Справа
№ 2-8/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 березня
2007р..                                                                           м.Яремча

Яремчанський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді                                      Свириди Т.Й

секретаря                                  Савчук МЛ.

позивача                                  ОСОБА_1

представників відповідачів               адвокатів
ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача                                    ОСОБА_4

представників відповідача та співвідповідачів  ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Яремче справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним, -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11
звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту  недійсним.

Ухвалою суду від
25.07.2006р. в якості співвідповідачів по справі залучені ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14
та ОСОБА_15.

В судовому
засіданні ОСОБА_1, який представляє інтереси інших позивачів, позов підтримав
та пояснив, що його батько ОСОБА_16, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з приводу онкологічного захворювання лікувався в
Тернопільському обласному комунальному клінічному онкологічному
диспансері та Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги, де
йому вводились наркотичні препарати.

05 жовтня 2005
року батько склав заповіт, яким заповів відповідачу та співвідповідачам різної
величини земельні ділянки. Проте, внаслідок дії наркотичних препаратів, його
батько не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, тобто, був
недієздатним. У зв»язку з цим, він просить визнати цей заповіт недійсним.

Відповідач
ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що він тривалий час був знайомий з батьком
позивача і перебував з ним у хороших стосунках. Коли останній знаходився на
лікуванні в Тернопільській лікарні з приводу онкологічного захворювання, то
крім нього ніхто з дітей або інших родичів хворого не відвідував. Під час його
відвідувань хворий ОСОБА_16 нормально з ним спілкувався і будь-яких психічних
відхилень у нього не помічалось. У зв»язку
з цим, він вважає, що складаючи заповіт на його користь та на користь інших
співвідповідачів, ОСОБА_16 усвідомлював значення своїх дій.

2

З аналогічних
підстав позов не визнали представник відповідача та співвідповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_5. Крім цього, останній пояснив, що з приводу дієздатності ОСОБА_16 була
проведена судово-медична експертиза, яка вказала, що при складанні заповіту
05.10.2005 року ОСОБА_16 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.
В розпорядження експертизи була представлена дана цивільна справа, в матеріалах
якої були історія хвороби та довідки лікуючих установ, які були предметом
дослідження судово-медичних експертів. Будь-яких нових даних про лікування
ОСОБА_16 позивачі суду не представили.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та
оцінюючи зібрані докази, вважає, що позов до задоволення не
підлягає.

Так, відповідно
до висновку комісійної судово-медичної експертизи вбачається, що ОСОБА_16 при
перебуванні на лікуванні отримував лікувальні дози наркотичних препаратів, дія
яких нетривала, а в період з 27.09.2005 року по 05.10.2005 року наркотичні препарати йому взагалі не призначались. А тому,
при складанні ним заповіту 05.10.2005 року він усвідомлював значення
своїх дій та міг керувати ними (а.с.105-107).

Про дієздатність
ОСОБА_16 при складанні ним заповіту 05.10.2005 року свідчить і той факт, що ним
28.10.2005 року був складений інший заповіт, яким він заповів своє майно
позивачці по даній справі ОСОБА_7 і законність цього заповіту нею не
оспорюється (а.с.158).

Як вбачається з
оглянутої в судовому засіданні справи № 2-220/05 за позовом ОСОБА_10 до
ОСОБА_16 про поділ майна подружжя, останній давав пояснення в судовому
засіданні 20.09.05р.

Таким чином, суд
вважає, що хвороба ОСОБА_16 не була пов»язана з вираженням його волевиявлення
при вчиненні даного правочину, а його волевиявлення було вільним і таким, що
відповідало його внутрішній волі з дотриманням способу волевиявлення (а.с.35).

Майно, яке
заповів ОСОБА_16 дійсно на день смерті належало йому на праві власності
(а.с.20-22).

А тому, на
підставі ст.ст. 1233, 1234, 1236, 1257 ЦК
України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

в позові
ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_4  і співвідповідачів ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про визнання недійсним заповіту , складеного ОСОБА_16   05 жовтня 2005 року , який посвідчений
приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_17 р.№
11460, відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської
області через Яремчанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.