Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» січня 2007 року       Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим

у складі:
головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі
-  Воробйової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5про
усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. а також ОСОБА_2. в інтересах ОСОБА_3., звернулися до суду з
позовом, у якому просять усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом
вселення ОСОБА_1. та ОСОБА_3. у кв. АДРЕСА_1. Уточнивши вимоги, ОСОБА_1. також
просить припинити право власності ОСОБА_4 на 1/6 долі квартири № АДРЕСА_1, та
визнати за ОСОБА_1право власності на 1/6 долі вказаної квартири, і вселити у
квартиру ОСОБА_3та ОСОБА_6як членів її сім'ї.

Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1. є власником 5/6 частині квартири, а
відповідачі перешкоджають користуватися квартирою.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені.

У запереченнях на позов ОСОБА_5. вказує, що це не вони, а позивачі чинять
їй та  ОСОБА_4. перешкоди у користуванні
квартирою.

Вислухавши
позивачів, які підтримали свої вимоги, вивчивши матеріали справи, суд приходить
до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ч.5
ст. 41 Конституції України встановлено, що примусове відчуження об'єктів права
приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної
необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови
попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Згідно
ст. 365 ЦК України, право особи на долю в загальному майні може бути припинено
по рішенню суду на підставі позову інших співвласників, якщо загальне володіння
та користування майном є неможливим, майно є неподільним, доля э незначною та
не може бути виділена у натурі. У цьому випадку суд постановляє рішення про
припинення права особи на долю в загальному майні при умові попереднього
внесення позивачем вартості цієї долі на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. є власником 5/6
долі квартири № АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з реєстру БТІ від 27
грудня 2004р. та витягом з Державного реєстру правочинів від 24 грудня 2004р.
ОСОБА_4. є власником 1/6 квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину
за законом від 17 лютого 1998р.

Вказану квартиру
займають ОСОБА_4. та ОСОБА_5., що ніким не оспорюється.

Протягом
тривалого часу між сторонами існує конфліктна ситуація, що підтверджується
висновком по заяві ОСОБА_3. від 25 серпня 2005р., постановою про відмову у
порушенні кримінальної справи від 15 вересня 2005р.,  постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи від 11 серпня 2005р.,
листом та актом КП РЕО № 3 від 08 лютого 2005р., листами 2-го відділу
Ялтинського міського управління ГУМВС України в АР Крим від 21 січня 2005р., 12
лютого 2005р., 05 квітня 2005р., листом заступника прокурора м. Ялти від 21
березня 2005р., листом Ялтинського району електричних мереж від 11 травня
2005р., відповідно до якого у квартирі була відключена електроенергія, листом
Водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму від 31 липня
2006р. про розірвання договору.

Суд
приходить до висновку, що спільне мешкання ОСОБА_1. та відповідачів у квартирі
неможливо.

Згідно
висновку експерта за № 6118 від 20 жовтня 2006р., вартість 1/6 долі квартири №
АДРЕСА_1 складає 36 496, 35 грн. Грошові кошти у вказаному розмірі перераховані
на депозитний рахунок Ялтинського міського суду 15 грудня 2006р.

Ст. 48 Закону України «Про власність» встановлено, що власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно ст. ст. 13, 41 Конституції України, держава забезпечує захист прав
усіх суб'єктів права власності. Право приватної власності є непорушним.
Аналогічна правова норма щодо права власності встановлена ст. 321 ЦК України.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Тобто ОСОБА_1. має право вселитися у належну їй квартиру.

Щодо вселення інших осіб у квартиру - ОСОБА_3та ОСОБА_6, то своє право на
проживання у квартирі вони до суду не довели. ОСОБА_6. взагалі ніяких
самостійних вимог не пред'являв.

Таким
чином, суд приходить до висновку в необхідності задовольнити позов частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 41 Конституції
України, ст. ст. 365, 321 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність» ст.
ст. 207, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1та ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом вселення - задовольнити частково.

Усунути
перешкоди ОСОБА_1в користуванні своєю власністю шляхом вселення її у кв.
АДРЕСА_1.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/6 долі квартири № АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_4 36 496 (Тридцять шість тисяч чотириста
дев'яносто шість) грн. 35 коп., які знаходяться на депозитному рахунку
Ялтинського міського суду.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/6 долі квартири № АДРЕСА_1.

У іншій частині у позові - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5судовий збір у доход держави у розмірі 182
(Сто вісімдесят дві) грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя