що позивачу на законних підставах належить житловий будинок під АДРЕСА_1. Відповідно до
проекту забудови земельної ділянки підїздна дорога до її будинку становила 5 метрів, однак
відповідач самовільно захватила
частину земельної ділянки позивача та частину підїздної дороги до будинку
площею 48 метрів квадратних, перенесла огорожу та встановила нові межі і самочинно
побудувала фундамент під розташування гаражу чим перешкоджає вільному доступу
до будинку у звязку з тим, що підіздну дорогу звузила відповідач до розмірім
які складають 2,5 метра. Просить зобовязати відповідача повернути позивачу 48
метрів квадратних земельної ділянки, перенести огорожу на стару межу, знести
самовільно побудований фундамент гаражу, стягнути з відповідача 26 грн.
сплаченого судового збору, 7 грн. 50 коп. итрат на інформаційно технічне
забезпечення розгляду справи, 350 грн. вартості послуг адвоката, 1700 грн.
моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає та пояснила,
що вона не захоплювала частину земельної ділянки позивача та підїздної дороги,
огорожу не переставляла. З приводу будівництва фундаменту то рішення з цього
приводу сільська рада не приймала, вона дозволу на початок будівельних робіт не
отримувала та проекту забудови не виготовляла. На місе приїзджала комісія та
відносно неї складався протокол про порушення земельного законодавства декілька
раз, і один раз вона була сплатила штраф. Просить відмовити в позовних вимогах
позивача.

Третя особа сільський голова Гасинець В.І. показав, що у
звязку з виникшим спірним питанням, відповідачу в справі було заборонено
проводити і продовжувати будівельні

2

роботи
по облаштуванню гаражу. З заявою відповідач до сільської Ради про дозвіл на
розташування гаражу не зверталась. Вирішення спору залишає на розсуд суду.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали цивільної
справи суд вважає, що позов позивача підлягає до задоволення частково з
слідуючих підстав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5. показала, що вона в 2006 році по договору
купівлі продажу продала сім'ї ОСОБА_4 житловий будинок під АДРЕСА_1. Та після
продажу будинку відповідач поьбудувала огорожу якою звузила суттєво в'їзд до
будинку чим захватила частину земельної ділянки яка є присадибною до будинку.

Свідок ОСОБА_6. показала, що проживає в АДРЕСА_3. Відповідач безпідставно перенесла огорожу чим захватила частину
земельної ділянки яку раніше користував попередній власник будинку ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8. показала, що вона є сусідкою сторін спору та відповідачка
переставила дійсно огорожу чим захватила
частину земельні' ділянки, що рахується за будинком який купили сімя
ОСОБА_4, а також побудувавши відповідач фундамент під гараж наполовину звузила
під'їздну дорогу до будинеку позивача.

Свідок ОСОБА_9. показав, що позивач є його невісткою. Та перед купівлею
будинку вони переконались про наявність документів на будинок та на земельну
ділянку. Стосовно земельної ділянки то в матеріалах був проект на забудову де
було визначено конфігурація та розміри земельної присадибної ділянки у звязку з
чим вони прийняли рішення про покупку будинку від ОСОБА_5. Однак придбавши
будинок відповідач переставила огорожу, звузила під'їзду дорогу побудувавши на
ній самовільно фундамент під гараж.

Свідок ОСОБА_10. показав, що працює землевпорядником в Нересницькій с/раді.
Відповідач не зверталась до сільськоїх ради з заявою про надання доволу на
розташування гаражу. З приводу земельної ділянки сторін спору то було створено
комісію с/Ради з приводу інвентаризації земельних ділянок та було встановлено
розмір земельної ділянки ОСОБА_4 0,1193 га, а ОСОБА_2 та її дочки ОСОБА_11.
розмір становить 0,186 га.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України "
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів".

Суд вважає доведеним ту обставину, що позивач на законних підставах
відповідно до ноатіально посвідченого договору купівлі продажу стала власником
житлвого будинку АДРЕСА_1 (а.с5)
та відповідно до вказаного договору купівлі продажу розмір земельної ділянки
визначеним не був.

Однак відповідно до будівельного паспорту на забудову будинку АДРЕСА_1
забудовником якого був попередній власник до ОСОБА_5. - ОСОБА_7. визначено
конфігурація земельної присадибної ділянки та ширина підїздної дороги до
будинку становить 5 метрів.

Відповідно до ст. 120
ч.5 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до
громадян ... переходить
право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Таким чином до позивача ОСОБА_4. після купівлі нею будинкук АДРЕСА_1 перейшло право
на користування присадибною земельною ділянкою, вона являється належним
землекористувачем та вправі вимагати усунення порушеного її права на
користування земельною ділянкою та безперешкодного доступу до придбаного нею
житлового будинку.

Про відповідність розмірів присадибної земельної ділянки
до будинку АДРЕСА_1 яка
становить 0,1193 га після проведення інвентаризації земель відповідно до
рішення Нересницької с/ради № 152 від 30 березня 2007 року вказана обставина
узгоджується та стверджується також довідкою виданою Нересницькою с/радою від 10 липня 2006 року відповідно
до якої зазначено, що за доворогосподартвом АДРЕСА_1 згідно інвентаризації землі 1991 -1992 року присадибна
земельна ділянка складає 0,12 га.

3

Про порушення відповідачем вимог земельного законодавства
свідчить акт перевірки дотримання земельного законодавства № 10 від 30 січня 2007 року (а.с.15)
відповідно до якого державним земельним інспектором було виявлено, що
відповідач ОСОБА_2 самовільно захопила частину земельної ділянки площею 48
метрів квадратних від ОСОБА_4 та приєднала її до власної земельної ділянки та
на звороті зазначеного акту на план схемі земельної ділянки штрихпунктирними
лініями зазначено захоплену частину земельної ділянки позивача вчинену
відповідачем.

Також відповіднго до акту перевірки земельного законодавства № 103 від 27
листопада 2006 року (а.с.16) та на звороті вказаного акту зазначено і вказано,
що ОСОБА_2 порушила межі земельної ділянки сусіда самовільно захопила частину
земельної ділянки площею 48
метрів квадратних.

Відповідно до письмового припису (а.с.19) відповідача
було зобовязано припинити порушення земельного законодавства та зобовязано
добровільно повернути земельну ділянку шляхом перенесення огорожі.

Про звуження підїздної дороги до житлового будинку
позивача та побудова фундаменту відповідчем свідчить також фотокартки (а.с.20-21)

Відповідно до ст. 376
ч.1 ЦК України :"... будівля, споруда
інше нерухоме майно вважаються самочинно збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм чи
правил".

Згідно вимог ст. 376
ч.7 ЦК України " У разі істотного
відхилення від проекту ,
що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил суд за позовом ... органу місцевого
самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснює
будівництво, провести відповідну перебудову... Якщо проведення такої перебудови
є неможливим або особа відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за
рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснює
будівництво...".

Виходячи з вищенаведних норм цивільного законодавства,
побудований відповідем фундамент під гараж вважається самочинно побудований і є
таким, що прорушує права позивача на безперешкодний доступ до свого будинку, а
тому самочиенно побудований фундамент підлягає до знесенню за рахунок
відповідача.

Відповідно до ст. 212
ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненю
землекористувачу без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний стан для
використання, включаючи і знесення будівель, споруд здійснюється за рахунок
громадян... які самовільно зайняли земельні ділянки.

В частині вимоги позивача до відповідача про відшкодування моральної шкоди
в розмірі 1700 грн.
слід відмовити з тих причин, що між сторонами наявний земельний спір з приводу
користування земельною ділянкою, підїздною дорогою до житлового будинку
позивача та чинне земельне законодавство не передбачає підстав про
відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок наявного земельного спору та
порушення прав позивача на користування земельною присадибною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 3, 80,
213-215 ЦПК України, ст. 376
ч.1, 376 ч.7 ЦК України, ст. Ст.
152, 212 ЗК
України,

РІШИВ

Позов ОСОБА_4
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користування
підїздною дорогою ОСОБА_4 шириною 5
метрів яка веде до дворогосподарства АДРЕСА_1,
зобовязати ОСОБА_2 повернутиОСОБА_4 частину самовільно захопленої земельної
ділянки площею 48 метрів
квадратних метрів розташованої по АДРЕСА_1,
шляхом перенесення ОСОБА_2 огорожі на попередню межу відповідно до проекту
забудови від 16 червня 1980 року.

4

Зобовязати ОСОБА_2 знести самочинно збудований нею
фундамент під розташування будівлі гаражу розташований на підїздній дорозі до
житлового будинку АДРЕСА_1,
Тячівського району.

ВідмовитиОСОБА_4 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди розмірі 1700 грн. та в частині відшкодування судових витрат
розмірі 17 грн., а також в частині відшкодування витрат за послуги адвоката
розмірі 350 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 8
грн. 50 коп.
судових витрат сплачений судовий збір та 7
грн. 50 коп.
Сплачені витрати на інформаційно технічні витрати розгляду справи.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом
десяти днів з дня отримання рішення суду, а апеляційна скарга протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд
Закарпатської області через Тячівський районний суд з подачею копії скарги до
апеляційного суду.