ГАГАРІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ м. Севастополь, вул. Вакуленчука, З
Код суду 2702
Справа №2-1941/2006р.
Справа №2-350/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007р. Гагарінський районний
суд м. Севастополя в складі:

головуючого          - судді Яковенко С Ю.,

при секретарі        - Павленко Є.O.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 долі квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права
власності на 2/3 долі спірної квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що дана квартира була придбана 17 травня 2005 року, в період її сумісного проживання однією сім'єю з
ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а так
само інше майно і предмети домашнього
ужитку. Быльшу половину грошових коштів для
придбання спірної квартири було узято у борг у їх загальних знайомих, які не
повернені до теперішнього часу. Письмового
договору про встановлення порядку користування житлом, або встановлення права власності між померлим спадкодавцем ОСОБА_4
і позивачем не укладалося. До настання смерті шлюб між позивачем і
спадкодавцем не був зареєстрований з етичних міркувань позивача.

Позивач просить визнати право власності 1/2 часткі спірної квартири, оскільки на отримання
власності після смерті ОСОБА_4 претендують його спадкоємці,
відповідачі по цьому позову. Окрім цього, позивач
вважає, що має право на визначення конкретної частки в загальній сумісній власності,
оскільки за нею може бути визнано право на 1/2 долі, а так само на 1/6 долі спірного майна у порядку спадкоємства, і так само на розділ всього
спадкового майна. Виділення частини відповідачам спірного майна в
натурі неможливо, оскільки об'єктом позову виступає двокімнатна квартира.

В судовому засіданні 15.01.2007р. позивачка ці позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник
відповідачів позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що спадкодавець ОСОБА_4 є рідним батьком
відповідачів, до смерті спадкодавця останні

проживали
однією сім'єю із спадкодавцем, вели сумісне господарство і мали сумісний бюджет. 17 травня 2005 року спадкодавець ОСОБА_4, з метою поліпшення житлових умов своїх дітей,
провів відчуження належного йому на підставі договору дарування майна: квартири АДРЕСА_2. На одержані грошові кошти придбав спірне житло, яке планував надати в
користування дітям, які одружаться. Про знаходження в цивільному шлюбі з
позивачем відповідачам нічого невідомо, в спірному житлі позивач стала
проживати після смерті спадкодавця, що на думку представника відповідачів
указує на несумлінність її намірів. Позивач зверталася із заявою про встановлення факту сумісного мешкання із
спадкодавцем, проте за клопотанням позивача її заява Ухвалою Гагарінського райсуду м. Севастополя від 24.10.2006р. була
залишена без розгляду. Заявлені позовні вимоги
позивача документально не підтверджені письмовими доказами.

Слухання справи неодноразово судом переносилося за клопотаннями
представника позивача, і нез'явленнями самого позивача. Поважної причини
неодноразових нез'явлень представника позивача і позивача до суду не представлено,
про день розгляду цивільної справи позивач і його представник сповіщалися
належним чином. Клопотань про забезпечення і
витребування додаткових доказів стороною позивача не заявлялося.

У матеріалах
цивільної справи є заява від імені позивача про те, що угода на представлення
її інтересів в суді з представником розірвано.

Вислухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд
вважає вимоги позивача такими, що підлягають відхиленню по
наступних підставах: судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 перебував у
фактичних шлюбних відносини з ОСОБА_5. Від
сумісного браку у них є двоє повнолітніх дітей, які є відповідачами по
цивільному позову. В судовому засіданні досліджувалися
матеріали цивільної справи № 2о-204/06. Рішення Гагарінського райсуду від 11.07.2006р., яким встановлений факт проживання
ОСОБА_5 однією сім,єю з ОСОБА_4 набрало законну силу.

Спадкодавець ОСОБА_4 на підставі
договору-дарування 17.05.2005р. провів відчуження
власності, що належить йому - квартири АДРЕСА_2. Того ж
дня спадкодавець придбав за договором купівлі-продажу спірне житло.

Судом досліджувалися належним чином завірені копії документів по
вищезгаданих правочинів. Дані угоди сторонами цивільної справи в установленому
порядку не оспорені, у суду не викликає сумнівів законність їх висновку і
породження права власності у спадкодавця.
Сума за договором купівлі-продажу від 17.05.2005р. свідчить про придбання спірного
майна за рахунок грошових коштів, одержаних від реалізації його власності: квартири АДРЕСА_2. Доводи позивача в частині отримання позики для
придбання спірного житла на думку суду є необгрунтованими і не
підтвердженими документально.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України на учасників процесу
покладений обов'язок по доведенню обставин, на які вони посилаються.

Позивачем не представлено ніяких доказів в обгрунтування заявлених вимог,
що розцінюється судом, як відсутність таких.

В судовому засіданні встановлено, що із заявою про вступ до прав
спадкоємців на спадкове майно позивач ОСОБА_4 не зверталася.

Суд вважає, що проживання позивача в спірному помешканні не породжує у
нього право власності. Представлені докази позивачем, а саме, документи,
пов'язані з похованням

спадкодавця ОСОБА_4 оцінює критично, оскільки останні не свідчать про
наявність домовленості між позивачем і спадкодавцем про виникнення права
власності у позивача у зв'язку з організацією поховання.

Судом не
встановлено так само інше майно, на яке посилався позивач, яке було придбане в
період сумісного мешкання.

Суд приходить до
обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог..

Вжити судом заходи забезпечення позову на заборону відчуження спірного
майна суд вважає за необхідне відмінити, зважаючи на відсутність необхідності в
таких.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,179208, 209, 212, 213,
224-226 ЦПК України,
ст.355,364-370 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
власності на 2/3 долі квартири АДРЕСА_1  відмовити.

Ухвалу
Гагарінського райсуду м.
Севастополя від 14.04.2006р, по забезпеченню позову
у вигляді заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд 1-ї інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20- днів апеляційної скарги, з подачею
ії копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення вступає в законну силу після закінчення терміну подачі заяви про
апеляційне оскарження, якщо заява про
апеляційне оскарження не була подана. Якщо подана заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення набирає
чинності після закінчення цього терміну. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, вступає в законну силу
після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено власноручно в дорадчій кімнаті.