Справа № 22-1622/2007 року
головуючий  в І-й інстанції:
ухвала

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

«17» жовтня 2007 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Хмельницької області в
складі:

головуючого-судді: Бережного С.Д.,

суддів: Гуменюк Н.І., Рищука П.К.,

при
секретарі: Гребелюк Т.Б.,

за участю
позивача: ОСОБА_2.,

відповідачів: ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

представника позивача: ОСОБА_5.,

та представника відповідача:
ОСОБА_6.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому апеляцію ОСОБА_1. на рішення Камянець-Подільського міськрайонного
суду від 09 липня 2007 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи ОСОБА_1. та її представника на підтримку апеляції,
пояснення ОСОБА_2. та її представника в заперечення апеляції, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_2.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_4. про визнання їх
такими, що втратили право на житло.

В
обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що вона є квартиронаймачем квартири №
АДРЕСА_1 з 1977 року. Крім неї у квартирі зареєстровані її син - ОСОБА_7., його
колишня дружина - ОСОБА_1. та їх діти ОСОБА_3. та ОСОБА_4., який на даний час є
неповнолітнім. Шлюб між ними розірвано в 1998 році. З того часу відповідачка з
дітьми постійно не проживала в спірній квартирі. Рішенням суду від 25.01.2000
року було постановлено її вселення. 19.10.2000 року відповідачка вселилась в
квартиру, однак проживати не стала, отримала ключі від квартири, зібрала усі
речі, меблі, майно і виїхала на постійне місце проживання до своєї матері по
АДРЕСА_2, де і проживає по сьогоднішній день. Оплату комунальних послуг за весь
цей період вона не проводила. 21 січня 2006 року син одружився вдруге і
проживає в квартирі разом зі своєю дружиною.

Відповідачка,
яка діє в інтересах неповнолітнього сина та представляючи інтереси ОСОБА_3.,
позов не визнала і до суду звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_2. та
ОСОБА_7. про вселення в квартиру, мотивуючи, що ні вона, ні діти не втратили
право на проживання в квартирі № АДРЕСА_1, оскільки постійно проживали у
спірній квартирі. Аліменти від чоловіка не отримувала, оскільки домовились, що
він буде сплачувати комунальні послуги за них. У квартирі АДРЕСА_2 проживають з
літа 2006 року, тобто з тих пір, коли загубили ключі від квартири № АДРЕСА_1. В
квартирі по АДРЕСА_2проживала і проживає її сестра з дітьми. Просила вселити її
і дітей в спірну квартиру.

Рішенням
суду першої інстанції позов задоволено. ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що
втратили право на житло в квартирі № АДРЕСА_1 в м. Камянець-Подільський.

У зустрічному позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_1. просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

При цьому апелянт вважає, що
рішення суду є незаконним, оскільки висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема,
як вважає апелянт вона постійно проживала в спірній квартирі та не переїжджала
на інше постійне місце проживання, що підтверджується наданими доказами у
справі та показами відповідних свідків.

В
зв'язку з цим, ОСОБА_1. вважає, що суд однобічно розглянув справу, прийнявши до
уваги безпідставні, на її думку, докази позивача.

Також апелянт вказує, що суд своїм рішенням
позбавив її неповнолітнього сина конституційного права на житло, не залучивши
при цьому до розгляду органи опіки та піклування.

На
підставі вказаних апелянтом обставин, відповідач ОСОБА_1. вважає, що позивач не
довів в суді, що вона з дітьми вибула на інше постійне місце проживання і з цих
підстав втратила право на житлову площу в спірній квартирі.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1. підтримала апеляційну скаргу з викладених
у ній мотивів. ОСОБА_2. та ї представник апеляцію не визнали та просили рішення
суду залишити без змін. Представник ЖЕКа в судове засідання апеляційного суду
не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних мотивів.

Судом
встановлено, що квартиронаймачем квартири № АДРЕСА_1 в м. Камянець-Подільському
з 1977 року є ОСОБА_2- позивачка у справі. Членами сім'ї рахувались її син
ОСОБА_7- третя особа на стороні позивача, його дружина - ОСОБА_1, їх діти
ОСОБА_3та неповнолітній син ОСОБА_4- відповідачі по справі, що підтверджується
копією особового рахунку. В 1998 році шлюб між ними було розірвано. Рішенням
суду від 25.01.2000 року було постановлено вселити в вищевказану квартиру
відповідачів у справі. В жовтні 2000 року відповідачка вселилась в квартиру,
однак не проживала там, а переїхала з усіма речами, меблями на інше місце проживання
по АДРЕСА_2на квартиру своєї матері. Факт переїзду на вул. АДРЕСА_2
підтверджується тим, що у 2000 році ОСОБА_1. встановила на своє ім'я телефон №
НОМЕР_1, що підтверджується відповідними довідками Укртелекому № 755 від
18.06.2007 року, № 1346 від 15.11.2006 року, копією телефонного довідника.
Аліменти на дітей ОСОБА_7. пересилав переказами також на вулицюАДРЕСА_2 що
підтверджується довідками центру поштового зв'язку № 2 від 05.01.2002 року, №
08/6-6 від 11.01.2007 року, № 08/6-9 від 26.12.2006 року. акти перевірки
паспортного режиму по АДРЕСА_1 від 17.11.2004 року, 23.02.2005 року, 25.05.2005
року, 01.02.2006 року, складені ЖЕКом № 2, - підтверджують факт непроживання по
АДРЕСА_1 відповідачів по справі і відповідно втрату їх права на житло, що також
підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
поясненнями третьої особи на стороні відповідача ЖЕК № 2.

На
підставі ст. 107 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на
постійне місце проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті,
договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття, а якщо з
жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не
розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим
приміщенням з дня вибуття.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд своїм рішенням позбавив сина відповідача
права на житло не підтверджується фактичними обставинами справи, які свідчать
про те, що після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачкою. В
2000 році добровільно виписавшись зі спірної квартири, відповідачка разом з
дітьми, інтереси яких вона представляла на підставі закону, вселилась на
житлову площу своєї матері в квартиру поАДРЕСА_2, де вони і проживають по
теперішній час.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду щодо втрати
відповідачами права користування спірним приміщенням з дня вибуття у жовтні
2000 року.

За
таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги
і скасування рішення місцевого суду.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької
області від 09 липня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

судді: /підпис/

Копія вірна, згідно оригіналу

cуддя апеляційного суду
Бережний С.Д.