АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року                                                                                           м.
Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                              Гайворонського
С.П.

суддів                                         Станкевича В.А.

Артеменка І.А.

при секретарі     Карпенко
СВ.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
аліментів на повнолітню сина, який продовжує навчання за апеляційною скаргою
ОСОБА_2на рішення
Київського районного суду м. Одеси від 09
червня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просила суд стягнути
з відповідача ОСОБА_2аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, 02 серпня 1986 року народження,
в розмірі 1А частини заробітку відповідача щомісячно.

В обґрунтування
своїх вимог позивач послалась на те, що ОСОБА_3. є студентом денної форми
навчання ІНФОРМАЦІЯ_1і позивач одна матеріально утримувати сина не має
можливості.

Відповідач, який
є батьком дитини, матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання
сина не надає.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримала.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 09
червня 2005 року
позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені.

Суд першої
інстанції стягнув з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1. аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, 02 серпня 1986 року народження
в

Справа № 22ц-294/2007р.                                                                 Категорія
ЦП: 36

Головуючий у
першій інстанції Куранін О.В. Доповідач Гайворонський С.П.

2

розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з
21 вересня

2004 року та до досягнення сином 23-х років.

Районний суд стягнув з відповідача держмито в доход
держави у розмірі 51 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2. просить рішення суду першої інстанції змінити та знизити розмір
аліментів стягнутих судом першої інстанції на утримання повнолітнього сина,
ОСОБА_3 посилаючись на те, що районним судом порушені норми матеріального і
процесуального права.

При цьому
вказується, що відповідач не був повідомлений районним судом про час та місце судового
засідання, суд першої інстанції невірно вказав, що відповідач повинен
сплачувати аліменти на сина до виповнення останньому 23-х років, оскільки
навчання син закінчує в віці 22
роки та 06 місяців.

Судова колегія
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_2підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч.3
ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1., районний суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2. був
належним чином сповіщений про час та місце судового засідання.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не
можна.

В матеріалах даної справи (а.с.20) є документ про
вручення ОСОБА_2. 23 травня

2005 року повідомлення.

Однак, вказане
повідомлення не відповідає* вимогам ст.ст. 90, 92, ЦПК України (1963
року з наступними змінами), оскільки в останньому не міститься:

· найменування
і адреса суду з зазначенням місця, дня і часу явки за викликом;

· назва
справи, по якій робиться виклик;

· вказівку
в якості кого викликається особа;

-  попередження про наслідки неявки або неповідомлення про
причини неявки в

судове засідання;

Таким чином,
судовою колегією встановлено, матеріалами справи підтверджується, що на
порушення вимог ст.ст. 90,
92, 94, 143, 178 ЦПК України (1963
року з наступними змінами) суд порушив порядок вручення повісток про виклик
відповідача ОСОБА_2в судове засідання, не з ясував чи не заперечує ОСОБА_2.
проти позову і ухвалив рішення при відсутності даних саме про належне
повідомлення останнього про час та місце судового засідання.

Отже, на
підставі викладеного, судова колегія вважає, що районний суд розглянув справу
за відсутності відповідача, який належним чином не був повідомлений про час та
місце судового засідання, що відповідно до п. З ст. 307 ЦПК України (1963 року з
наступними змінами) є підставою для скасування рішення з направленням справи на
новий розгляд.

При новому
розгляді справи суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити спір у
відповідності з вимогами закону.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, п. 5 ч. 1 ст. 307,п.З ч.1
ст.311, ст. 313, п.2 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2- задовольнити
частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2005 року по
цивільній справі  за позовною заявою
ОСОБА_1до  ОСОБА_2про стягнення
аліментів на повнолітню сина, який продовжує навчання -скасувати і
справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги у
Верховний Суд України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної
сили.

Судці апеляційного суду Одеської області

С.П.
Гайворонський В.А.
Станкевич І.А. Артеменко