РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
лютого    місяця „26" дня колегія
суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:
Панкова М.В.

Суддів:                                                           Ісаєва
Г.А.

Белинчук Т.Г.

При секретарях:          Воциховській
Е.В., Сафіній Ф.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи Кореізська селищна рада, виконавчий комітет Кореізської селищної
ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення самовільної
будови та відшкодування моральної шкоди,

а зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконавчого
комітету Кореізської селищної ради, Кореізської селищної ради, третя особа КП
Бюро технічної інвентаризації м. Ялти про відміну рішення виконавчого комітету
Кореізської селищної ради №
84 від 26 березня 2004 року, № 291 від 26 листопада 2004 року, № 280 від 25 жовтня 2004 року,
зобов'язати прийняти рішення щодо закріплення будівлі, та зобов'язання ОСОБА_1,
ОСОБА_2 знести
капітальні будівлі - душ та
туалет і стягнення з них моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 ОСОБА_2 на
рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 лютого 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_3, треті особи Кореізська селищна
рада, виконавчий комітет Кореізської селищної ради про усунення перешкод
в користуванні власністю квартирою АДРЕСА_1 в смт. Кореіз, шляхом знесення самовільної будови та
відшкодування моральної шкоди по 1600
грн. кожному.

Свої вимоги
мотивують тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 в смт. Кореіз. ОСОБА_3 побудував дерев'яну прибудову , яка примикає до
їх квартири, та перешкоджає їм в користуванні квартирою, вони позбавлені
можливості ремонтувати стіну, від чого вона стала волога. Вважають, що
зазначена прибудова зведена без згоди сусідів, з порушенням норм БНІП, без
належного на будівництво дозволу, без проекту, а тому просять її знести, та
відшкодувати їм моральну шкоду.

ОСОБА_3
звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконавчого
комітету Кореізської селищної ради, Кореізської селищної ради, третя особа КП БТІ м. Ялти про відміну
рішення виконавчого комітету Кореізської селищної ради № 84 від 26 березня 2004 року, № 291 від 26 листопада 2004 року, № 280 від 25 жовтня 2004 року, просив зобов'язати Кореізську селищну раду прийняти
рішення щодо закріплення будівлі, та зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знести
капітальні будівлі - кухню,
душ та туалет, і стягнути з них моральну шкоду.

Справа № 22-ц-37 /2007 р                           Головуючий суду
першої інстанції

Слєзко Т.В.

Доповідач         Белинчук
Т.Г.

Свої вимоги
мотивує тим, що на праві приватної власності йому належить квартира № 13 будинку АДРЕСА_1 в смт. Кореіз.
В 1978 році з
північно-східного боку будівлі він прибудував прибудову для зберігання харчів,
якою користується до теперішнього часу. ОСОБА_1
та ОСОБА_2 чинять йому перешкоди в користуванні зазначеним
приміщенням, самовільно збудували душ та туалет, які не відповідають
будівельним нормам, чим погіршили прибудинкову територію. Вважає рішення виконавчого комітету Кореізської селищної
ради № 84 від 26 березня 2004 року, № 291 від 26 листопада 2004 року, № 280 від 25 жовтня 2004 року такими, які
не відповідають вимогам чинного законодавства України. Просить зобов'язати
селищну раду закріпити за ним зведену прибудову, знести самовільно збудовані
відповідачами душ та туалет, стягнути з них моральну шкоду.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 01
лютого 2006 року
постановлено: „У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2
відмовити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Відмінити
рішення виконавчого комітету Кореізської селищної ради № 84 від 26 березня 2004 року, № 291 від 26 листопада 2004 року, та № 280 від 25 жовтня 2004 року.

Зобов'язати
Кореізську селищну раду розглянути питання щодо закріплення за ОСОБА_3
термінової будови (сараю), розташованої за адресою: будинок АДРЕСА_1 в смт. Кореіз.
В іншій частині у позові відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити їхні
позовні вимоги у повному обсязі, у позові ОСОБА_3 відмовити. Доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи, рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,
рішення суду першої інстанції належить скасуванню з ухваленням нового рішення
по справі.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що виконком та селищна рада не розглянула питання по суті звернення
ОСОБА_3, у зв'язку з чим скасував її рішення, та зобов'язав селищну раду
розглянути питання про закріплення сараю.

З даними
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони не
відповідають вимогам закону, крім того посилання в рішенні нате що право
користування сараєм ніким не оспорюється, суперечить позовним вимогам ОСОБА_1.

Колегія суддів погоджується з висновками суду в частині відмови в позові
сторонам про стягнення моральної шкоди, та в частині відмови в
позові ОСОБА_3 про знесення кухні, туалету та душу, оскільки останні належним
чином введені в експлуатацію.

З матеріалів справи вбачається, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власністю належить квартира АДРЕСА_1 в смт. Кореіз. ( а.с. 4)

Відповідачу
ОСОБА_3 на праві приватної власності йому належить кв. № 13 будинку АДРЕСА_1 в смт. Коре із(
а.с.44). Сторони є сусідями.

Земельної
ділянки, на якої знаходиться будинок АДРЕСА_1 у смт.
Кореї відноситься до земельно Кореїзської селищної ради та є комунальною
власністю.

ОСОБА_3 прибудував до стіни квартири позивачів дерев'яну
споруду, якою тривалий час користується. Відповідач звертався до Кореїзської
селищної ради та її виконкому з питанням по узаконенню вказаною прибудови.

Позивач по
зустрічному позову ОСОБА_3 оскаржує рішення виконавчого комітету Кореізської селищної ради № 84 від 26 березня 2004 року, № 280 від 25 жовтня 2004 року, № 291 від 26 листопада 2004 року,

Проте рішення виконавчого комітету Кореізської селищної ради № 84 від 26 березня 2004 року ( а.с. 72), скасовано
рішенням виконавчого комітету Кореізської селищної ради № 128 від 26 травня 2004 року ( а.с. 69).

А оскаржуємо рішення № 280 від 25 жовтня 2004 року ( а.с. 79) скасовано рішенням № 291 від 26 листопада 2004 року ( а.с. 77), та ОСОБА_3
рекомендовано звернуться до суду про узаконення прибудови.

Згідно висновку
судової будівельно - технічної
експертизи № 1727 від 21.11.2006 року КНДІСЕ
встановлено, що господарська прибудова виконана ОСОБА_3 є самочинною будівлею,
виконана з дерев'яних конструкцій, зведена до стіни квартири № 21 будинку АДРЕСА_1 в смт. Кореїз
та утворює перешкоди в користуванні квартирою № 21, оскільки зменшений евакуаційний прохід, що не відповідає
вимогам п. 5.27 ДБН В.1.1-7-2002 и п.3.35а ДБН 360-92* та
утворює перешкоди в обслуговуванні фасадною частиною стіни жилого будинку № 16 (зовнішньої
стіни квартири № 21, яка
належить ОСОБА_1) ( а. с. 247-250).

Таким чином
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині усунення перешкод в користуванні власністю
шляхом знесення самовільної будови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
А позов ОСОБА_3 щодо закріплення будівлі задоволенню не підлягає, оскільки остання є самочинною спорудою, яка перешкоджає в
користуванні іншим особам..

Прибудови які були виконанні ОСОБА_1 - кухня, туалет, душ побудовані зі
згоди виконкому Кореїзьскої селищної ради про що свідчать рішення № 85 від 26.03.2004 року (а.с. 166), та № 343 від 21.10.2005 року, для їх
будівництва мався робочий проект, та вони ведені в експлуатацію рішенням
виконкому Кореїзскої селищної ради №
363 від 23.11.2005 року. У
зв'язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в зустрічному позові
про їх знесення.

Колегія суддів
вважає, що ОСОБА_3 не довів заподіяння йому моральних страждань з боку ОСОБА_1, ОСОБА_2 , у зв'язку з чим в позові про
стягнення моральних страждань обґрунтовано відмовлено судом першої
інтонації, та крім того споруди ОСОБА_1 виконані у встановленому законом
порядку.

Колегія суддів
вважає, що в позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди також слід відмовити, посилаючись
на те що знесення споруди яка перешкоджає їм в користуванні їх квартирою, є
достатньою компенсацією їх моральних страждань.

Ураховуючи, що
суд першої інстанції постановляючи рішення допустив порушення норм
матеріального права, колегія суддів, вважає за необхідне, постановлене судове
рішення скасувати та постановити нове рішення про часткове задоволення
первинного позову, та відмову у зустрічному позові.

Розрішаючи
питання про розподіл судових витрат відповідно до положень статті 88 ЦПК України, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2  з ОСОБА_3 підлягають стягненню
судові витрати по сплаті за проведення судової будівельно-технічної експертизи
у розмірі 653 грн. 70 коп.( а. с. 245-246).

На підставі
викладеного, статей 376,
391, 1167 Цивільного Кодексу України, статтею 48 Закону України „Про власність"
і керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 202, 303, 309, 316, 325 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

ВИРИШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 лютого 2006 року скасувати,
та ухвалити нове рішення якім позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_3, усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в смт. Кореіз,
шляхом знесення самовільної прибудови, зведеної до зовнішньої стіни квартири № 21 будинку АДРЕСА_1 в смт. Кореїз.
Знесення провести за рахунок ОСОБА_3.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові
витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 653 грн. 70 коп.

В решті позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та в
зустрічному позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.