Справа № 2-974/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 листопада  2007 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого
судді            Устіченко К.І.,

при
секретарі                     Борсук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до садівничого товариства „Водник”
про повернення земельної ділянки, споруд і насаджень,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2007 року  ОСОБА_1
звернулася з позовом до садівничого товариства „Водник” (далі Товариства) про
повернення земельної ділянки, споруд і насаджень. В заяві послалася на таке. З
1990 року її чоловік ОСОБА_2 являвся членом Товариства і йому в користування
була надана земельна ділянка № 373.

ІНФОРМАЦІЯ_1
її чоловік ОСОБА_2 помер, а вона продовжувала користуватися земельною ділянкою
та сплачувала членські внески.

В
червні 2006 року  їй стало відомо, що
земельну ділянку, якою вона користувалася передано в користування  іншій особі.

Вважає,
що її позбавлено права користуванням земельною ділянкою безпідставно, а тому
просила суду зобов”язати Товариство повернути їй в користування земельну
ділянку № 373, всі споруди та насадження, які знаходяться на ній.

8
жовтня 2007 року  до участі в справі в
якості співвідповідача залучено ОСОБА_3.

У
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю.

Представник
Товариства  позовні вимоги не визнав.
Суду пояснив, що дійсно ОСОБА_2 був членом Товариства, йому та членам його
сім”ї в користування була надана земельна ділянка № 373 площею 0,05 га. З
початку 2003 року земельна ділянка не використовувалася за призначенням ,
членські внески членом Товариства не сплачувалися, а тому  було прийнято рішення  уповноважених про передачу земельної ділянки в
користування ОСОБА_3 Вважає, що вимоги позивачки безпідставні у зв”язку з тим,
що вона не є членом Товариства і після смерті свого чоловіка не оформила право  користування на земельну ділянку відповідно
до Статуту Товариства. Що стосується споруд
та насаджень  ці вимоги також
безпідставні у зв”язку з тим, що на земельній ділянці будь-які споруди
відсутні, а насадження  загинули, так як
земельна ділянка фактично не використовувалася за призначенням з 1993  по 2005 рік.

Відповідачка
ОСОБА_3 позовні вимоги позивачки не визнала. Суду пояснила, що спірна земельна
ділянка з 1993 року  не
використовувалася, була зароща бур”янами, всі насадження, які на ній
знаходилися засохли, а тому у 2005 році вона звернулася з заявою до голови
Товариства з проханням передати в користування вказану земельну ділянку. В
даний час вона використовує цю земельну ділянку за призначенням для садівництва
та огородництва і подала заяву та документи на її приватизацію. Просила суд
позивачці в позові відмовити.

Дослідив
докази суд прийшов до наступного.

Спірна
земельна ділянка  № 373 площею 0,05 га
садівничого Товариства „Водник”, яке розташоване в с.Олександрівка
Снігурівського району Миколаївської області була надана в користування як члену  Товариства
у 1990 році  ОСОБА_2 для
садівництва та огородництва.

Як
свідчить свідоцтво про смерть (а.с.11) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після
його смерті право на користування земельною ділянкою відповідно до Статуту
Товариства п.10,11 члени сім”ї  у тому
числі і позивачка не оформили.

В
той час як 06 грудня 2003 року позивачка та інші члени сім”ї після смерті
ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право на спадщину за Законом, що підтверджується
свідоцтвом (а.с.87)  першої Херсонської  державної нотаріальної контори.

В
силу ст. 3 ЦПК України  кожна особа має
право в порядку, встановленому  цим
Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно
до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені Законом способи охорони цивільних
прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під
способами захисту суб”єктивних цивільних прав розуміють закріплені Законом
матеріально-правові заходи примусового характеру  за допомогою яких проводиться поновлення
(визнання) порушених (осопорюваних) прав та вплив на правопорушника. Перелік
таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК
України.

Власник
порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом
захисту свого права . Як правило спосіб захисту порушеного права прямо
визначається спеціальним Законом, який регламентує конкретні цивільні
правовідносини.

Після
смерті чоловіка позивачка не оформила своє право на спірну земельну
ділянку  як це передбачено п.10.11  Статуту Товариства.

Членом
Товариства позивачка не являється.

Земельна
ділянка , яка довгий час використовувалася не за призначенням про що свідчать
заяви, доповідна та скарги  членів
Товариства (а.с. 45-52), листи про заборгованість  по членським внескам (а.с. 56) була передана
Товариством в користування  ОСОБА_3
11  жовтня 2005 року, остання  вирішує питання про приватизацію спірної
земельної ділянки про що свідчать документи, вказані на  а.с. 61-63, 69-76.

Таким
чином суд вважає, що позивачка після смерті чоловіка  не використала своє право вступу до
Товариства , а тому Товариство обґрунтовано передало спірну земельну ділянку,
яка використовувалася не за призначенням іншій особі і не порушило при
цьому  права позивачки.

Що
стосується вимог позивачки про повернення їй споруд , насаджень та будівельних
матеріалів, які знаходилися на спірній земельній ділянці вони також не
підлягають задоволенню.

Згідно
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази
подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На
обґрунтування своїх  вимог в цій частині
позивачка не надала суду будь-яких доказів про те, що на спірній земельній
ділянці була збудована якась споруда,
знаходилися будівельні матеріали, насадження.

В
ході судового розгляду справи судом встановлено, що під час  знаходження справи у суді позивачка
звернулася до Товариства з заявою про
прийняття її в члени садівничого Товариства „Водник” але  голова Товариства  відмовив
у прийнятті такої заяви.

Суд
вважає, що  голова Товариства, таким
чином, порушив п.10 Статуту Товариства, згідно з яким членом садівничого
Товариства може бути кожен громадянин, що досяг 18 річного віку , виявив
бажання і здатний брати участь у здійсненні цілей і задач Товариства, а тому в
цій частині позовні вимоги позивачки є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В
задоволенні позовних вимог в іншій частині позову суд відмовляє за
безпідставністю в їх заявленні .

Керуючись ст. ст.10,11,17 Статуту садівничого Товариства „Водник” , ст.
15,16 ЦК України, ст. 92,141 Земельного Кодексу України, ст. 3, 4 , 57, 60,
208, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовільнити частково.

Зобов”язати
садівниче Товариство „Водник” прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 про
прийняття в члени садівничого Товариства „Водник”.

ОСОБА_1
в позові до садівничого Товариства „Водник” про повернення земельної ділянки №
373 площею 0,05 га, споруд, будівельних матеріалів і насаджень - відмовити за
безпідставністю заявлених вимог.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано  протягом 10-ти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ