Справа
№22ц-4294/07 р.                                                         Головуючий у 1 інстанції - Семіряд І.В.
Категорія - 43                                                                             Доповідач -
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007
р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                           Зінов'євої А.Г.

суддів:                                                         Рецебуринського Ю.Й.

Солодовник О.Ф.

при секретарі:     Проляпі
О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства „Ханжонковський завод деревинних плит"
(далі Завод) на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 13 березня 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ „Ханжонковський завод деревинних плит" про
розірвання договору на виконання робіт та відшкодування
моральної шкоди,. -

ВСТАНОВИВ:

У червня 2006
р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
19 липня 2005 р. між нею та Заводом було укладено договір на виконання робіт яо
виготовленню дверей та дверних блоків. У вказаний день було внесено аванс у
розмірі 2000 грн., а при отримання замовлення 17 серпня 2005
р. решту суми - 865 грн. 80 коп. Вказані двері своїм транспортуванням вона доставила за місцем свого проживання, але в ході їх
встановлення та експлуатації були виявлені
недоліки, з приводу яких 18 січня 2006 р. вона звернулася до відповідача з вимогами їх усунення. 28 січня 2006 р. їй
було відмовлено в усуненні недоліків. Просила
розірвати договір на виконання робіт, привести сторони у первинне становище та стягнути на її користь пеню за прострочення виконання
замовлення за період з 1 по 17 серпня, тобто за 16 днів у розмірі 3% від
вартості замовлення.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 13 березня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені:
договір на виконання робіт від 19 липня 2005 р., укладений між сторонами на виготовлення трьох
дверних блоків було розірвано. Сторони приведені у первинне становище: з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати у
розмірі 4540 грн. 68 коп. та у рахунок відшкодування моральної
шкоди грошову компенсацію у розмірі 500 грн.

Не погодившись з рішенням суду, Завод приніс апеляційну скаргу, в якій
просили рішення суду скасувати як таке, що не
відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просили
ухвалити нове рішенням. яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те, що
договір на виконання робіт між сторонами не укладався, а мав місце договір
купівлі-продажу. Викладені у висновку експертизи дефекти є
допустимими і не можуть вважатися перешкодами для користування товаром. Також вважають, що у зв'язку з відсутністю суттєвих
недоліків товару підстав для розірвання договору не
було. Крім того, позивачка, отримуючи товар, не мала претензій щодо несвоєчасного виконання замовлення, і тому у суду першої інстанції
не було підстав для стягнення пені.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав і
просив її задовольнити у повному обсязі.

2

Позивачка проти апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, а
рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
зміні за таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що між сторонами
було укладено договір на виконання робіт (підряду), який
відповідачем було виконано несвоєчасно і з недоліками, які усунути останній відмовився. За вказаних обставин, суд
розірвав договір на виконання робіт (підряду), повернув сторони у первинне
становище, стягнув пеню за прострочення
виконання замовлення і грошову компенсацію у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Між тим, такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і
привели до неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно
до вимог п.п. 3,4 ч.І ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення.

При розгляді справи судом першої інстанції було встановлено, що 19 липня
2005 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ „Ханжонковський завод
деревинних плит" було укладено договір з приводу виготовлення дверних
блоків з дверима, про що свідчить замовлення №№652,653,654. Дата виготовлення замовлення - 1 серпня 2005 р. в день замовлення позивачка внесла аванс - 2000 грн., решту суми внесла 17 серпня 2005 р. і в цей же день
отримала двері та дверні блоки. Транспортування і встановлення
вказаного товару проводилося власними силами позивачки. В ході встановлення та експлуатації були виявлені недоліки, з приводу яких
позивачка зверталася на Завод 18 січня 2006 р., але в добровільному порядку спір вирішено не було. Згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи, наявність дефектів та недоліків встановлено і вони не могли виникнути в результаті неправильних
транспортування, збереження, експлуатації та встановлення. Вказані недоліки можуть бути усунутими шляхом ремонту або
заміни.

Виходячи з наведеного, суд помилково дійшов висновку, що між сторонами було
укладено договір підряду, оскільки відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну
роботу за завданням другої сторони (замовника),
а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У даному випадку між сторонами було
укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до
вимог ст.ст 655-656 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно
(товар) у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Предметом
договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на • момент
укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у
майбутньому.

Виходячи з вищевикладеного, правовідносини між сторонами виникли в 2005 р., тобто в період дії Закону України „Про
захист прав споживачів" в редакції, діючій до 13 січня 2006 р. і позивачка мала право ставити питання про розірвання
договору купівлі-продажу, оскільки усунути
недоліки шляхом виконання ремонту або заміни виробник-продавець відмовився.

Згідно вимог ст. 14 вказаного Закону, споживач при виявленні недоліків
товару протягом гарантійного терміну в порядку та
строки, встановлені законодавством, і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника, зокрема, розірвання договору та
відшкодування збитків, яких він зазнав. Продавець, виробник (підприємство, що виконує їх функції) зобов'язані
прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. При розірванні договору розрахунки із споживачем
у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи
з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а у разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час
купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються
споживачеві у день розірвання договору, а у разі неможливості повернути гроші у
день розірвання договору - в інший термін за домовленістю сторін, але не
пізніше ніж протягом 7 днів.

Крім того, відповідно до ст. 14 Закону України „Про захист прав
споживачів", за кожний день затримки виконання вимоги
усунення недоліків понад установлений термін (14 днів) споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості
товару.

3

З вимогами про усунення недоліків позивачка звернулася до
виробника-продавця 18 січня 2006 р., від якого отримала відповідь від 28
січня 2006 р. про відмову у задоволенні її вимог.

Таким чином, відповідачем повинна бути сплачена ОСОБА_1 неустойка,
починаючи з 2 лютого 2006 р. (18 січня + 14
днів), вказаний термін на день ухвалення рішення апеляційним судом
складає 581 день

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність про
стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується в один
рік. Таким чином, розмір пені буде складати 10457 грн. 25 коп. (28,65 грн.
х 365 дн.).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оскільки розмір збитків складає 2865 грн. 80 коп., розмір неустойки значно
його перевищує, а також враховуючи економічне становище
підприємства, що вказані збитки стягуються з прибутку підприємства і такі
обставини відображаються на заробітній платі працівник, апеляційний суд вважає за можливе зменшити вказану суму до 2000
грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то воно передбачено ст. 24 Закону
України „Про захист прав споживачів" і
відповідно до наданих доказів, суд обґрунтовано визначив на її відшкодування
грошову компенсацію у розмірі 500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1
п.п. 3,4, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Ханжонковський завод
деревинних плит" задовольнити частково.

Рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 13 березня 2007 року
в частині розірвання договору змінити.

Розірвати договір купівлі-продажу, укладений 19 липня 2005 року між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством „Ханжонковський
завод деревинних плит".

Сторони повернути у первинне становище: стягнути з закритого акціонерного
товариства „Ханжонковський завод деревинних
плит" на користь ОСОБА_1 вартість товару у розмірі 2865 (дві тисячі
вісімсот шістдесят п'ять) грн..80 коп. та пеню у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., зобов'язавши ОСОБА_1 повернути закритому
акціонерному товариству „Ханжонковський завод деревинних
плит" три дверних блока (дверне полотно, коробка, наличники), за
винятком встановленого в дверях скла та фурнітури.

В іншій частині рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення,
але може бути оскаржене в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня

надрання чинності.