УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007р.                                                                                      м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М., Шишко А.І., Бідочко Н.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в
м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського
комунального ремонтно-транспортного підприємства про зміну дати звільнення та
стягнення невиплаченої зарплати, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міського суду від 6 жовтня 2003р. та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 27 липня 2004р.,-

встановила:

ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення
Ужгородського міського суду від 6.10.2003р. та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 27.07.2004р., якими відмовлено в позові ОСОБА_1 до
Ужгородського комунально-транспортного підприємства про зміну дати звільнення
та стягнення невиплаченої зарплати.

В обгрунтування касаційної скарги позивач посилається на
порушення судами норм матеріального та процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, у зв"язку з чим ставить
питання про скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з
того, що ОСОБА_1 був звільнений з посади водія 18.12.2001р. за ст.38 КЗпП
України, згідно поданої ним заяви від 18.12.2001р., з ним було проведено повний
розрахунок, трудову книжку не одержав із власної вини, а тому звільнення було
здійснено відповідачем з дотриманням вимог трудового законодавства.

Апеляційний суд обгрунтовано погодився з таким висновком
суду першої інстанції та залишив його рішення без змін.

Справа № 33-ц-38кс/07р.                                        Головуючий
у 1 інстанції Ціцак О.В.

Категорія 3                                                                Доповідач
Вакарук В.М.

2

Відповідно до ч.2 ст.
324 ЦПКУ України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційниї скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міського суду від 6 жовтня 2003р. та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2004р. залишити без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.