Справа №  2-1046/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007 року Самарський районний суд міста
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Католікяна М.О.,

при секретарі                        Ніколенко К.М.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1;

- представника
позивача ОСОБА_2;

- представника
відповідача Пастернак В.В.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Самарської районної в місті
Дніпропетровську ради, треті особи - Головне архітектурно-планувальне
управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, Комунальне
підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про
визнання права власності на самовільно побудоване майно,

УСТАНОВИВ:

14 травня 2007 року позивач звернувся до
суду

із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що йому на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1. З
метою благоустрою й поліпшення умов зазначеного нерухомого майна самовільно,
без відповідних дозволів та узгоджень, було виконано будівництво сараїв «Д»,
«Є», «Ж», літньої кухні «В», переобладнано частину сіней № 1-1, кімнату

№ 1-4 в житловому будинку «А-1». Відповідно
до висновку, виданому будівельною організацією самовільне будівництво виконано
у відповідності з чинними будівельними, технічними нормами й правилами.
Теперішнього часу позивач невзмозі зареєструвати за собою право власності на
спірні об'єкти через порушення процедури попереднього узгодження будівництва. У
зв'язку з викладеними обставинами позивач просить суд визнати за ним право
власності на зазначене нерухоме майно (а.с.а.с. 4, 5, 12, 16, 17).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі.

Представник відповідача позов визнала.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, повідомлялися
належним чином.

Суд, вислухавши думки позивача,
представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що матері позивача, ОСОБА_3, на праві власності належало
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка під цим домоволодінням.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого 15.11.1999 р. відділом РАГС Самарської районної
ради м. Дніпропетровська (а.с. 7).

21 червня 2000 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною
конторою на ім'я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за
законом, відповідно до якого позивач набув право власності на спірне
домоволодіння та земельну ділянку. Свідоцтво було зареєстровано у реєстрі за №
2-452 (спадкова справа № 151/2000) (а.с. 6).

31 липня 2000 року право власності позивача на спірне домоволодіння було
зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що
підтверджується відповідною відміткою на свідоцтві про право на спадщину за
законом (а.с. 6-звор.).

05 грудня 2000 року позивачеві було видане державний акт на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_2, за яким у власність позивача перейшла
земельна ділянка площею 0,1061 га за адресою: АДРЕСА_1. Акт був зареєстрований
у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за
НОМЕР_3(коди ДЗК НОМЕР_5, НОМЕР_4) (а.с. 8).

Під час експлуатації домоволодіння було встановлено, що в ньому самовільно
було виконано будівництво сараю «Д» площею 9,2 м2, сараю «Є» площею
9,4 м2, сараю-лазні «Ж» площею 5,9 м2, літньої кухні «В»
площею 23,8 м2, переобладнано частину сіней

№ 1-1, кімнату № 1-4 в житловому будинку «А-1», про що свідчить копія
технічного паспорту (а.с.а.с. 9 - 12).

Згідно з технічним висновком, виконаним АТЗТ ІВЦ «Металургремонт», стан
будівельних конструкцій спірних об'єктів знаходяться у задовільному стані і
придатні для подальшої експлуатації.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України,
Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт,
затвердженим Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової
політики України від 05.12.2000 р. № 273.

В силу с ч. 1 ст. 376 ЦК України жилий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самовільним
будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу або належним чином
затвердженого проекту, або з суттєвими порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва є
документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального
підрядника на виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 5.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу
є самовільним будівництвом.

В ході судового розгляду встановлено, що при виконанні робіт з будівництва
спірних об'єктів нерухомого майна не було отримано відповідних дозволів на
проведення будівельних робіт, отже, результат таких робіт є самочинним
будівництвом у розумінні

ст. 376 ЦК України.

У відповідності з ч. 3 ст. 376 ЦК України
право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнано за особою, яка здійснила самовільне будівництво на земельній
ділянці, яка не була йому відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже побудоване нерухоме майно.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході
судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач є власником
зазначеного нерухомого майна, земельна ділянка під спірним майном також є
власністю позивача, виконане самовільне будівництво зроблено із додержанням
встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 16, 376 Цивільного
кодексу України, п.п. 1.1, 5.1 Положення про порядок надання дозволу на
виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 р. № 273,
ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218
Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Самарської районної в місті
Дніпропетровську ради, треті особи - Головне архітектурно-планувальне
управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, Комунальне
підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про
визнання права власності на самовільно побудоване майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на сарай «Д» площею 9,2 м2,
сарай «Є» площею 9,4 м2, сарай-лазню «Ж» площею 5,9 м2,
літню кухню «В» площею 23,8 м2, переобладнані частини сіней № 1-1,
кімнати № 1-4 в житловому будинку «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                      підпис                                    М.О.
Католікян

Копія вірна:

Суддя Самарського
районного

суду м.
Дніпропетровська                                                                    М.О.
Католікян

Рішення набрало законної сили 25 вересня 2007 року.