Справа № 2-1929/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 листопада 2007 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого                                      Льон С.М.

при секретарі                                     Сидоренко
Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відчуження ј частини квартири
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання відчуження ј частини квартири недійсним.
Вказав, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.09.2006
року його позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди було задоволено. Ухвалою суду від 12.09.2006 року
накладено арешт на ј частину квартириАДРЕСА_1 у м. Кіровограді, що належала
ОСОБА_3 Відповідачу ОСОБА_3 було відомо про накладення арешту, оскільки він був
присутній у судовому засіданні при винесенні зазначеної ухвали суду. Однак, всупереч
ухвалі про накладення арешту, приховавши від нотаріуса даний факт, ОСОБА_3 1
6.09.2006 року здійснив відчуження належної йому частини квартири. Дана
квартира на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2006 року № 4106 була
відчужена ОСОБА_2. Просить суд визнати недійсним вказаний договір
купівлі-продажу укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини викладені у позові. Просять
суд визнати недійсним вказаний договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2., судові витрати та витрати на правову допомогу.

Відповідач
ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали.
Відповідач пояснив суду, що має офісне приміщення, яке знаходить на першому і
частково другому поверсі будинку АДРЕСА_1. З метою розширення площі офісу
домовився з ОСОБА_6 про продаж квартири № 8, яка знаходиться у цьому ж будинку.
Вважав, що відповідач ОСОБА_6 являється єдиною власницею вказаної квартири.
Лише після звернення до нотаріуса стало відомо, що співвласниками квартири є і
інші відповідачі по справі. Договір купівлі-продажу було посвідчено 16.09.2006
року, 18.09.2006 року зареєстрував право власності на придбану квартиру. Щодо
відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 нічого відомо не було. Арешт на спірне майно
був накладений 02.10.2006 року, тобто
після укладення договору. Таким чином він є добросовісним набувачем.
Крім того, позивач невправі захищати свої права шляхом задоволення позову про
визнання договору недійсним, оскільки він не є власником спірного майна,
стороною у договорі. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не
визнали. Пояснили суду, що про накладення арешту їм нічого не було відомо. При
укладенні договору купівлі-продажу з ОСОБА_2, ОСОБА_3 про ухвалу суду щодо
накладення арешту не повідомляв.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 у судове засідання не з”явилися. Суд визнав за
можливе провести розгляду справи у відсутності даних осіб, проти чого позивач,
його представник, відповідач і його представник у судовому засіданні не
заперечували.

Заслухавши пояснення
позивача, його представника, відповідача ОСОБА_2, його представника та
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні встановлено, що 16.09.2006 року між відповідачами ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище “ОСОБА_3”) та ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 придбав квартиру
АДРЕСА_1 у м. Кіровограді. ОСОБА_3 у відчуженій квартирі належала ј її частина.

Відповідно
до ст. 215 ч. 3 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний
судом недійсним.

Судом
з”ясовано, що у судовому засіданні у присутності ОСОБА_3 ухвалою Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 12.09.2006 року накладено арешт на належну
йому ј частину квартири АДРЕСА_1 у м. Кіровограді та заборонено її відчуження.

Згідно
ст. 153 ч. 9 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ст.
14 ЦПК України встановлено обов”язковість судових рішень для всіх громадян.

З
огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_3 щодо
розпорядження ј частиною квартири АДРЕСА_1 у м. Кіровограді було обмежене
відповідним рішенням суду і виключало можливість відчуження майна у будь-який
спосіб. Допустимість обмеження діяльності власника передбачена ч. 6 ст. 4
Закону України “Про власність”. Таким чином дії ОСОБА_3 по відчуженню належної
йому частини квартири не відповідають закону, а тому договір
купівлі-продажу № 4106 від 16.09.2006 року у частині відчуження належної
ОСОБА_3  ј частини квартири АДРЕСА_1 у м.
Кіровограді ОСОБА_2. суд визнає недійсним.

Відповідно
до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Таким чином з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача
сплачений судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Вимоги
позивача з приводу стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі
1825 грн. не підлягають задоволенню, оскільки законом не встановлено граничний
розмір компенсації витрат на правову допомогу, що передбачено ст. 84 ЦПК
України. Таким чином, суд позбавлений права визначити розмір компенсації при розгляді
даної справи.

Керуючись ст. 215 ч. 3 ЦК України, ст. 4 Закону
України  “Про власність”, ст.ст. 84, 88
ч. 1, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відчуження
ј частини квартири недійсним
задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 4106 від
16.09.2006 року у частині відчуження належної ОСОБА_3 ј частини квартири
АДРЕСА_1 у м. Кіровограді ОСОБА_2.

Стягнути
солідарно з  ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь  ОСОБА_1
сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви
на апеляційне оскарження.

Суддя Ленінського районного

Суду м. Кіровограда
Льон С.М.