Справа №2-71 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

„26"
березня 2007 р.                                                                                  м.Ясинувата

Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Гаврилюка О.І.,
при секретарі Голуб С.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача
Демченка Д.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Війської частини А1451 про
стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Військової частини А1451 про
стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, в якому просить стягнути з
відповідача на його користь заборгованість по грошовому забезпеченню з
урахуванням надбавки за безперервну військову службу в повному об'ємі за період
з 01 травня 2003 - 30 вересня 2004 pp. в сумі 13390,34 грн, а також
грошовій допомоги на оздоровлення за 2003
- 2004 pp.
в сумі 1642,01 грн,
всього 15032,35 грн.
Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію
замість належного до видачі речового майна у сумі 3453,47 грн. Свій позов
обгрунтував тим, що він проходив військову службу і перебував на грошовому
забезпеченні у Військовій частині А1451 з 09.02.1993 р. по 14.10.2004 p., а
саме з 09.02.1993 р. по 04.05.1995 р. начальник штабу - заступник командира
2215 радіотехнічного батальйону, з 04.05.1995 р. по 26.02.1997 р. заступник
командира 775 окремої радіолокаційної роти по технічній частині, з 26.02.1997
р. по 14.10.2004 р. командир 755 окремої радіолокаційної роти. 14.10.2004 р.
мене було звільнено з військової служби в запас. З 1 травня по 30 жовтня 2003
року йому виплачувалася щомісячна надбавка за безперервну військову службу в
Збройних Силах України у розмірі 20 відсотків від його грошового забезпечення
Крім того, за листопад і грудень 2003 р. зазначена надбавка виплачувалась йому
в розмірах 66 відсотків та 53 відсотків. З 1 січня по 31 серпня 2004 року
відповідач виплачував йому зазначену надбавку в розмірі 12 відсотків за січень
2004 р. та з лютого 2004 р. по 31 серпня 2004 р. 14 відсотків від грошового
забезпечення. За вересень 2004
року зазначену надбавку йому було виплачено в розмірі також 14 відсотків від
грошового забезпечення. Тому наполягає на стягненні з відповідача не
донараховане грошове забезпечення, в період проходження служби з 1 травня 2003 р. по 30 вересня 2004 р. Крім того,
при звільнені його у запас були надані довідки на отримання грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна звільненому на підставі
наказу командира в/ч
А1451 від 14.10.2004 р. за №223, а саме станом на
11.03.2000 р. -637,74 грн та станом на
14.10.2004 р. - 2815,73 грн. Грошову
компенсацію він не отримав, тому просить її стягнути з відповідача у судовому
порядку.

Представник відповідача Демченко
Д.В. у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, як в
частині одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає
видачі позивачу ОСОБА_1. за період служби до 14.10.2004 року, так і в частині виплати надбавки за безперервну
службу та грошової допомоги на оздоровлення позивачу за період з 01 травня 2003 року по 30 вересня 2004 року.

2

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до Указу Президента України „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України і Управління Державної охорони України за
безперервну службу" №389 від 05 травня 2003 року Міністру оборони України
було дане право установлювати військовослужбовцям Збройних Сил України
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у
відсотках до грошового забезпечення, що мають високі результати в службовій
діяльності, при вислузі більш 15 років у розмірі до 50 відсотків, при вислузі
більш 25 років у розмірі до 90 відсотків, починаючи з 01 травня 2003 року.
Відповідно до п.1 Указу Президента на Міністра оборони покладено визначити
порядок і умови виплати надбавки за безперервну службу в Збройних силах
України.

Відповідно до п.1.2 Інструкції,
особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам), а також особам рядового,
сержантського (старшинського) складу, що проходять військову службу за
контрактом і які мають високі результаті в службовій діяльності, виплачується
щомісячна надбавка за безперервну військову службу у відсотковому відношенні
від грошового забезпечення в залежності від стажу служби в таких розмірах:
понад 20 років до
70%, понад 25 років до 90%.

Відповідно до п.2.3 Інструкції, надбавка виплачується за місцем штатної
служби за попередній місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за
поточний місяць. Пунктом 4
Інструкції визначені порядок і умови виплати надбавки при цьому яких-небудь
указівок на можливе заниження розміру виплати надбавки військовослужбовцю не
міститься, за винятком підпункту 4.3
Інструкції, яким передбачене позбавлення виплати надбавки
військовослужбовцю в повному обсязі при накладенні на нього наказом
відповідного командира дисциплінарного стягнення до його зняття, але не більше
ніж на протязі шести місяців у випадку: попередження про неповну службову
відповідність; зниження в посаді; зниження у військовому званні на одну
ступінь; позбавлення сержантського звання, військового звання старший солдат
(старший матрос).

Дисциплінарні стягнення в період із травня 2003 року по вересень 2005
року на позивача за зазначений період не накладалися.

Вислуга років у Збройних Силах України за станом на 01 травня 2003 року склала 25 років 08 місяців, що
підтверджується копією послужного
списку.

Позивач одержував грошове забезпечення з урахуванням надбавки за
безперервну службу в розмірі:

У 2003 році

з 01 травня
по 30 жовтня 2003 року - 20 відсотків, а не 90 відсотків при
вислузі більш 25 років на
той період часу;

за листопад і грудень 2003
року - 66 відсотків
та 53 відсотків,
а не 90 відсотків
при вислузі більш 25 років на
той період часу

У 2004 році

з 01 січня по
31 серпня 2004 року - 12 відсотків за
січень 2004 року та
з лютого 2004 року по 31 серпня 2004 року - 14 відсотків від
грошового забезпечення, а не 90
відсотків при вислузі більш 25
років на той період часу.

За вересень 2004 року - 14 відсотків, а не 90 відсотків при
вислузі більш 25 років на
той період часу.

3

Суд бере до уваги, що ст.24 Конституції України,
громадянам України гарантуються рівні права перед законом. Рівність прав
військовослужбовців перед Законом полягає в їхньому праві на соціальний захист,
гарантований ст.ст.17, 46
Конституції України. Статтею 9 Закону України „Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців і членів їхніх сімей" встановлено, що грошове
забезпечення військовослужбовців визначається в залежності від посади
військового звання, кваліфікації, науковому степеню і вченого звання,
тривалості й умов військової служби. Яких-небудь указівок на привілею в одержанні
розміру надбавки за безперервну службу одних військовослужбовців у порівнянні з
іншими, у залежності від проходження служби в центральному апараті Міністерства
оборони України Генерального штабу Збройних Сил України ні Конституція України,
ні Закон, ні Указ Президента не містять. Тому військовослужбовці, що займали
рівні посади, мали однакові військові звання, кваліфікацію, науковий ступінь і
учене звання, вислугу років і умови проходження військової служби і не
відрізняються по Іншим ознакам, одержуючи однакове по виду грошове
забезпечення, повинні одержувати й однаковий розмір надбавки за безперервну
службу відповідно до пункту 1 Указу Президента, що не може залежати від того,
де військовослужбовець проходить військову службу - у центральному апараті Міністерства
оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України. Наявність цієї
диспропорції в розмірах грошового забезпечення військовослужбовців є, по суті,
обмеженням у правах одних військовослужбовців у порівнянні з іншими.

Суд, оцінюючи представлені сторонами докази, вважає вимоги позивача
обгрунтованими, а не нарахування розміру надбавки за безперервну службу в
розмірі 90% з травня 2003 року, суд вважає неправомірним і таким, яке порушує
права позивача.

Згідно довідки № 45 від 15.10.2004 р. на отримання
грошової компенсації замість належного до видачі речового майна звільненому на
підставі наказу командира в/ч
А1451 від 14.10.2004 р. за №223 станом на 11.03.2000 р. - складає 637,74 грн, а також
згідно довідки № 45 від 15.10.2004 р. на отримання
грошової компенсації замість належного до видачі речового майна звільненому на
підставі наказу командира в/ч
А1451 від 14.10.2004 р. за №223 станом на 14.10.2004 р. -складає 2815,73 грн.

Відповідно до
п.2 Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 р. призупинена
дія частини другої статті 9
Закону України „про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням
грошової компенсації замість речового майна, вказані закони не скасовані та є
діючими. На даний час механізм виплати грошової компенсації замість речового
майна військовослужбовцям, що звільнені з військової служби у відставку або в
запас не визначений, фінансовим органом не перераховуються кошти для виплати
вказаних сум із-за чинності вищевказаного Закону.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача в частині одержання
грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі позивачу за
період служби до 14.10.2004
року також підлягають задоволенню.

Таким чином
позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, тому з
відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави 51 грн. Крім того,
з відповідача необхідно стягнути на користь УДК у м.Донецьк витрати на інформаційно - технічне
забезпечення у розмірі 30 гривень.

Керуючись ст.ст. 17,
24, 46, 55 Конституції України, ст.9 Закону України „Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців і членів їхніх сімей", Указом
Президента України від 05.05.2003
року № 389 „Про
надбавки військовослужбовцем Збройних Сил України .... за безперервну
службу", ст.ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

4

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Військову частину А1451 (код 08208941, розташована за адресою: 61018, м.Харків, вул. Дерев'янка-3) зробити доплату грошового
забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за безперервну службу за періоди:

з 01
травня 2003 року по 30 жовтня 2003 року доплатити 70 відсотків, за
листопад 2003 року
доплатити 24 відсотків,
за грудень 2003 року
доплатити 37 відсотків,
за січень 2004 року
доплатити 78 відсотків,
з лютого по 30 вересня 2004 року доплатити 76 відсотків, а
також грошової допомоги на оздоровлення в повному обсязі за 2003 - 2004 роки, на
загальну суму 15032,35 грн.

Стягнути
з Військової частини А1451
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість речового майна, що підлягає
видачі за період служби до 14
жовтня 2004 року в
сумі 3453,47 грн.

Стягнути з
Військової частини А1451
в дохід держави судовий збір у розмірі 51 грн.

Стягнути з Військової частини А1451
на користь УДК у м.Донецьк
(р/р 0004 в ГУ ДКУ у Донецькій
області, МФО 834016, ) - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному
суду Донецькій області через Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області
протягом 30 днів з
моменту його проголошення шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, рішення вважається
таким, що набрало законної сили.