Р І Ш Е Н Н Я

іменем      України           справа №2-500/07

13 березня 2007 р.                                                 м.Ялта

Ялтинський міський суд АРК у
складі головуючого судді Берещанського Ю.В., при секретарі Мотва А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
санаторія «Сімеїз» про визнання частково недійсним акта конкретного
користування,

В с т а н о в и в :

Позивачі
ОСОБА_1, її дочка ОСОБА_2 є власниками частки квартири АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло від 30 серпня 1994 року. Разом з ними
співвласником в рівних частках зазначений ОСОБА_4 Позивачі звернулися до суду з
позовом про визнання частково недійсним акта конкретного користування. У  судовому засіданні  свій позов підтримали і ОСОБА_1 суду
пояснила, що у дев'яностих роках минулого століття вона збудувала сарай літ.
«Ж», яким користувалась на протязі тривалого часу. Літом 2006 року сарай був
захоплений іншими особами, які пояснили, що вони отримали згоду на користування
сараєм від ОСОБА_3, який має технічний паспорт на квартиру № 1 за вказаною
адресою і в цьому технічному паспорті 1/2 частки сараю літер «Ж» вказана як
приналежність цієї квартири. В цьому ж році вона дізналась про наявність акту
конкретного користування від 30.03.1994 року, в якому зазначена частка сараю
записана до квартири № 1. Вона не згодна з вказаним актом і просила суд визнати
його частково недійсним. Вони мають пічне опалення, а тому сарай їм потрібен
для схову палива.  Спір відносно
незаконого утримання сараю знаходиться у провадженні суду. Співвласник квартири
ОСОБА_4 - помер, він був її чоловіком і вони перебували у шлюбі, але шлюб був
розірваний.

Відповідач
ОСОБА_3 позов визнав і суду пояснив, що дійсно, сарай літ. «Ж» ніколи не
відносився до квартири № 1, власником якої він є. Але співвласник квартири № 3
ОСОБА_4 при житті розпорядився своєю часткою майна, в тому числі часткою
вказаного сараю, внаслідок чого позивачі мають право лише на частку вказаного
сараю.

Представник
бюро технічної інвентарізації Мамикіна Н.О. суду пояснила, що коли суд прийме
рішення про визнання частково недійсним акта конкретного користування, бюро
внесе відповідні зміни в документацію.

Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним
підставам. Згідно  зі ст. 382 ЦК України
власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на
праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, а також
споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників
квартир. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї та ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Судом
встановлено, що 12 частка сараю помилково була приєднана до квартири № 1 в
акті конкретного користування від 30.03.1994 року, тоді як ніколи до неї
(квартири) цей сарай не належав, цей факт підтвердив відповідач ОСОБА_3
Померлий ОСОБА_4, який на думку відповідача розпорядився своєю часткою майна,
теж не мав ніякого відношення до квартири № 1, він був співвласником квартири №
3. Таким чином, вказану помилку слід виправити шляхом визнання частково
недійсним акта конкретного користування.

Керуючись ст.
10,11,209,212,214-215
ЦПК України, ст. 382 ЦК України,

В и р і ш и в :

Позов  ОСОБА_1, ОСОБА_2 -  задовольнити.

Визнати
акт конкретного користування від 30.03.1994 року частково недійсним в частки
належності 1/2 частки сараю літ. «Ж» до квартири АДРЕСА_2. Визнати вказану
частку сараю такою, що належить до квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в  апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя