Справа №2-179/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13 квітня 2007
року                         Борзнянський
районний суд Чернігівської області

в складі
голосуючої судді                     Затєєвої
С.Д.

при
секретарі                                       Литвиненко
В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні справу за позовом
ОСОБА_1до Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської
області про визнання права власності на спадкове майно

встановив

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про визнання права власності на
спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2року і складається з грошових вкладів, які знаходяться на особових
рахунках покійного обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він не може
оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору, так як в
його свідоцтві про народження відомості про батька записані лише  „ ІНФОРМАЦІЯ_1".

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і пояснив, що його
мати ОСОБА_3та батько ОСОБА_2не перебували в зареєстрованому шлюбі, але проживали
спільно, вели спільне господарство, як до його народження так і після його
народження. ОСОБА_2до самої смерті визнавав його за свого сина, в дитинстві
піклувався про нього. Він спочатку проживав разом з батьками, а пізніше, коли
мав свою сім'ю, перейшов проживати в свій будинок. Після смерті матері ОСОБА_3.
батько ОСОБА_2проживав разом з ним. Батьком зроблено і заповідальне
розпорядження в травні 2006 року на його ім'я про виплату грошових вкладів, які
малися в нього на рахунках, але після введення нового Цивільного Кодексу
України, нотаріус не може взяти до уваги дане розпорядження.

Вважає, що поскільки він є сином покійного ОСОБА_2. то і відповідно до
вимог закону має право на спадкове майно, яке залишилося після смерті
останнього і складається з грошових вкладів, які маються в Ощадбанку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, а подав заяву в
якій просить справу розглядати в їх відсутність.

Заслухавши
позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до актового запису про народження від 17 лютого 1950 року на
ОСОБА_1вбачається, що в графі „відомості про батька „ значиться запис
„ІНФОРМАЦІЯ_1", мати ОСОБА_3.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3. та ОСОБА_2проживали спільно,
вели спільне господарство, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. Це
підтверджується показами свідків ОСОБА_4та ОСОБА_5., які в судовому засіданні
підтвердили, що дійсно ОСОБА_3. та ОСОБА_2проживали однією сім'єю і мали сина
ОСОБА_1.. Спільно вели господарство, виховували сина, який спочатку проживав з
ними, а після того як одружився став проживати окремо, але продовжували
підтримувати відносини, як рідні. Після смерті матері позивач забрав батька
ОСОБА_2. до себе і він в нього проживав до дня своєї смерті.

Відповідно до ст.53 КпШС України - при встановленні батьківства суд бере до
уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і
батьком до народження дитини або спільне виховання чи утримання дитини, або
докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства.

Відповідно до довідки В.Загорівської сільської ради
вбачається, що згідно даних погосподарських книг за 1967 - 1968 p.p. ОСОБА_2по
відношенню до ОСОБА_1значиться батьком, а ОСОБА_3- матір'ю. Всі вони жили в
одному господарстві, як одна сім'я.

Відповідно до актового запису про народження позивача з заявою про
реєстрацію народження дитини звертався ОСОБА_2, він і був записаний спочатку
батьком

2

дитини, а пізніше дані про батька
були закреслені, так як батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі.

З 1994 року, згідно даних погосподарських книг, ОСОБА_2проживав у сина -
позивача по справі, які піклувалися один про одного, як батько і син.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2року, є
батьком ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1вича.

Відповідно до ст.1261 ЦК
України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця.

Виходячи з викладеного суд вважає, що ОСОБА_1. є
спадкодавцем за законом у першу чергу, який прийняв спадщину, так як відповідно
до довідки В.Загорівської сільської ради на час відкриття спадщини, тобто на
день смерті спадкодавця постійно проживав з ним. Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини вважається таким, що прийняв спадщину.

За таких
обставин суд находить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. На
підставі викладеного та керуючись ст. 10, 62, 212,214 ЦПК України, ст.
1261,1268 ЦК України,
ст. 53 КпШС України суд, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовільнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно, яке складається з
грошових вкладів, які маються на рахунках № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3
Борзнянського відділення № 3057 Державного Ощадного банку України і залишилися
після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського
апеляційного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі протягом 10
днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної інстанції.