Справа №
22ц-417/2007р.                                              Головуючий
Доповідач - Ішутко В.М.
УХВАЛА

Іменем     України

06 березня 2007
року                                                                                                  м.
Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого:               Скрипки А.А.

суддів:                           Ішутко В.М.,                      Бойко О.В.

при секретарі:       Куксі М.В.

з участю: представника апелянта -
ОСОБА_3, представника позивачкиОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Прилуцького міськрайонного суду від 19.12.2006 року по справі за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, територіальної громади   м.Прилуки
в   особі   Прилуцької
міської   ради   про
надання додаткового строку для прийняття спадщини, за позовом ОСОБА_1до
територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про надання
додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 19.12.2006 року позовні вимоги
ОСОБА_2і ОСОБА_1 задоволені, наданий додатковий строк позивачам для подання
заяви до Прилуцької міської державної контори для прийняття спадщини померлого
ОСОБА_5 терміном 60 днів з дня набрання рішенням законної сили. На дане рішення
подана апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій вона просить скасувати рішення суду в
частині задоволення позову ОСОБА_2і постановити нове про відмову в задоволенні
її позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд
необгрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2пропустила строк для
подання заяви для прийняття спадщини з поважних причин, адже з дня відкриття
спадщини до дня звернення до суду з позовом минуло 16 місяців. За цей час
позивачка спілкувалась з нотаріусом по місцю свого проживання і

кожного
разу вона, при бажанні могла подати заяву про прийняття спадщини.
ОСОБА_2посилалась на те, що вона нібито втратила зір і не могла самостійно
пересуватись без сторонньої допомоги, але як вбачається з її заяви від
09.09.2006 року, вона підписала її власноручно, а також надала своїй дочці
довіреність на ведення від її імені всіх справ, представляти її інтереси.
Апелянт вважає, що причиною звернення позивачкою до суду до суду в жовтня 2006
року стало те, що її мати - ОСОБА_3 подала позов до ОСОБА_2про визнання права
власності на 1/3 частину квартири та про переведення прав покупця.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2і ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходи з того, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з
поважних причин, а тому надав додатковий строк обом позивачам терміном на 60
днів.

Вислухавши суддю - доповідача, учасників судового
процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню
виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачі
ОСОБА_2і ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги за законом, і відповідно до
положень ст. 1261 ЦК України
мають право на спадкування. Також, як вбачається із матеріалів справи,
позивачами пропущений шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори
з заявою для прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України.

ОСОБА_2, яка є матір"ю померлого посилалась на те,
що через хворобливий стан свого здоров"я, а саме дисциркуляторну
енцифалопатію, втрату зору та потребу сторонньої допомоги не мала можливості
особисто звернутись з заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_1, яка є дочкою померлого зазначила, що після
смерті він залишив заповіт своїй колишній дружині ОСОБА_3, зі свого боку
вважала не етичним вести про це розмову, а також проживала в м.Києві, у 2003
народила сина, за яким доглядала. Саме на підставі цього, вона також не мала
можливості звернутись до суду з заявою про прийняття спадщини.

Такі причини пропуску суд обгрунтовано визнав поважними.
З цим погоджується і апеляційний суд, та вважає, що доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 з приводу того, що ОСОБА_2власноручно підписувала заяви і довіреність,
а тому могла особисто звернутись до нотконтори, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки факт її неможливості звернутись з заявою підтверджує не тільки її стан
здоров"я, а і те, що в її інтересах діє на

підставі
довіреності дочка, яка виступає від імені позивачки в усіх установах та суді.

Тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішення
постановлено з дотриманням норм права, а мотиви, які б давали підстави для його
скасування апелянт не навела.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325
ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після її ухвалення і може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня набрання чинності.