Справа № 2-300707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13
листопада
2007 року Красноармійський міськрайонний суд Донецкої області

в складі:

головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Дубіна Т.В.

з участю адвоката

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2
про вселення і зобов”язання не створювати перешкоди в користуванні квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про вселення і зобов”язання
не створювати перешкоди в користуванні квартирою, вказавши на підтвердження
своїх позовних вимог, що з
відповідачкою по справі ОСОБА_2. він знаходився в зареєстрованому шлюбі з
26.02.2001 року.

У період шлюбу, спільного проживання
та сумісного ведення господарства, ними була придбана квартира АДРЕСА_1

Квартира складається з трьох кімнат:
площею 23,3 кв.м., 17.2 кв.м., 9,3 кв.м., кухні, ванної кімнати, коридору,
передпокою, вбудованої шафи.

Правовстановлюючі документи, а саме
договір купівлі-продажу, засвідчений приватним нотаріусом Красноармійського
міського нотаріального округу Донецької області від 04.12.2002 року, оформлені
на нього та відповідачку по справі. Він вважає, що вищезазначена квартира є
їхньою з відповідачкою спільною власністю, та він має право користуватися жилим
приміщенням, як власник майна.

26.11.2004 року шлюб між ним та
відповідачкою було розірвано, про що свідчить копія рішення суду від 26.11.2004
року.

Після розірвання шлюбу між ним та
відповідачкою склалися неприязнені стосунки, в зв”язку з чим він був вимушений
був проживати за адресою: АДРЕСА_2

18 травня 2007 року він прийшов до
квартири АДРЕСА_1 але відчинити двері цієї квартири не мав можливості, так як
відповідачка замінила замки від вхідної квартири, чим створила йому перешкоди в
користуванні жилою квартирою, відповідачка відмовляється виділити йому одну
кімнату для проживання, що змушує його звернутися з даним позовом до суду.

Згідно ст. 155 ЖК України, власники
майна, яке їх спільною сумісною власністю володіють та користуються їм сумісно,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України „Про
власність” власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його справа.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала.

Представник третьої особи КП КЦЕЗ в судове засідання не з”явився, про час і
місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи
знаходиться розписка і заява про розгляд справи у відсутність представника
третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи в
їх сукупності, суд  вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони по
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2001 року,
шлюб між ними було рзірвано згідно рішення Красноармійського міськрайонного
суду від 26.11.2004 року (а.с. 12-13).

У період шлюбу 04.12.2002 року ними
була придбана квартира АДРЕСА_1

Квартира складається з трьох кімнат:
площею 23,3 кв.м., 17.2 кв.м., 9,3 кв.м., кухні, ванної кімнати, коридору,
передпокою, вбудованої шафи (а.с. 6-8).

Правовстановлюючі документи, а саме
договір купівлі-продажу, засвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької області від 04.12.2002 року, оформлені на
позивача ОСОБА_1. та відповідачку ОСОБА_2. (а.с. 9-10).

Таким чином, вищезазначена квартира є спільною власністю сторін по справі,
та позивач має право користуватися жилим приміщенням, як власник майна.

Після розірвання шлюбу між ним та
відповідачкою склалися неприязнені стосунки, в зв”язку з чим позивач був
вимушений був проживати за адресою: АДРЕСА_2

18 травня 2007 року він прийшов до
квартири АДРЕСА_1 але відчинити двері цієї квартири не мав можливості, так як
відповідачка замінила замки від вхідної квартири, чим створила йому перешкоди в
користуванні жилою квартирою, що підтверджується актом від 18.05.2007 року.

Згідно ст. 155 ЖК України, власника
жилого будинку (квартири) не може бути позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Згідно ст.. 319 ЦК України, власники майна, яке їх спільною сумісною
власністю, володіють та користуються їм сумісно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України „Про
власність” власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Суд
вважає, що дії відповідача незаконні, оскільки відповідно з ч. 1 ст. 321 ЦК
України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або
обмежений у його здійсненні.

У
разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 ЦК України
вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

Таким
чином, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Крім
того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь
позивача понесені ним судові витрати: судовий збір у розмірі  8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне
зебезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн. (а.с. 2, 3).

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.16, 321, 391, 355, 369
ЦК України, ст. ст. 150, 155 ЖК України,  ст. 48 Закону України „Про власність”, ст. ст. 79,
88, 212 -215, 224-226 ЦПК
України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити в повному обсязі.

Вселити ОСОБА_1в житлову квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зобов”язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_1 перешкод в користуванні квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1понесені судові витрати: судовий збір
у розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у розмірі 7,50 грн., а всього 16,00 грн.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано Апеляційному суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана Апеляційному суду
Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: