Справа
№ 2-507
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

18
січня 2007  року          Ялтинський міський суд Автономної
республіки Крим у складі: головуючого судді   Земляної Г.В., при секретареві,
Копистко О.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялта цивільну справу
по позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, діючої від свого
імені і імені неповнолітнього сина ОСОБА_4
про визнання такими, що втратили право на користування житловими
приміщеннями і зняття із реєстрації,
третя особа: Комунальне підприємство Ремонтно-експлуатаційна установа №1,
суд

В
С Т А Н О В И В:

Відповідач  ОСОБА_3, діюча від свого імені і імені
неповнолітнього сина ОСОБА_4 проти заявлених вимог заперечує.

Позивач
ОСОБА_2, уточнивши позивні вимоги, просить суд визнати відповідачів ОСОБА_3 і
її сина ОСОБА_4 такими , що втратили право користування житловою площею
квартири АДРЕСА_1 із ІНФОРМАЦІЯ_2на підставі ст.71 ЖК України, зобов'язати КП
РЕО №1 скасувати реєстрацію відповідачів по спірній квартирі, зареєструвавши
відповідачів по їх фактичному проживанню. Позивні вимоги мотивовані тим, що
відповідачка ОСОБА_3 була прописана у спірній квартирі, як член сім'ї, так як є
донькою від першого шлюбу її чоловіка, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1988 році
відповідачка зареєструвала шлюб, а у
ІНФОРМАЦІЯ_2, після  народження
дитини, добровільно покинула спірну квартиру, забравши усі свої особисті речі і
перейшла жити до свекрухи. С того часу у спірній квартирі позивач і її дитина
не проживають без поважних причин,
ніяких перешкод у користуванні квартирою відповідачам не чинилося.
Комунальні послуги відповідач не сплачує. ОСОБА_4 ніколи у квартирі не мешкав.
Відповідач ОСОБА_3 останній раз заходила
до квартири у ІНФОРМАЦІЯ_1 на похорони батька. У відповідача є ключі від
спірної квартири. Реєстрація відповідачів по спірній квартирі порушує права
позивача, так як вона вимушена нести комунальні витрати по зареєстрованим у
квартирі відповідачам.

Відповідач ОСОБА_3 у попередньому судовому засіданні пояснила, що дійсно
біля двох із половиною років не мешкає у спірній квартирі, так як позивач
здала  одну із кімнат студенці, що чинить
їй перешкоди у користуванні квартирою. У судовому засіданні відповідач
пояснила, що її син із народження постійно проживає  за адресою: АДРЕСА_2. У 2006 році він
закінчив середню загально освітню школу,
а на наступний час отримує освіту у Сімферополі. У 1988 році відповідач вийшла
заміж, а після народження у ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини вимушена була із дитиною
перейти жити до свекрухи, так як не змогла жити із позивачкою. До смерті батька
вона проводила оплату комунальних послуг. Після смерті батька у ІНФОРМАЦІЯ_1
вона не оплачувала комунальні послуги, так як знаходилася у скрутному
становищі. У неї є ключі від квартири і вона
заходила до позивачки і ночувала у квартирі на балконі. У квартирі
залишилися її речі: шкаф, який їй віддали родичі, посуд. Вважає, що визнання її
сина, таким що втратив право користування житловим примищенням, позбавить його
право на житло.

Представник третьої особи Комунальне
підприємство Ремонтно-експлуатаційна установа №1 про день і час слухання справи
повідомлений належним чином. Просить справу розглянути у їх відсутність.

Вислухавши сторони, представника, адвоката, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов  ОСОБА_2 підлягає задоволенню в частині.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 і має
дві житлові кімнати загальною площею 28,7 кв. метра з усіма комунальними
послугами. Із правом на житлову площу у спірній квартирі зареєстровані  позивач ОСОБА_2, яка була у шлюбі із ОСОБА_5,
який мав від першого шлюбу доньку ОСОБА_3(арк..спр.39) і  онука - ОСОБА_4(арк..спр.35), які також зареєстровані
по спірній квартирі.  ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 помер(арк.спр.35).

Таким
чином, судом встановлено, що у спірному житловому приміщенні не
залишилося членів сім'ї відповідачки і її сина.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_3 20 серпня 1988 року вступила у шлюб(арк.спр.32), а ІНФОРМАЦІЯ_2
народила сина ОСОБА_4(арк.спр.36).

На підставі ст.71 Житлового кодексу України
при тимчасовій відсутності  наймача і
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення на протязі шістьох місяців.

Згідно із поясненнями позивачки - ОСОБА_3  із ІНФОРМАЦІЯ_2постійно не проживає в спірній
квартирі без поважних причин, покинувши спірну квартиру після народження сина
добровільно, забравши усі  особисті речі,
при цьому ніяких перешкод їй у проживанні не чинилося, у відповідачки є ключ
від квартири.

Однак, судом безспірно встановлений факт не
проживання відповідачів у спірній квартирі із грудня 2002 року без поважних
причин, що  підтверджується поясненнями
відповідачки ОСОБА_3, даними у попередньому судовому засіданні, поясненнями
свідків, допитаних у судовому засіданні , іншими матеріалами справи.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що проживає у одному будинку із
позивачем, яку знає приблизно 30 років. Йому як сусіду відомо, що відповідачка
і її син у спірній квартирі не проживають тривалий час. Він неодноразову бував
у спірній квартирі, так як його мати знаходиться у приятельських відношеннях із
позивачкою, яка є людина похилого віку і надає їй допомогу по господарству.
Відповідачку  останній раз бачив у
квартирі при похоронах чоловіка позивача ОСОБА_2 у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після цього
ніколи не бачив відповідачку у спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що знає позивачку приблизно чотири роки,
познайомилася із нею на роботі у санаторії Кирова. Вона постійно приходить  у гості до позивача і ніколи не бачила, що б
відповідачка мешкала у квартирі. Їй відомо, що позивачка дійсно  тимчасово надавала кімнату дівчинці
-студенці, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Суд оцінює вищевказані пояснення свідків як достовірні, які
підтверджують факт не проживання відповідачки і її неповнолітнього сина  на спірній житловій площі із грудня 2002
року.

Разом із тим факт не проживання відповідачки на спірній житловій площі
підтверджується тим, що відповідачка отримала позовну заяву за адресою вказаною
позивачем(арк.спр.46), ті ж обставини підтверджуються заявами ОСОБА_2 на адресу
начальника ЖЕКа №1(арк.спр.16), де вона вказувала  на ті обставини, що відповідач до грудня 2002
року мешкала у спірній квартирі.

Крім того, згідно із пояснень позивачки - ніяких перешкод у користуванні
квартирою вона не чинила. Відповідачка має ключ від спірної квартири, замки у
дверях вона не міняла.  Ці обставини у
судовому засіданні були підтверджені ОСОБА_3, яка не  посилалася на будь які докази, в
підтвердження того, що позивачка перешкоджала їй  проживанню у квартирі.

Посилання же ОСОБА_3  на ті
обставини, що вона не може проживати у спірній квартирі, так як позивач надає
кімнату у  квартири студентці, суд  не може взяти до уваги,  так як згідно із поясненнями відповідачки до
міліції, або у інші правоохоронні органи
із питанням про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою вона
не зверталася.

Як свідчить із пояснень відповідачки у судовому засіданні її син із народження
проживав зі свекрухою за адресою: АДРЕСА_2.

Разом із тим, місце проживання неповнолітніх дітей, згідно із законом
встановлюється за місцем проживання їх батьків. Відповідач стверджувала, що її
син постійно проживав із свекрухою.

Таким чином, оцінивши надані пояснення і усі
надані суду докази, судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають
у спірній квартирі із грудня 2002 року без поважних причин у зв'язку із чим у
силу ст.71 ЖК України вони можуть бути визнані такими, що втратили право на
користування житловою площею.

Більш того, судом встановлено, що з березня 2001 року відповідачка  не проводила оплату за комунальні послуги по
спірній квартирі(арк.спр.45). При цьому відповідачка пояснила, що не оплачувала
комунальні послуги у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Однак, як слідує із пояснень позивача і ці обставини не заперечуються
відповідачкою  із березня  2001 року
усі комунальні витрати взяла на себе позивач і за станом на 01.08.2006
року заборгованості за ОСОБА_2 по комунальним послугам по спірній квартирі не
має(арк.спр.26).

Разом із тим в підтвердження доводів, що між сторонами склалися ворожі
відношення ОСОБА_3 у порушення вимог ст.60 ЦПК України не надано суду
яких-небудь доказів.

Ті обставини, що у судовому засіданні відповідач, стала стверджувати, що
вона проживає у спірній квартирі і кілька разів ночувала  на балконі, суд не може взяти до уваги, так
як вони суперечать наданим суду доказам і раніше даними відповідачкою
поясненням.

На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» зняття із реєстрації місця проживання  здійснюється протягом семі днів  на підставі остаточного рішення суду.

При цьому, ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця перебування
здійснюється спеціальним органом, уповноваженого центральним органом виконавчої
влади із питань реєстрації. Спеціально уповноваженим органам виконавчої влади є
Відділи  громадянства та еміграції
фізичних осіб, які і знімають із реєстрації місця проживання.

Третя особа КП РЕО №1 при наявності рішення суду зобов'язана зібрати
необхідні документі і передати їх на виконання Відділи  громадянства та еміграції фізичних осіб. Яких
не будь даних, що третя особа не виконує покладені на них законом обов'язки, у
порушення вимог ст.60 ЦПК України позивачем
суду не надано.

Таким чином, вимоги позивача в частині покладення на третю особу
обов'язку через Відділ  громадянства та
еміграції фізичних осіб відмінити
реєстрацію  відповідачів і
зареєструвати відповідічів по місцю фактичного проживання не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,209,212,214,214-15,217,218   ЦПК України, ст.ст.71 ЖК України, ст.ст.7,11
Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити у частині.

Визнати ОСОБА_3 із неповнолітнім
сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,  такими, що
втратили право на користування житловими приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1.

У залишеній частині позову
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду АРК протягом двадцяти днів із дати подачі до Ялтинського міського суду   заяви про апеляційне оскарження рішення суду, що надається протягом   десяти днів від дня оголошення рішення суду, згідно зі ст.294,296 ЦПК.

Суддя

Ялтинського міського суду
Г.В.Земляна

Cправа №2-507

2007 року

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(вступна в резолютивна частини)

18 січня 2007  року          Ялтинський міський суд Автономної
республіки Крим у складі: головуючого судді   Земляної Г.В., при секретареві,
Копистко О.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялта цивільну справу
по позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, діючої від свого
імені і імені неповнолітнього сина ОСОБА_4
про визнання такими, що втратили право на користування житловими
приміщеннями і зняття із реєстрації,
третя особа: Комунальне підприємство Ремонтно-експлуатаційна установи №1,
суд

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність  у
викладені повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребую  у обгрунтуванні доводів сторін, на що може
бути витрачено значний час , суд вважає на необхідне проголосити його вступну
та резолютивну частин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,209,212,214,214-15,217,218   ЦПК України, ст.ст.71 ЖК України, ст.ст.7,11
Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити у частині.

Визнати ОСОБА_3 із неповнолітнім
сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
такими, що втратили право на користування житловими приміщеннями у
квартирі АДРЕСА_1.

У залишеній частині позову
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду АРК протягом двадцяти днів із дати подачі до Ялтинського міського суду   заяви про апеляційне оскарження рішення суду, що надається протягом   десяти днів від дня оголошення рішення суду, згідно зі ст.294,296 ЦПК.

Суддя

Ялтинського міського суду
Г.В.Земляна