Справа № 2-28-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                 УКРАЇНИ

5 березня 2007 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у
складі: головуючого судді -
Р.В. Кузнецова, при
секретарі - О.В.
Оганянц, за участю адвоката -ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська, цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 20.11.2005
року приблизно о 9 годині
по вул. Можайського у м. Слов'янську собака, яка належала відповідачці ОСОБА_2,
знаходилась без повідка та намордника та укусила її, завдавши шкоду її
здоров'ю. 15.12.2005 року
суддею Слов'янського міськрайонного суду відповідачка ОСОБА_2 була притягнена
до адміністративної відповідальності за ст.154 ч. 2
КУпАП за порушення правил вигулу собак у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 51
грн. 20.11.2005 року
вона звернулась до лікарні та проходила стаціонарне лікування з 24.11.2005 року по 23.12.2005 року, в даний
період в травматологічному відділенні ЦМЛ ім. Леніна м. Слов'янська їй була
зроблена операція - вскриття
флегмони лівого стегна, пренировання. За час лікування вона затратила на
покупку медичних препараті, згідно фіскальних чеків - 348 грн. 55 коп. Вважає, що
діями відповідачки їй завдана моральна шкода, яка виразилась у наступному : вона іспитувала
сильні душевні страждання та переживання у зв'язку з неправомірними діями
відповідачки. З вини відповідачки був порушений її звичайний образ життя. На
даний час їй постійно приходиться
ходити до юридичної консультації за консультаціями, а також звертатись до
суду. Їй прийшлось лікуватись 33
дні, з них 29 днів у
стаціонарному відділенні. На протязі місяця вона іспитувала сильну фізичну біль
у лівому стегні, із-за чого не могла нормально ходити, спати. На даний час вона
боїться всіх собак, яких зустрічає на вулиці. Тому, просить суд, стягнути з
відповідачки суму матеріальної шкоди за покупку медичних препаратів у розмірі 348 грн. 55 коп., моральну
шкоду у розмірі 2000 грн. та
судові витрати.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої раніше заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини вказані
в позові. Суду пояснила, що 20.11.2005 року о 9.00
годині вона підходячи до калитки будинку відповідачки, побачила, що із
двору з відкритої калитки будинку відповідачки вибігла собака породи «Кавказька
вівчарка», почув її вона злякалась, оступилась та упала, а собака укусила її за
ліве стегно. Дві незнайомі їй жінки помогли їй підвестися та відійти на другу
сторону вулиці. Вона погукала відповідачку, відповідачка вийшла з будинку,
закрила собаку, завела її у двір та визвала швидку допомогу, після чого чоловік
відповідачки відвіз її до травматології. Також суду пояснила, що
відповідачка грошей їй не давала, але в травматології за рецептом лікаря
купувала медичні препарати. Які препарати вона не знає. В перший та другий день
відповідачка була з нею при наданні медичної допомоги. 24.11.2005 року вона пішла до лікарні, їй зробили операцію та
вона залишилась у лікарні на стаціонарному лікуванні. До відповідачки 20.11.2005 року вона йшла,
щоб віднести молоко. До калітки будинку вона не дійшла 5-6 метрів, вибігла
собака не цепу та покусала її.

Відповідачка позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що 20.11.2005 року вранці, до випадка, вона кормила собаку,
калитка була закрита, собака була прив'язана цепком, довжина цепка
десь до 3 метрів.
Біля 9 години
вона почула крики, кричала позивачка.

Вона вийшла у двір, калитка була
закрита, собака знаходилась на цепкові, вона закрила собаку у вольєрі та вийшла
з двору. Позивачка була брудна, видно було, що вона падала. Вона завела
позивачку у будинок, так як позивачка сказала, що її покусала собака. Викликала
швидку допомогу. Вона побачила у позивачки слід від укуса у вигляді рваної рани. Пізніше приїхав її син та відвіз її та
позивачку до лікарні. Вона віддала позивачці 45 грн. для
купівлі медичних препаратів, за рецептом лікаря ліки купляв її син. Наступного
дня вона та позивачка знов ходили до лікарні і знов вона купляла ліки. За два
дні вона потратила 100 грн. Також суду пояснила, що розмір рани у
позивачки був 3-5 см.. Слідів від зубів видно
не було, на рані була сукровиця.

Свідок, ОСОБА_4,
суду пояснила, що приблизно у кінці листопада 2005 року приблизно 9
годині, вона з подругою ОСОБА_5 йшли по вул. Довженко, цікавились
будинками, які продаються. Вона побачила як з двору будинку, на довгому цепкові
вибігла здорова собака світлого кольору та
напала на ОСОБА_1. Вона побачила, як жінка упала та
собака її покусала. Жінка вдарила собаку сумкою і собака втекла у двір. Після
вони з подругою підійшли ближче. У ОСОБА_1 були розірвані штани та на місті
укусу була кров. Вони познайомились з
ОСОБА_1 та залишили свої дані. Номер будинку вона не пам'ятає, так як
пройшло багато часу, але ОСОБА_1
та даний випадок вона пам'ятає добре. Також
суду пояснила, що собака була світла з жовтими плямами. ОСОБА_1 йшла їм на зустріч, порівнялась з будинком на момент
нападу собаки, біля якого стояли машина та автобус. Вони були на відстані 20 метрів від
ОСОБА_1.

Свідок, ОСОБА_5,
суду пояснила, що у листопаді 2005
року вона з ОСОБА_4 йшли по вул. Довженко, шукали будинок, який продавався.
Побачили ОСОБА_1. З двору
будинку вибігла собака на цепкові, рядом з будинком стояв автобус. Собака
побігла на ОСОБА_1,
ОСОБА_1 упала, а собака її покусала. ОСОБА_1 відбивалась
сумкою. Після чого собака побігла у двір. Вони з подругою підійшли до ОСОБА_1, допомогли їй встати. ОСОБА_1 погукала власницю будинку та спитала як їх звати та
де вони роблять. Собака укусила ОСОБА_1
за внутрішню сторону коліна правої ноги. Була кров. Також були розірвані штани
у ОСОБА_1. Також суду пояснила, що момент укусу вона не бачила.
П'ятилась жінка чи її повалила собака вона не пам'ятає. Все відбувалось швидко.
Собака була велика темна, з коричневими плямами.

Свідок, ОСОБА_6,
суду пояснила, що позивачку та відповідачку знає давно, відносини сусідські, неприязненних відносин немає. 20.11.2005 року о 8.15 вона ходила на базар.
Зустріла сусідку відповідачки, поздоровалась з нею. У відповідачки калітка була
закрита. Закрита вона була на замок, чи на щеколду вона не бачила. Собака була прив'язана цепком. Також суду
пояснила, що калитка у відповідачки відкривається ручкою, зверху
вниз. Коли вона проходила мимо, коло двору стояв автомобіль.

Свідок, ОСОБА_7
суду пояснила, що позивачку вона бачила декілька разів, відповідачку знає. Неприязнених відносин з позивачкою та відповідачкою
не має. Скільки вона знає відповідачку, стільки калитка у неї завжди закрита.
А собака вранці бігає по дворі, але на
цепкові. Також суду пояснила, що двір у відповідачки 7-8 м, проволока теж 7-8
м, на проволоку почеплений цепок,
завдовжки приблизно 2,5
м на якому знаходиться собака. Також суду пояснила, що ходе до
відповідачки часто, калитка завжди закрита. Вважає. Що через паркан собака
переплигнути не могла, висота паркану 1,5-2
м.

Свідок, ОСОБА_8,
суду пояснила, що позивачку вона знає, так як вона приносить молоко,
відповідачка її мати. Неприязнених відносин не було. З 19 на 20 листопада 2005 року вона
ночувала у матері. Вона з дитиною прокинулись рано, біля 8 години. Біля 8.20 годи почула
звук, як відкривається калитка, після чого почула крик. Після чого вона
укладала спати дитину та у двір не виходила. Мати розповіла їй, що позивачку
укусила собака за ногу. Після чого, позивачку возили до лікарні. Її мати возила
позивачку до лікарні неодноразово.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,
що вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, з наступних підстав :

Так згідно постанови судді від 24.07.2006 року по
адміністративній справі №
3-6081-2006 провадження по справі про адміністративне правопорушення
по ст. 154 ч. 2 КУпАП у
відношенні ОСОБА_2 закрите у зв'язку з відсутністю у її діях складу
адміністративного правопорушення. Протест прокурора на дану постанову
відхилений, постановою від 15.11.2006
року відмовлено у задоволенню протесту прокурора, та встановлено, що в діях
ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 154 КУпАП.

Крім того, в
судовому засіданні було з достовірністю встановлено, що собака знаходилась у
дворі будинку та була прив'язана цепком
довжиною до 3 м,
калитка була закрита, на калитці будинку відповідачки присутня табличка «У
дворі зла собака». Дані факт підтверджуються фотографіями, які є в матеріалах
справи, та поясненнями свідка ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8.

Таким чином,
показання позивачки ОСОБА_1, стосовно того, що собака її укусила на відстані 5-6 м від калитки,
не відповідають дійсності, так як згідно показань свідка ОСОБА_7, довжина цепка яким собака була
прив'язана - приблизно
2,5 м., а
згідно показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 калитка у двір позивачки була закрита.

Суд, вважає, що
показання, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть прийматися до уваги, та служити
об»активними доказами позовних вимог позивачки, тому як :

Так свідок
ОСОБА_4 пояснила, що вона давала пояснення робітникам міліції за фактами, які
вона виклала в судовому засіданні, але в матеріалах адміністративної справи її пояснення відсутні. Також вона не змогла
описати за яку ногу собака укусила позивачку (праву чи ліву), також
неточно описує місто укусу. Свідок ОСОБА_5 пояснила, що укус був на правій
нозі, що не відповідає поясненням позивачки, так як вона вказує, що укус був на
лівій нозі. Свідок ОСОБА_5 пояснила, що рядом з будинком відповідачки стояв
автобус, свідок ОСОБА_4, пояснила, що рядом з будинком відповідачки стояли
автомобіль та автобус. Також свідок ОСОБА_9
суду пояснила, що позивачка йшла їм на зустріч до моменту укусу, і собак на неї
напала, коли вона порівнялась з домом, але позивачка сама пояснює що вона йшла
до відповідачки, несла молоко.

Крім того,
обидва свідка по різному описують собаку: ОСОБА_5, пояснила, собака була велика
темна, з коричневими плямами; ОСОБА_4, пояснила, собака була світлого кольору.

Свідок ОСОБА_5,
пояснювала, що вона не бачила моменту укусу, не пам'ятає упала позивачка сама
чи її повалила собака, не може впізнати ту жінку, яка забрала собаку у двір.
Крім того, вона не бачила звідки взялась собака, мабуть вибігла з калитки.

Також, позивачка
пояснила, що познайомилась зі свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 при нападі на неї собаки, але про цих свідків позивачка
робітникам міліції не повідомила, в поясненнях в адміністративній справі
позивачка їх не вказує, також в адміністративній справі відсутні пояснення
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Із-за таких
суперечностей в поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4у суду є сумніви в
достовірності та їх об'єктивності, тому як вони не підтверджуються другими
доказами та матеріалами справи, тому суд не бере їх до уваги.

Згідно ст. 1166 ч. 2 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди, звільнюється від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно Правил
тримання собак, котів та хижіх тварин у населенних пунктах УССР від 17.06.1980 року, п. 6, влдасник собаки
забов»язаний «тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі
лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі; про наявність собак
застерігати написом».

Усі ці вимоги
відповідачкою були виконані, про що свідчать фотокартки в матеріалах справи, та матеріали адміністративної
справи. Та з цього суд доходить до висновку, що собака трималась
відповідачкою згідно вимог, квазаних вище, вона находилась на цепку та на паркані про вході був прикреплений напис «У дворі злий

собака», а те як цеп має завдовжки 2,5-3 метри, то собака фізично не мала можливості вибігти
за двір.

В даному випадку
суд дійшов до висновку, та це підтверджується матеріалами справи, матеріалами
адміністративної справи, та іншими доказами, добутими в судовому засіданні, що
вини відповідачки у нанесенні укусу її собакою позивачці немає.

Згідно ст. 1167 ч. 1 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Таким чино,
позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як інших доказів вини
відповідачки, позивачка не надала, тому у задоволенні позовних вимог,
стосовно стягнення моральної шкоди, позивачці ОСОБА_1 - слід відмовити.

Стосовно позовних вимог позивачки щодо стягнення матеріальної шкоди, в
цьому випадку суд вважає можливим застосувати норми ст. 1193 ГК України,
згідно яких, шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не
відшкодовується.

Тому суд
приходить до висновку, що в частині стягнення матеріальної шкоди, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 1166,
1167, 1193 ЦК України, ст.ст. 10,131,169,213,
215,221 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1- відмовити.

На підставі ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, який виконує
рішення, вони мають право звернутися до суду с заявою про
роз'яснення рішення суду протягом десяти днів, якщо воно не виконане або не
закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового
виконання.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до Апеляційного суду Донецької області, через Слов'янський міськрайонний суд.