Справа № 2- 50
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

07 червня 2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді - Кайро І.А.

при секретарі   - Іванової С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ялти цивільну справу за позовом заступника прокурора
м. Ялта у інтересах ОСОБА_1до Гурзуфської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3про
визнання незаконним, скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі -
продажу, визнання незаконним та скасування державного акту та визнання права на
передачу у власність земельної ділянки

В С Т А Н О В И
В :

Заступник прокурора м. Ялта уточнивши у судовому засіданні свої позовні
вимоги звернувся до суду з позовною заявою у інтересах ОСОБА_1. до Гурзуфської
селищної ради, ОСОБА_2., ОСОБА_3. про визнання незаконним, скасування рішення,
визнання недійсним договору купівлі - продажу, визнання незаконним та
скасування державного акту та визнання права на передачу у власність земельної
ділянки . Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1. більш ніж 15 років
використовує земельну ділянку розташовану у районі будинку АДРЕСА_1. Він
звернувся до відповідача з заявою про надання йому у власність спірної
земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку та
господарських споруд. Рішенням відповідача від 14 травня 2004 року ОСОБА_1.
було надано дозвіл на складання проекту землеустрою по відводу спірної
земельної ділянки, після чого він почав збір узгоджувальної документації. Після
чого ОСОБА_1. стало відомо, що спірна земельна ділянка передана у власність
ОСОБА_3. та йому був виданий відповідний державний акт на спірну земельну
ділянку. Після чого ОСОБА_3. продав зазначену земельну ділянку ОСОБА_2.
Зазначені дії відповідачів на думку позивача порушують право ОСОБА_1. на
приватизацію цієї земельної ділянки, у зв'язку з чим він та звернувся до суду з
даною позовною заявою. Недійсність договору купівлі- продажу від 25 травня 2005
року прокурор мотивує порушенням  ст..
215,216 ЦК Україні

Представник Гурзуфської селищної ради у судовому засіданні позов не визнав,
при цьому він пояснив, що їх рішення є законним, ОСОБА_3. у встановленому
чинним законодавством порядку звернувся до них з відповідною заявою, зібрав усі
необхідні документи та узгодження після чого йому був виданий державний акт на
спірну земельну ділянку, після чого ОСОБА_3. розпорядився нею на свій розсуд.

Представник відповідача ОСОБА_3. -
ОСОБА_5. та представник відповідача ОСОБА_2. - ОСОБА_4. у судовому
засіданні позов не визнали та також пояснили що рішення  Гурзуфської селищної ради є законним,
ОСОБА_3. у встановленому чинним законодавством порядку звернувся до них з
відповідною заявою, зібрав усі необхідні документи та узгодження після чого
йому був виданий державний акт на спірну земельну ділянку, після чого ОСОБА_3.
розпорядився нею на свій розсуд. ОСОБА_2. по спірному договору є належний
набувач земельної ділянки.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, позивача представників
відповідачів, суд вважає що у задоволенні позову необхідно відмовити, по
наступних підставах:

У відповідності до ст. 14 Конституції України кожному
громадянинові України, гарантується право на землю.

Згідно ст. 12 Земельного Кодексу України, розпорядження
землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності
у власність громадян i юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ,
міст.

У відповідності зі ст. 116 ЗК України громадяни i
юридичні особи здобувають право власності й права користування земельними ділянками
із земель державної, або комунальної власності за рішенням органів виконавчої
влади, або органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування в
межах їхніх повноважень.

Відповідно до п. 6 ст. 118 ЗК України - громадяни,
зацікавлені в одержанні безкоштовно у власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності для обслуговування житлового будинку й
споруджень подають заяви у відповідну міську, сільську Раду.

Відповідно до п. 7 ст. 118 ЗК України, - сільська Рада у
випадку згоди на передачу земельної ділянки у власність дає дозвіл на розробку
проекту його відводу.

Потім, відповідно до п. 10 ст. 118 ЗК України, -
сільська  Рада в місячний термін відводу
й ухвалює рішення щодо передачі земельної ділянки у власність.

При цьому судом встановлено, що 29 березня 2004 року ОСОБА_1. звернувся до
Гурзуфської селищної ради з заявою про
надання йому у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га,
для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою
м. АДРЕСА_1у районі будинку №15 (а.с.6).

Рішенням Гурзуфської селищної ради від 14 травня 2004 року ОСОБА_1. було
надано дозвіл  на складання проекту
землеустрою по відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га, для
будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за
адресою м. АДРЕСА_1у районі будинку №15, після чого він почав збір
узгоджувальної документації (а.с.7-20).

Судом також встановлено, що рішенням Гурзуфської селищної ради ще 15 липня
2004 року ОСОБА_3. надано дозвіл  на
складання проекту відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га, для
будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за
адресою м. АДРЕСА_1у районі будинку № 15, після чого він зібрав усі необхідні
узгоджувальні документи.

Рішенням Гурзуфської селищної ради від 28 вересня 2004 року затверджений
проект відводу та технічний звіт з виносу у натурі меж земельної ділянки у
власність ОСОБА_3. та земельна ділянка площею 0,1500га, передана йому у
власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських
споруд та будівель за адресою м. АДРЕСА_1у районі будинку №15.

16 травня 2005 року ОСОБА_3. був наданий державний акт на право власності
на спірну земельну ділянку, у зв'язку з чим він
на той час був власником спірної земельної ділянки, після чого він
розпорядився своєю власністю на свій розсуд, а саме продав її ОСОБА_2..

При цьому суд не бере до уваги пояснення позивачів, стосовно того, що
ОСОБА_1. на протязі тривалого часу користувався спірною земельною ділянкою, у
зв'язку з чим він має право на отримання спірної земельної ділянки у власність
на підставі ст.. 119 ЗК України, оскільки
норми вказаної статті не поширюються на право відношення яки виникли до
набрання законної чинності Земельного Кодексу України від 2002 року. Таким
чином , позивач не мав будь якого пріоритетного права на отримання у власність
спірної земельної ділянки.

Більш цього суду не було надано
доказів того, що спірною земельною ділянкою взагалі користувався ОСОБА_1., як і
не було надано доказів правомірності такого
користування, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що  ОСОБА_1. якщо і користувався спірною
земельною ділянкою тривалий час, як сам це зазначає, то робив це самовільно,
без отримання відповідної згоди, що не породжує для нього будь яких прав на
земельну ділянку.

Наданий ОСОБА_1. висновок Головного архітектора м. Ялти, про можливість
закріплення земельної ділянки, узгодження Республіканського комітету з охорони
культурної спадщини, та ситуаційний план земельної ділянки , виконані у травні
2005 року, після того, як ОСОБА_3. був виданий державний акт на земельну
ділянку. Вказана обставина свідчить про те що ОСОБА_1. після отримання рішення
Гурзуфської селищної ради від 14 травня 2004 року не займався проектом відводу земельної
ділянки. Саме рішення від 14 травня 2004 року не свідчить про виникнення права
на спірну земельну ділянку.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3.  у встановленому законом порядку, отримав у
власність спірну земельну ділянку, після чого на свій розсуд розпорядився нею,
на що мав законні підстави як власник.
Більш того,  у судовому засіданні
прокурором не було  надано підстав для
визнання угоди недійсною, а також не було надано доказів, що вказаний договір
купівлі - продажу земельної ділянки суперечить цивільному кодексу, або іншим
актам цивільного законодавства.

За таких підстав суд приходить до висновку, що спірне рішення Гурзуфської
селищної ради прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України та
виданий на підставі цього рішення державний акт як і договір купівлі - продажу
спірної земельної ділянки є законними  і
не порушує будь яких прав ОСОБА_1., у зв'язку з чим вимога ОСОБА_1.  про визнання за ним права на безоплатну
передачу йому у власність спірної земельної ділянки також не підлягає
задоволенню.

Оскільки прокурор при подачі позову звільнений від сплати судових витрат,
то усі витрати необхідно віднеси на рахунок держави.

На
підставі викладеного й керуючись ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України; ст.ст.
12,116, 119, 198 ЗК України,

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позову  заступника прокурора
м. Ялта у інтересах ОСОБА_1до Гурзуфської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3про
визнання незаконним, скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі -
продажу, визнання незаконним та скасування державного акту та визнання права на
передачу у власність земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Ялтинський міський суд  АРК у порядку встановленому ст. ст. 294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ