АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року                                                                                          м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Кварталової A.M.,

суддів -
ЛевенцяБ.Б., Плавич Н.Д.,

при секретарі -
Тончевої Н.М.,

за участі
представників - ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1в своїх інтересах та неповнолітньої доньки
ОСОБА_2до ОСОБА_3, за
участю третьої особи органу опіки та піклування Біляївської районної державної
адміністрації, про вселення та усунення перешкод у користуванні приміщенням , та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, за участю третьої особи
паспортного відділення Біляївського РВ УМВС України в Одеській області про
зобов'язання не чинити перешкод у користуванні власністю та зобов'язанні знаття
з реєстрації,

за      апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31 січня 2007 року ,-

встановила:

У вересні 2006 року
ОСОБА_1звернулася до суду з вищевказаним позовом , та просила суд вселити її та її неповнолітню доньку в
АДРЕСА_1, зобов'язавши
ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні зазначеним приміщенням, посилаючись
на те, що у період шлюбних відносин з 1994р. з сином ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вона
проживала разом з донькою у спірному приміщенні, але після розірвання шлюбу у
2005р. внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_3 вимушена була покинути спірне
приміщення, була позбавлена права користування цім жилим приміщенням.

ОСОБА_3 просив суд зобов'язати ОСОБА_1та її неповнолітню доньку ОСОБА_2 не
чинити перешкоди йому у користуванні вищевказаною квартирою та зобов'язати
паспортне відділення Біляївського РВ УМВС України в Одеській області зняти з
реєстрації за зазначеною адресою ОСОБА_1і ОСОБА_2, посилаючись на те, що
вказана квартира належить йому на праві приватної власності з 1992р., ОСОБА_1і
ОСОБА_2 з цього часу не проживають у спірному приміщенні та між ними немає
ніякої угоди про порядок користування спірним приміщенням.

Справа № 22ц-1845/2007

Головуючий в 1 інстанції - суддя Запорожана
Д.В.

Суддя-доповідач-
Кварталова A.M.                         Категорія
ЦП-32

2

ОСОБА_1і її представник свої позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, не визнавши позовних вимог ОСОБА_3

ОСОБА_3 та його представник свої позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, не визнавши позовних вимог ОСОБА_1

Представник органу опіки та піклування Біляївської
районної державної адміністрації та представник паспортного відділення
Біляївського РВ УМВС України в Одеській області до судового засідання не
з'явилися , але від
них до суду надійшла заява в якій вони просили розглянути дану справу у їх
відсутність.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 31 січня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1та ОСОБА_2 -
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 -
задоволено. Суд зобов'язав ОСОБА_1та її неповнолітню доньку ОСОБА_2 не
чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні АДРЕСА_1 та зобов'язати паспортне
відділення Біляївського РВ УМВС України в Одеській області зняти з реєстрації
за зазначеною адресою ОСОБА_1і ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове , яким
задовольнити її позовні вимоги ,
а в задоволенні позову ОСОБА_3 -
відмовити , посилаючись
на те, що судом були порушені норми матеріального і процесуального права,
висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, яка доповіла колегії суддів зміст
оскаржуваного рішення, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення на неї учасників процесу,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду за одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням володіння.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 придбав АДРЕСА_1, згідно договору купівлі
продажу від 11.12.1992р. і є власником вищевказаної квартири (а.с.26).
ОСОБА_1була у шлюбних стосунках з сином ОСОБА_3 з 1994р., з яким розірвала шлюб
у 2005р. З травня 2005р. вона та донька ОСОБА_2 не проживають за цією адресою,
але залишаються там зареєстровані.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції посилаючись
на ст. 48 Закону
України «Про власність» обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1і ОСОБА_2 не
були членом сім'ї власника АДРЕСА_1 ОСОБА_3, не оспорювали у встановленому
законом порядку правочин на підставі якого спірне приміщення належить на праві
власності з 1992р. ОСОБА_3, не мають будь -
якої угоди з ОСОБА_3 про порядок користування спірним приміщенням, а тому
не вправі користуватися цим приміщенням без згоди власника, який може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням права володіння

З таким
висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки він підтверджується
матеріалами справи, а саме: договором купівлі-продажу від 11.12.1992р.
(а.с.10-11), актами
про не проживання ОСОБА_1в спірній квартирі з травня 2005р.(а.с.22-24),
довідкою про склад сім'ї, де вказано, що на 23.10. 2006р. в спірної квартирі не мешкав її колишній чоловік - ОСОБА_4(а.с.25),
довідкою про те, що ОСОБА_3   сплачував
комунальні послуги за квартиру(а.с.46,47).

3

Ці обставини
підтверджені поясненнями в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, яка пояснила, що
власник квартири ОСОБА_3 ,
батько її колишнього чоловіка в квартирі не проживає з 1996р., з часу коли
вона вселилась в квартиру з своїм чоловіком ОСОБА_4, де вони мешкали з
чоловіком , з
донькою ОСОБА_2 до травня 2005р., а потім на вимоги власника квартири звільнили
це приміщення .

Колегія суддів
вважає, що ОСОБА_1не набула права користування спірним приміщенням, оскільки не
була членом сім'ї ОСОБА_3, а тому відповідно до ст.48 Закону України «Про
власність» ОСОБА_3 має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права
власності відносно спірного приміщення.

Доводи апелянта
про те, що вона була членом сім'ї власника квартири є не обґрунтованими    і спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта
про те, що договір купівлі -
продажу спірного приміщення, згідно якого воно належить на праві приватної
власності ОСОБА_3, підроблений та недійсний - є не обгрунтованими, оскільки вимоги з цих підстав
позивачем не були заявлені в установленому законом порядку.

Зваживши
викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і
обґрунтованим, норми матеріального та процесуального права застосовані
правильно, висновки суду відповідають обставинам справи, суд дав належну оцінку
зібраним доказам, а наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта правильність
висновків суду не спростовують, і тому апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 209,303, 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів ,-

ухвалила: Апеляційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 31 січня 2007 року -залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді
апеляційного суду Одеської області                                            А.М.Кварталова