УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
березня дня місяця „05" дня колегія суддів судової палати у

цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді:   Курської А.Г.

Суддів:                                                     Горбань
В.В.

Шаповалової О.А.

При секретарі: Волкової
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_3
на рішення Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 09 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

28 лютого 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя. Вимоги мотивовані
тим, що шлюб з відповідачем зареєстрований 17.07.1993 року. Від шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сумісне життя з відповідачем
не склалося з тієї причини, що відповідач зловживає спиртними напоями і
влаштовує скандали, бійки, що негативно впливає на психику дитини. Примирення
вважає неможливим. Крім того, заявила вимоги про поділ спільного майна.
Зазначила, що в період шлюбу вони приватизували однокімнатну квартиру на ім'я
відповідача за адресою: АДРЕСА_1.
Однак, на момент приватизації відповідач понудив позивачку виписатися з квартири
разом з сином і приватизував квартиру на своє ім'я. Потім
позивачка з сином знов зареєструвалася в квартирі. Оскільки сумісне проживання
в однокімнатній квартирі з відповідачем вважає неможливим, просить стягнути з
неї на його користь грошову компенсацію в розмірі
1/2 частини вартості квартири, виходячи з балансової вартості - 12805,73
грн. Зазначає, що відповідач за час сумісного життя свою заробітну плату
не витрачав на сім'ю, а зберігав її в банку, сім'я жила на кошти позивачки.
Згідно договору банківського вкладу в національній валюті „Золота осінь" №
469/кр/24-1005 від 24.10.2005 року, укладеного між відповідачем та АБ „Київська
Русь", ОСОБА_2 відкрив депозитний вклад на суму 17510 грн. строком до
30.01.2006 року. Відсоткова ставка по вкладу встановлена в розмірі 15,5 %, що складає 678 грн. Крім того,
позивачка в позові зазначила майно, що було придбано за період шлюбу, а саме:
меблеву стінку вартістю 1000
грн., холодильник вартістю 1000
грн., гараж в гаражному товаристві „Сігнал" вартістю 1500 грн., кухоний
комбайн вартістю 550 грн., микрохвильову піч вартістю 550 грн., відеомагнітофон
вартістю 400 грн., DVD вартістю 700 грн., музичний центр вартістю 1000 грн.,
кондиціонер вартістю 1500 грн., телевізор вартістю 500 грн., магнітофон
касетний вартістю 300 грн., загальна сума майна

Справа № 22-ц-1075/2007 р.                      Головуючий суду
першої інстанції

Шакуліна Л.В.                                                                                                              Доповідач        Горбань В.В.

-
40543 грн. 73 коп.
Просила розірвати шлюб та поділити сумісне майно, виділивши їй 1/2 частину
квартири 100 будинку 5 мкрн. 10 м.
Красноперекопська, 1/2 частину грошового вкладу за договором між ОСОБА_2 та АБ
„Київська Русь" № 469/Кр/24-10/05 від 24.10.2005 року в розмірі 8755 грн. та 1/2
частину процентної ставки в розмірі 339
грн., кухонний комбайн вартістю 550
грн., холодильник вартістю 1000
грн., стенку меблеву
вартістю 1000 грн.,
музичний центр вартістю 1000
грн., відеомагнітофон вартістю 400
грн. Відповідачу виділити Уг частину
квартири 100 будинку 5 мкрн. 10 м. Красноперекопська,
Уг частину грошового вкладу за договором між ОСОБА_2 та АБ „Київська
Русь" № 469/Кр/24-10/05 від 24.10.2005 року в розмірі 8755 грн. та 1/2 частину
відсоткової ставки в розмірі 339
грн., гараж в гаражному товаристві „Сігнал" вартістю 1500 грн.,
микрохвильову піч вартістю 550
грн., кондиціонер вартістю 1500
грн., телевізор вартістю 500
грн., DVD вартістю 700
грн., касетний магнітофон вартістю 300
грн. Стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію за 1/2 частину
квартири в розмірі 6402 грн. 86 коп., стягнути з
відповідача на її користь грошову компенсацію за банківський вклад в розмірі 9094 грн.,
зобов'язати відповідача передати її кухоний комбайн, музичний центр,
відеомагнітофон.

Ухвалою
Красноперекопського міськрайонного суду від 22 травня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ сумісного майна подружжя роз'єднано та виділено в
інше самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя.

Рішенням
Красноперекопського міськрайонного суду від 22 травня 2006
року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний.

Ухвалою
Красноперекопського міськрайонного суду від 07 липня 2006
року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині поділу спільного
сумісного майна подружжя /кухонного комбайну вартістю 550 грн., холодильника
вартістю 1000 грн., стенки меблевої
вартістю 1000 грн.,
музичного центру вартістю 1000
грн., відеомагнітофону вартістю 400
грн./. Провадження у справі в цій частині закрито.

В процесі
розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила визнати свідоцтво
про право власності на квартиру АДРЕСА_1
в м. Красноперекопську, яке видане на ім'я ОСОБА_2 07.07.2004 року за № 4379, недійсним.
Поділити майно, яке являється сумісною власністю, виділити позивачці 1/2 частину
грошового вкладу за договором між ОСОБА_2 та АБ „Київська
Русь" № 469/Кр/24-10/05 від 24.10.2005 року в розмірі 8755 грн. та 1/2 частину
відсоткової ставки в розмірі 339
грн.

Ухвалою
Красноперекопського міськрайонного суду від 09 листопада 2006 року справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя в частині поділу квартири та гаража
залишено без розгляду.

Ухвалою Красноперекопського
міськрайонного суду від 09
листопада 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності на квартиру 100 будинку 5 мкрн. 10 м.
Красноперекопська, що видано на ім'я ОСОБА_2, недійсним
та поділ . спільного
майна подружжя роз'єднано та виділено в інше самостійне провадження позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним.

Рішенням
Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 09.11.2006   року   у
задоволенні   позову   ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя -банківського
вкладу з відсотками за договором ОСОБА_2 з АБ „Київська Русь" від 24.10.2005 p., виділу
1/2 частки з загальної суми та стягнення
на її користь суми в розмірі 9094 грн. відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду з
ухваленням нового про задоволення позову позивачки, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин, які
мають суттєве значення для розгляду справи, на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення представника позивачки, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог та їх недоведеності.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки
вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до
вимог статті 60 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Як встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи, під час перебування сторін в
зареєстрованому шлюбі і спільного сумісного проживання, згідно з договором
банківського вкладу від 24.10.2005
року в АБ „Київська Русь" на ім'я відповідача ОСОБА_2 було
відкрито депозитний рахунок №
2630 в сумі 17510 грн. до 30.01.2006 року. Відсоткова
ставка по вкладу була встановлена у розмірі 15,5 відсотків річних.

31.01.2006 року відповідач
закрив рахунок та отримав суму вкладу з відсотками.

У справі також
встановлено, що внаслідок травми, яка сталася з відповідачем, було ушкоджено
його здоров'я. У зв'язку з цим відповідач знаходився в травматологічному
відділенні з 20.01.2006 року до 07.03.2006 року, витрати на його лікування склали 9330 грн., що підтверджується листками призначення ліків та медикаментів.

В судовому
засіданні відповідач не заперечував, що отримані ним кошти з банківського
рахунку були передані позивачці та використані на потреби сім'ї, зокрема, на
погашення боргів та на його лікування.

Допитаний у
якості свідка лікар ОСОБА_5,
який був попереджений

.  про
кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,
385 КК України, пояснив, що у

зв'язку з
хворобою відповідача, з початку всі дії були направлені на збереження

його життя,
кожний день призначалися ліки, ці списки для придбання ліків він

передавав
родичам, в основному дружині (а.с.98-99).

Свідок ОСОБА_6,
мати відповідача, пояснила, що усі ліки купувала позивачка, після отримання
грошей з банку вона розпоряджалася ними, розрахувалася з боргами (а.с.88-89).

В судовому
засіданні позивачка не заперечувала, що ходила до відповідача у лікарню, після
отримання відповідачем грошей з банку, вона повернула борг у сумі 1500 грн.
ОСОБА_7(а.с. 75).

При такому положенні, виходячи з правил ст. 60 СК України та
встановивши, що, одержані відповідачем кошти надійшли до бюджету сім'ї та були
використані на її потреби, зокрема, на лікування відповідача та погашення
боргів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Відповідно до
ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивачка не надала
доказів, які б могли спростувати висновки, викладені в рішенні суду
першої інстанції.

Довід
апеляційної скарги про те, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували
факт передачі їй грошей, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки
спростовується матеріалами справи та поясненнями свідків.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що суд при вирішенні спору не врахував пояснення
свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які підтвердили факт припинення шлюбних відносин з 19.01.2006 року, суперечить
матеріалам справи. Дані пояснення свідків були предметом дослідження і оцінки
суду при ухваленні рішення і визнані
необгрунтованими. При цьому суд першої інстанції виходив з обставин про
роздільне проживання сторін та припинення ведення спільного господарства з
лютого 2006 року,
які встановлені рішенням Красноперекопського міськрайонного суду від 22.05.2006 року (а.с. 80).

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд неповно з'ясував обставини справи та не надав
належної оцінки доказам позивачки, а тому необгрунтовано відмовив у задоволенні
позову, є безпідставними.

Судова колегія
вважає, що'суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну
оцінку всім доказам згідно зі ст.ст. 10,
60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на
обґрунтування своїх висновків.

Інші доводи
апеляційної скарги не містять безумовних підстав для скасування рішення суду.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи з
наведеного та керуючись ст.ст. 303,
307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 09 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути
оскаржено протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.