№2-128/07
РІШЕННЯ

Ім»ям України
(попереднього судового засідання)

14
березня 2007 року                                                           Яготинський
районний суд

Київської
області в складі:

головуючого
-судді        Карпович В.Д.

при секретарі                     Олексенко Т.В.

Розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
договору дарування будинку надійсним та визнання права власності на будинок

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що 1 серпня 2003 року
між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був
укладений і нотаріально посвідчений договір дарування будинку НОМЕР_1, який
розташований поАДРЕСА_1 і належав йому та його дружині ОСОБА_3 на праві
власності.

На момент укладення договору дарування він та його дружина були
престарілими особами. За віком та тяжким станом здоров»я, вони потребували
стороннього догляду і матеріальної допомоги. Після смерті дружини ОСОБА_3 він
залишився сам.

Договір дарування будинку укладався за попередньої усної
домовленості між ними про те, що відповідачка буде утримувати їх, надавати їм
невідкладну допомогу та доглядати їх до самої їх смерті, забезпечувати їх
продуктами харчування, приймати участь у веденні домашнього господарства.

На час укладення даного договору у приватного нотаріуса Яготинського
нотаріального округу Київської області свою письмову згоду на відчуження
будинку по АДРЕСА_1 давала і його дружина - ОСОБА_3

Укладаючи договір, вони з дружиною помилково вважали, що
уклали саме такий договір, згідно якого відповідачка після його оформлення буде
виконувати обумовлені між ними умови, допомагатиме їм по господарству і в
подальшому доглядатиме їх до смерті.

Після документального оформлення договору вони залишились проживати в
даному будинку. Він проживає в ньому і зараз, а його дружина проживала до
смерті.

Спочатку відповідачка виконувала свої обов»язки, а потім через деякий час
припинила це робити. Після смерті його дружини відповідачка взагалі перестала
звертати на нього увагу, змінила своє ставлення до нього, повністю ігноруючи
їхню домовленість.

Відповідачка ніякої допомоги по господарству не надає. Він проживає сам,
має незадовільний стан здоров»я. Будинок побудований в 1954 році. Згідно оцінки
БТІ його вартість складає 18 237 грн.

Просив визнати договір дарування будинку НОМЕР_1, який знаходиться по
АДРЕСА_1, укладений між ним та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом Яготинського нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4. (зереєстрований заНОМЕР_2 від 1 серпня 2003 року) -недійсним.

Визнати за ним право власності на будинок за НОМЕР_1, який знаходиться по
АДРЕСА_1.

У відповідності
зч. 3 ст. 215 ЦК України  якщо недійсність правочину прямо  не встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ст. 216 ЦК України
у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно ст. 229 ЦК України,
якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення
має помилка щодо природи правочину, прав і обов»язків сторін.

У відповідності з роз»ясненнями, викладеними у п. 1.1 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними» під помилкою у даному випадку слід розуміти таке
неправильне сприйняття стороною об»єкта, предмета чи інших істотних умов угоди,
що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого за обставинами справи
можна вважати, що угода не буда б укладена.

На попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги,
відповідачка на попереднє судове засідання не з»явилась, про день та час попереднього
судового засідання повідомлена своєчасно, в заяві до суду просила розглядати
справу у її відсутності, вимоги позивача визнала в повному обсязі.

Відповідно до ст. 130 п. 4 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює
рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що визнання
позову відповідачем під час попереднього судового засідання , не суперечить
Закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому по даній
справі необхідно винести рішення про задоволення позову.

Керуючись
ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. ст. 215, 216, 229 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати договір дарування будинку НОМЕР_1, який знаходиться по АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
посвідчений приватним нотаріусом Яготинського нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4. (зареєстрований заНОМЕР_2 від 01 серпня 2003 року) -
недійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на будинок за НОМЕР_1, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області шляхом
подання до суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після його
проголошення та шляхом подання апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.