Справа № 22ц - 334/07                                                                                     Головуючий першої інстанції: Давченко Т.М.
Категорія: 39                                                                                                     Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

13
лютого 2007 року                       колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області
у складі:

головуючої: Славгородської Н.П.,

суддів:           Мурлигіної
О.Я.,

Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання:                                                                                Бобуйок І.Ф.,

за участю прокурора Крупі Т.О., позивача ОСОБА_1., представника
відповідача Блінова C.O.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві цивільну справу за

апеляційними скаргами            прокурора Корабельного району
м. Миколаєва,

ОСОБА_1,
представника товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс
Океан" на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2006 року, ухвалене
за позовом  прокурора Корабельного району
м.  Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Техносервіс Океан" про зміну формулювання
причин звільнення,

встановила:

3 квітня 2006 р. прокурор
Корабельного району м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Техносервіс Океан" про зміну формулювання причин
звільнення.

Прокурор
вказував, що 7 листопада
2005 р.
наказом директора ТОВ "Техносервіс Океан" ОСОБА_1попереджено про
скорочення чисельності та штату працівників й звільнення з 9 січня 2006 р. за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Однак, наказом № 6-к від 17 січня 2006 р. ОСОБА_1звільнено з
роботи за прогули за п. 4
ст. 40 КЗпП
України.

Посилаючись на
наведене, прокурор просив визнати формулювання причин звільнення ОСОБА_1таким, що не
відповідає чинному законодавству.

Позивач в
судовому засіданні підтримав позовні вимоги, заявлені прокурором, та просив
також змінити підстави звільнення на п. 1
ст. 40 КЗпП
України.

Рішенням
Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2006
р. позов задоволено частково.

Постановлено
змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1з п. 4 ст. 40 КЗпП України (за
прогули) на п. 6 ст. 36 КЗпП України (у
зв'язку із відмовою працівника від переведення на роботу в іншу місцевість
разом з підприємством, а також відмовою від продовження роботи у зв'язку зі
зміною істотних умов праці). Відповідача зобов'язано змінити формулювання
причин звільнення ОСОБА_1з 4 січня 2006 р. на п. 6 ст. 36 КЗпП України.

В апеляційних
скаргах прокурор та ОСОБА_1посилаються
на невідповідність висновків суду дійсним обставинам спору, помилкове
застосування судом норм матеріального права, оскільки, на їх думку, відсутні
підстави для зміни формулювання звільнення на п. 6 ст. 36
КЗпП України, атому просять рішення суду скасувати, ухвалити нове про
задоволення позову.

Представник
відповідача також подав апеляційну скаргу, в який просить рішення скасувати та
відмовити в позові, оскільки вважає доведеним, що підставою звільнення ОСОБА_1. з роботи були
саме прогули.

В запереченні на
апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1.
вважає її доводи такими, що суперечать дійсним обставинам спору.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення прокурора, позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги прокурора та позивача слід відхилити, а апеляційну скаргу представника
відповідача - задовольнити
із таких підстав.

Задовольняючи
частково позов, суд вважав, що є підстави для зміни формулювання звільнення ОСОБА_1. з п. 4 ст. 40 КЗпП України на
п. 6 ст. 36 КЗпП України.
Однак, до такого суд прийшов всупереч
вимогам ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом
цивільних справ не інакше як в межах заявлених вимог, оскільки такі
вимоги ні прокурором ні позивачем не заявлялись. Також, даний висновок суду не
відповідає обставинам справи та положенням трудового законодавства. За такого
рішення суду в силу пунктів 3,
4 ч. 1, ч. 2 ст. 309 ЦПК України
необхідно скасувати та ухвалити нове.

Так, з
матеріалів справи (а.с. 18
- 20) вбачається, що наказом №
13 від 1 серпня 2003 р. ОСОБА_1було прийнято на
роботу до ТОВ "Техносервіс Океан" наладчиком КІП шостого розряду.
Наказом № 62/к від
7 листопада 2005 р. відповідачем
прийнято рішення про скорочення штату працівників підприємства у зв'язку зі
зменшенням об'ємів виробництва (розірвано договори про виконання робіт на
території ОАО Дамен Шипярдс
Океан"). В тому числі -
про скорочення двох посад наладчиків КІП шостого розряду та попереджено ОСОБА_1про наступне
звільнення з роботи з 9 січня 2006 р. за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до
розпорядження директора ТОВ "Техносервіс Океан" № 1.2 від 30 грудня 2005 р. (а.с. 21) скорочено вже не
дві, а одна одиниця наладчика КІП шостого розряду і прізвище позивача відсутнє
у списку осіб, які підлягають звільненню з підприємства за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом № 1 від 3 січня 2006 р. робоче місце
наладчика шостого розряду ОСОБА_1. переміщено
за новою адресою: м. Миколаїв, вул. Самойловича, 17 з 10
січня 2006 р. (а.с. 29).

Згідно
характеристики на працівника ОСОБА_1(а.с. 57) він з 3 листопада 2005 р. працює в ООО
"Енергосервіс" за сумісництвом.

З 3 січня 2006 р. ОСОБА_1. на роботу в
ТОВ "Техносервіс Океан" не виходив, оскільки вже працював в ООО
Енергосервіс", що підтверджується його поясненнями в суді першої та
апеляційної інстанції, поясненнями представника відповідача, свідка ОСОБА_2. (а.с.68-71, 72-75) та доповідною директору ТОВ "Техносервіс Океан" від 3 січня 2006 р. (а.с. 22) про повідомлення
ОСОБА_1поряд з
іншими працівниками про нову адресу підприємства по вул. Самойловича, 17, залишення на
роботі та необхідність вийти на роботу 4
січня 2006 p.,
актами про відсутність позивача на робочому місці 4, 10 та 11 січня 2006 р. (а.с.23-25).

Крім того, з
акту від 12 січня 2006 p., пояснень
свідка ОСОБА_2., позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції слідує, що
він не бажав продовжувати роботу в ТОВ "Техносервіс Океан" у зв'язку
з тим, що знайшов інше місце роботи і відмовився від письмових пояснень щодо
поважності причин відсутності на робочому місці та від пропозиції відповідача
надати заяву про звільнення за власним бажанням, оскільки наполягав на
звільненні за скороченням штату.

З урахуванням
викладеного колегія вважає, що оскільки скорочення посади, яку обіймав ОСОБА_1., не
відбулося, а він був відсутній на роботі без поважних причин, то не вбачається
підстав для зміни причин звільнення на п. 1
ст. 40 КЗпП
України. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Доводи апеляційних скарг прокурора та ОСОБА_1про те, що його не було ознайомлено з
розпорядженням від ЗО грудня 2005 р. є помилковими, тому що
суперечать змісту акту від 12 січня 2006 p., зміст якого було підтверджено в апеляційному суді позивачем, про ознайомлення з названим розпорядженням та відмовою
продовжувати роботу в ТОВ "Техносервіс Океан".

Що стосується інших доводів апеляційних скарг прокурора та позивача, то
вони також не спростовують викладене вище, а тому не
можуть бути взяті до уваги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309,
316 ЦПК України, колегія суддів

вupішила:

Апеляційні скарги прокурора Корабельного району м. Миколаєва та ОСОБА_1 відхилити, апеляційну скаргу представника товариства з
обмеженою відповідальністю "Техносервіс Океан"
задовольнити .

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2006 року скасувати й
ухвалити нове рішення.

В позові прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
"Техносервіс Океан" про зміну формулювання причин звільнення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.