У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 року                                                                              м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі :  головуючого - судді   Самчука П.П.

суддів :  Рищука П.К., Юзюка О.М.

при секретарі Козіцькій А.Б.

з  участю:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц-1721 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 07 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до
відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
„Хмельницькгаз” про визнання незаконним та скасування наказу голови правління
ВАТ по газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз” № 131-ІІ від 02.10.2006
року, рішення комісії по трудових спорах центрального виробництва ВАТ по
газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз” №1 від 03.10.2006 року, про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

в с т а н о в и  в
:

ОСОБА_1 24 листопада 2006 року звернулася в суд з
позовом, вказавши, що 17.11.2006 р. отримала наказ № 131-п від 02.10.2006 р.
про звільнення з роботи за ст. 40 п.1 КЗпП України згідно з наказом голови
правління № 145 від 27.03.2006р. та за згодою профспілкового комітету (протокол
№ 10 від 23.03.2006 р.). Вказувала на те, що при її звільненні не враховано
стаж роботи на підприємстві, переваги в її кваліфікації над іншими
працівниками, що залишились працювати на аналогічних посадах, не попереджено
про звільнення, не запропоновано іншої роботи. Звільнення вважала незаконним і просила
скасувати наказ № 131-п від 02.10.2006 р., поновити її на роботі на тій самій
посаді з тим самим окладом, стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу                            з
02.10.2006 року по день поновлення на роботі, та витрати, пов'язані з наданням
юридичної допомоги в зв'язку із зверненням до суду.

В ході вирішення спору 12.03.2007 р. ОСОБА_1 доповнила
позовні вимоги і просила поновити строк на оскарження рішення комісії по
трудових спорах від 03.10.06 р., визнати вказане рішення незаконним, визнати
наказ №131-ІІ про її звільнення таким, що виданий з порушенням трудового
законодавства.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 серпня 2007 року в позові
ОСОБА_1 до ВАТ по газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз” про визнання
незаконними та скасування наказу голови правління ВАТ по газопостачанню та
газифікації „Хмельницькгаз”  № 131 -
ІІ  від
02.10.2006  року,  рішення
комісії  по  трудових
спорах центрального виробництва ВАТ по газопостачанню та газифікації
„Хмельницькгаз” №1 від  03.10.2006  року,
про поновлення  на  роботі
та  стягнення  середнього
заробітку  за час вимушеного
прогулу відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 рішення суду вважала неправильним, просила його скасувати і
ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що суд дав
неправильну  правову  оцінку
обставинам  справи.  Вказувала,
що при  вирішенні  питання про скорочення посад 22.03.2006 р.
головою правління було направлено подання профкому, а 23.03.2006 року без
виклику працівників дана згода на їх звільнення, що стало підставою для видачі
наказу про звільнення.  Зазначала,  що  їй  відповідачем
не  була  запропонована
робота  обхідника  і письмових доказів  того,
що  було запропоновано іншу
роботу, відповідач суду не надав. Крім цього, за декілька

Головуючий у першій інстанції - Навроцький В.А.                                     Справа № 22-ц-1721

Доповідач -  Самчук
П.П.                                                                             Категорія № 39,40

місяців  до  скорочення
посад  на  підприємство
в  якості диспетчерів були
прийняті або переведені з інших місць три людини, які не мали спеціальної
освіти.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню із таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Як вбачається, суд першої інстанції правильно встановив
дійсні обставини справи, правовідносини, що виникли, та правильно застосував
чинне законодавство.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.10.2000 року
працювала диспетчером аварійно-диспетчерської служби ВАТ „Хмельницькгаз”.
Відповідно до п.6 Додатку №1 до наказу № 97 від 28.02.2006 р. голови правління
по газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз” заходом щодо економії
матеріальних, трудових та фінансових ресурсів було підвищення продуктивності
праці за рахунок оптимізації робочих місць, шляхом вдосконалення виробничих
процесів та скорочення дублюючих місць , на що було дано згоду рішенням
профкому центрального виробництва ВАТ „Хмельницькгаз” від 23.03.2006 р. На
виконання наказу № 97 від 28.02.2006 р. відповідачем було видано наказ № 145
від 27 березня 2006 р., яким працівники попереджались про наступне звільнення.

Позивачка в числі інших була повідомлена про скорочення
посади, яку вона займала, однак від підпису відмовилась, про що зазначено в
повідомленні про звільнення від 30.03.2006 р. (а.с.30), тобто, була попереджена
не пізніше ніж за два місяці до звільнення.

Також на запит суду (а.с.110) рішенням профспілкового
комітету підприємства від 20.06.2007 року дано згоду на звільнення ОСОБА_1 з
займаної посади по п.1 ст. 40 КЗпП України з 01.10.2006 року (а.с.118-119). В
зв'язку з цим наказом № 131-п від 02 жовтня 2006 року позивачку було правомірно
звільнено з роботи з 01.10.2006 р. (а.с. 34) і на момент звільнення вона не
хворіла.

При цьому судом першої інстанції правильно зазначено, що
ОСОБА_1 відмовилась від запропонованої посади обхідника, що видно з протоколу
№2 від 03 жовтня 2006 р. (а.с. 76-77), не мала переваг перед іншими
працівниками, оскільки наказом № 80 від 13.02.2006 р. їй було оголошено догану
за непрофесійність та халатність у виконанні службових обов'язків, з яким вона
погодилась і не оскаржувала (а.с. 50 ).

Судом також правильно взято до уваги висновок ЛКК
Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру від 09 жовтня 2006 року
№ 2012 про те, що ОСОБА_1 за станом здоров'я не може виконувати роботу
диспетчера аварійно - диспетчерської служби (а.с. 91), тому, крім
обґрунтованого звільнення, вона також не могла бути поновлена на посаду
диспетчера, на яку претендувала, за станом здоров'я.

Викладене свідчить, що судом першої інстанції правильно
не знайдено також підстав для визнання незаконним та скасування рішення № 1
комісії по трудових спорах від 03 жовтня 2006 року.

Інші доводи апеляційної скарги містять посилання на
обставини, які з достатньою повнотою досліджені і оцінені судом першої
інстанції, а тому, на думку апеляційного суду, не впливають на законність
рішення суду, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та не містять підстав
для його скасування.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 07 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий   /підпис/

Судді              /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                                    П.П. Самчук