УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року                                                           м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гнатенка А.В.,

суддів:
Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

Гуменюка
В.І. ,        Данчука В.Г., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання
права власності, скасування державної реєстрації та зобов'язання провести
державну реєстрацію,

встановила:

У липні 2004 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним
позовом, зазначав, що відповідно до
договору купівлі-продажу від 16 травня 2000 року він є власником квартири
АДРЕСА_1 у м. Донецьку.

У жовтні 2000 року між ним та ОСОБА_3 відбулась попередня
домовленість щодо купівлі-продажу квартири, у рахунок якої відповідачка
передала йому аванс у сумі 5 700 грн. У подальшому вони не домовились щодо ціни
квартири й угода купівлі-продажу не відбулась.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 8
травня 2002 року, ухваленим за його відсутності, договір купівлі-продажу
спірної квартири між ним та ОСОБА_3 було визнано дійсним, за ОСОБА_3 визнано право власності на спірну квартиру зі
стягненням на його користь 37 050 грн.

Дізнавшись про наявність указаного
судового рішення, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою
до апеляційного суду Донецької області, рішенням якого від 3 червня 2004 року
зазначене рішення суду було скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним і визнання за нею права
власності на спірну квартиру відмовлено. Однак
13 листопада 2002 року ОСОБА_3 продала вказану квартиру ОСОБА_2, фактично
не передавши її останньому, оскільки у квартирі весь час мешкав та мешкає він.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від                    9
жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 11 грудня 2006 року, позов задоволено частково: визнано недійсним
договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений             13 листопада 2002 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, стягнуто з відповідачів судові витрати, у задоволенні інших вимог
відмовлено за відсутністю спору.

У касаційній
скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 145 ЦК України (1963 року), якщо майно за плату придбане у
особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен
був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від
набувача лише в разі, коли майно загублено власником або особою, якій майно
було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло
з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

Судом установлено, що спірна квартира вибула з володіння ОСОБА_1 поза його
волею. Це стосується оформлення правоустановчих документів, за якими ОСОБА_3
продала квартиру ОСОБА_2 ОСОБА_1 проживав весь час у спірній квартирі,
сплачував комунальні платежі та фактично залишався власником.

За таких обставин суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1

Що стосується розгляду справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_2, то
в матеріалах справи є повідомлення про розгляд справи його представника, а
відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові
особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Постановлені у справі судові рішення відповідають зібраним доказам  і вимогам закону, підстав для їх скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 9 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 11 грудня 2006 року - без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В. Гнатенко

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

М.І.
Балюк

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук