Справа № 22 ц-333/07                              Головуюча суду  1  інстанції Давченко Т.М.
Категорія 32                                                 Доповідач
апеляційного суду   Шолох З.Л.
УХВАЛА

Іменем України

16
лютого 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого -
ПаліюкаВ.П.,

суддів -
Шолох З.Л., Колосовського С.Ю.,

при секретарі судового засідання -
Негрун І.О., за участю:

·  представника
позивача - ОСОБА_4,

·  відповідачки
ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2., розглянувши у відкритому    судовому
засіданні    у м. Миколаєві    цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на   рішення Корабельного районного   суду м. Миколаєва від 21
листопада 2006
року у справі за

позовом ОСОБА_3    до
ОСОБА_1     про визнання   її
та   неповнолітньої   дитини
такими,       що   втратили       право користування житлом,

та зустрічним позовом ОСОБА_1    до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та
вселення,

встановила:

В березні 2006 року ОСОБА_3.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про визнання її та неповнолітньої дитини такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Позивач
зазначав, що він є основним квартиронаймачем зазначеної квартири, яку отримав в
січні 1992 році, не
перебуваючи у шлюбі. В березні 1992
року на прохання своєї доньки -
відповідачки по справі, прописав її-в спірній квартирі. Однак, вона в
квартирі ніколи не проживала та не проживає, комунальні послуги не сплачує,
оскільки має постійне місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 де і проживає
складом своєї сім'ї.

До того ж, без
його згоди, в травні 2004
року відповідачка прописала сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на викладене,   просив задовольнити його позов.

В червні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3. про усунення перешкод в користуванні
жилим приміщенням та її вселення в спірну квартиру разом з малолітнім сином.

ОСОБА_1 вказувала, що із-за неприязних стосунків з батьком не
може проживати в спірній квартирі. На теперішній час він перешкоджає її
проживанню, оскільки проживає там зі своєю дружиною, яку має намір прописати.

Посилаючись на
викладене, а також на те, що позивач не має права на звернення з даним   позовом, оскільки   відмовився
від   своїх аналогічних

2

вимог до неї в 2004
році і провадження по справі було закрите, просила задовольнити її позов.

Рішенням
Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2006
року позов ОСОБА_3. задоволено.
Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1

В апеляційній скарзі
відповідачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила рішення суду скасувати, постановити нове про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_3.
та про задоволення її зустрічного
позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд повно,
всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку доказам по справі та
прийшов до вірного висновку про те, що відповідачка та її малолітній син
втратили право на користування спірною квартирою, оскільки без поважних причин
в ній не проживають з листопада 2003
року, тобто понад встановлений ст.71 ЖК України шестимісячний строк. Мають
постійне місце проживання в квартирі АДРЕСА_2

А    тому,
місцевий    суд                  обгрунтовано              задовольнив    позов

ОСОБА_3. та відмовив у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1

Доводи апелянта
про те, що вона з поважних причин була відсутня за місцем реєстрації на спірній
житловій площі необгрунтовані, оскільки не підтверджуються наданими нею
доказами.

Докази оцінені
судом з дотриманням вимог ст.
ст. 58, 59, 212 ЦПК України.

Посилання
апелянта на те, що позивач не має права на звернення до неї з даним позовом, не
можуть бути прийняті до уваги, так як спірні правовідносини носять триваючий
характер, а прийняте судом рішення стосується іншого періоду часу в порівнянні
з аналогічними вимогами позивача, пред'явленими   до ОСОБА_1
в 2004 році.

Таким чином,
рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін згідно ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303,
308, 315 ЦПК України, колегія судців, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий:
підпис

Судді:

Згідно з
оригіналом

суддя           З.Л.Шолох