АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
І М 'Я М   У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
головуючого -  судді Іваненко Л.В.,
суддів: Євстафіїва О.К., Квача М.О., Скрипки А.А., Хромець Н.С.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства „Уманьгаз” про захист прав споживача та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Черкаської області від 14 липня 2006 року,
в с т а н о в и л а :
у січні 2006 р. ОСОБА_1
пред'явив позов до ВАТ „Уманьгаз”, в якому просив зобов'язати останнє виконати
роботи згідно з робочим проектом газопостачання автономної котельні для
опалення приміщень пекарні, бару і магазину АДРЕСА_1, а також відшкодувати йому
перераховані вище об'єкти він планував відкрити до кінця 2005 р. У зв'язку з
цим він звернувся до відповідача з проханням виконати необхідні для цього
роботи згідно з вищевказаним проектом, на що начальник Христинівської дільниці
ВАТ „Уманьгаз” спочатку дав згоду, а опісля відмовився виконувати замовлені ним
роботи. Факт відмови останній підтвердив письмово. Дана відмова, за твердженням
позивача, суперечить ч.ч. 3, 4 ст. 633 ЦК України; вона завдала йому моральної
Рішенням Христинівського
районного суду Черкаської області від 20.04.2006 р. позов задоволено частково:
з ВАТ „Уманьгаз” на користь ОСОБА_1 стягнуто 2000 грн. 00 коп. на відшкодування
моральної шкоди.

Справа № 33ц-кс-862, № рядка статзвіту - 35

Головуючий у першій інстанції - Вітер Л.А.

Доповідач в апеляційній інстанції - Ювшин В.І.

Доповідач - Євстафіїв О.К.

Ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 14.07.2006 р. назване вище рішення місцевого суду
скасовано з закриттям провадження у справі на підставі  п.
1  ч.  1  ст.  205 ЦПК України, з мотивів непідвідомчості
даної справи судам загальної юрисдикції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий
апеляційний розгляд, посилаючись на порушення судом ІІ інстанції норм
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у
справі, апеляційний суд виходив з того, що спірні правовідносини виникли між
позивачем як фізичною особою-підприємцем
з одного боку і відповідачем як суб'єктом господарювання з другого боку.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виник спір з приводу
укладання господарського договору, який в силу ст.ст. 12, 1 ч. 1 ГПК України
підвідомчий господарському суду. Але цей висновок не ґрунтується на матеріалах
справи.

Так, згідно з протоколами
судового засідання по справі суду І інстанції від 01.02.2006 р. (а.с. 15) і від
16.02.2006 р. (а.с. 65), місцевим судом встановлено, що позивач є непрацюючим.    Особа останнього апеляційним судом не
встановлювалася, оскільки він не брав участі у розгляді справи в цьому суді.

Згідно з доданими до
касаційної скарги копіями довідок ДПІ у Христинівському районі від 11.07.2006
р. № 393 і від 27.07.2006 р. № 403/28-028, ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець
протягом 2003-2006 р.р. на обліку не перебував і не перебуває.

У справі відсутні дані про
те, що позивач набув статусу фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому
Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців”, і що він саме як фізична особа-підприємець звернувся до
відповідача з вищезазначеним замовленням.

З урахуванням викладеного
вище відомості експертного висновку 03.В.­­­­­­­­­­­­­­­­­­­№71.6100.167/8
ДП Інженерно-технічний центр „Діагностика” Держнаглядохоронпраці України від
23.08.2005 р. про відповідність вищезазначеної проектної документації позивача
нормативним актам з питань охорони праці про те, що даний проект подано на
експертизу позивачем як фізичною особою-підприємцем (якими суд апеляційної
інстанції керувався при вирішенні справи, а.с. 38) не можна вважати
підтвердженням наявності у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця.

.

Тож жодного допустимого доказу
того, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця, у справі нема.

Отже, оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 336, 342 ч. 1 п.
2, 345  ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 14 липня 2006 року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Іваненко
Л.В.

Судді:

Євстафіїв
О.К.  Квач М.О.  Скрипка А.А.

Хромець Н.С.