У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня
2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого               Григор'євої Л.І.,

суддів:                          Данчука
В.Г.,              Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,              Косенка
В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8до закритого акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів (далі - ЗАТ ЛОЗ) “Трускавецькурорт”, закритого
акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України (далі
- ЗАТ ЛОЗ) “Укрпрофоздоровниця”, Федерації професійних спілок України, треті
особи: Рада об'єднання профспілок Львівщини, Трускавецька міська рада, про
поновлення порушеного права, за касаційною скаргою
представника позивачів у справі ОСОБА_1 та
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9- на ухвалу апеляційного суду Львівської області
від 10 травня 2007 року,

встановила:

У грудні 2005 року позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що постановою Президії Федерації незалежних профспілок
України від 22 листопада 1991 року № П-11-1 порушені їхні права щодо володіння
та розпорядження майном санаторію “Весна”, розташованого в м. Трускавці на вул.
Суховоля, 33, оскільки вони є членами профспілкової організації й членами
трудового колективу цього санаторію.

Просили визнати частково недійсною вказану постанову, визнати частково
недійсним рішення зборів акціонерів ЗАТ ЛОЗ “Укрпрофоздоровниця” від           23 грудня 1998 року, визнати
недійсним рішення зборів акціонерів ЗАТ ЛОЗ “Укрпрофоздоровниця” від 14 квітня
1998 року, визнати частково недійсними установчий договір та статут ЗАТ ЛОЗ
“Трускавецькурорт”.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від                  30 листопада 2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2007 року заяву
про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8. на вказане судове рішення
залишено без розгляду.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
представник позивачів у справі ОСОБА_1.,
представник ОСОБА_1. - ОСОБА_9. - просять
скасувати ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 10 травня 2007 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 294 ЦПК України встановлено строк десять днів з дня проголошення
рішення для подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції та двадцять днів після подання заяви про апеляційне оскарження для
подання апеляційної скарги на рішення суду.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області ухвалено              30 листопада 2006 року.

Як убачається з матеріалів, доданих до касаційної скарги, заяву про
апеляційне оскарження вказаного судового рішення подано 11 грудня 2006 року
(копія заяви про апеляційне оскарження зі штампом Трускавецького міського суду
Львівської області щодо одержання цієї заяви 11 грудня 2006 року).

Ураховуючи, що відповідно до положень ст. 294 ЦПК України дата подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду має значення для визначення строку
подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, з'ясування судом
дати подання цієї заяви має суттєве значення для висновку про порушення чи
дотримання строків оскарження.

Постановляючи ухвалу від 10 травня 2007 року, згідно з якою зазначені заяву
про апеляційне оскарження й апеляційну скаргу на рішення
Трускавецького міського суду Львівської області від 30 листопада 2006 року
залишено без розгляду, апеляційний суд виходив із того, що заява про апеляційне
оскарження подана скаржниками 14 грудня 2006 року, тобто після закінчення
строку, встановленого ст. 294 ЦПК України.

Між тим, з таким висновком не можна погодитися, оскільки апеляційним судом
не враховані доводи скаржників про подання ними заяви про апеляційне оскарження
і її реєстрації судом 11 грудня 2006 року, на підтвердження яких ними надані
докази.

За таких обставин відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею питання щодо прийняття
апеляційної скарги на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись
ст. 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2007 року  скасувати, передати питання про прийняття
апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:                                                       М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Й. Косенко

В.Г. Данчук