УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» лютого 2007 року колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді Іващенко В.В.

Суддів                        Сінані О.М.

Летягіної О.В.

При секретарі   Войциховській Е.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, 3-і особи
орган опіки та піклування про визнання угоди недійсною, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06.10.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив суд визнати
недійсним договір дарування АДРЕСА_1від 28.03.2005
року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Вимоги
мотивовані тим, що при укладенні договору дарування квартири

28.03.2005 року, між сторонами був усний договір про те, що ОСОБА_2,
який є

онуком ОСОБА_3, забере її до себе і догледить її разом зі своєю матір'ю. За
це

ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 квартиру. Але відповідач своєї обіцянки

не виконав. На початку 2005
року ОСОБА_3 зрозуміла, що її ввели в оману,

тому бажала розірвати договір дарування і повернути сторони у первинне

становище. 25.06.2005
року ОСОБА_3 померла, видавши позивачеві доручення

на ведення справи. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті матері.

Вважає договір дарування таким, що укладений в результаті омани, і просить
його

скасувати.

Рішенням
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від

06.10.2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в
якій ставиться питання про скасування рішення суду, та ухвалення нового рішення
про задоволення його позову.

Апелянт вважає, що судом припущено неповне з'ясування
обставин, які мають значення для справи, в зв'язку з чим його висновки не
відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що суд не урахував той факт, що
він проживає у спірній квартирі разом з сім'єю, в тому числі, з неповнолітнім
сином 2002 року
народження. Таким чином, порушені права малолітньої дитини. Суд також не
прийняв до уваги докази того, що договір дарування між його матір'ю і сином
ОСОБА_2 був укладений в результаті омани, і ОСОБА_3 бажала його розірвати.

Справа № 22-622/2007 р.                 Головуючий у першій інстанції
Абзатова Г.Г.

Доповідач
Летягіна О. В.

2

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд виходив з того, що позивач не надав
доказів у підтвердження доводів про укладення ОСОБА_3 договору дарування
квартири внаслідок омани з боку ОСОБА_2 який є другою стороною зазначеного
договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була ініціатором здійснення угоди, розуміла
її суть, права та обов'язки сторін, тому договір дарування укладений відповідно
до норм діючого законодавства.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів з цивільних справ.

Згідно зі ст.230 ЦК України,
для визнання угоди недійсною, укладеною внаслідок омани, необхідно встановити,
що одна зі сторін угоди навмисно ввела іншу сторону в оману відносно обставин,
які мають істотне значення, або що заперечувалися обставини, які могли б
перешкодити виконанню угоди, або що замовчувалося про наявність таких обставин.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доведення обставин не може грунтуватися на припущеннях.

Ні при розгляді справи судом першої інстанції, ні при розгляді справи в
Апеляційному суді АРК позивачем не доведені обставини, викладені в позові, і не
надано доказів у підтвердження законності позовних вимог, а також в
підтвердження того, що договір дарування був укладений його матір'ю внаслідок
омани.

Таким чином, судова колегія з цивільних справ вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308,
313, п.1 ч.1 ст.314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Євпаторійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 06.10.2006
року - залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Верховного суду України.