РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-135, 2007 р.

03 квітня 2007 року  Банківський
районний суд Харківської області

в складі головуючого судді                              Бондаренко
В.М.

при секретарі                                                     ОСОБА_3 Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа виконавчий комітет Сніжківської сільської ради Валківського району
Харківської області та Державна виконавча служба у Валківському та Коломацькому
районах Харківської області, про визнання заповіту недійсним, анулюванню свідоцтва
про право на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2007 року
позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. 29.03.2007 року звернулася
до суду з заявою про зміну предмета спору, просила визнати заповіт посвідчений
27 січня 2005 року виконавчим комітетом Сніжківської сільської ради
Валківського району Харківської області недійсним, також визнати свідоцтво про
право власності згідно заповіту від 03.05.2006 року та свідоцтво про спадкове
майно -земельну ділянку площею 0,2323 га недійсними, і такими що підлягають
анулюванню.

Позивач ОСОБА_1,
дівоче прізвище ОСОБА_3, являється рідною донькою ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач постійно
проживає в м. Ноябрьськ Ямало - Ненецького автономного округу Російської федерації,
тому останній раз приїздила до батьків в січні 2005 року. Батько та мати були
тяжко хворі. В ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько, в ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати. На
похоронах своїх батьків вона не була. Після смерті батьків, питання про
спадкування майна своїх батьків домовилася з сестрою вирішувати в добровільному
порядку.

В січні 2007
року їй стало відомо, що матір'ю було укладено заповіт на ОСОБА_2, а також, що
батьків будинок знаходиться під арештом. Існування заповіту стало
несподіванкою, мати в січні 2005 року була тяжко хвора, з 10 по 17 січня 2005
року знаходилася на лікуванні у Валківський ЦРЛ. Після лікування була виписана
з лікарні в незадовільному стані здоров'я, тому свідомо не могла оцінювати свої
дії, цим і скористалася ОСОБА_2, тому мати склала заповіт на неї. Ця обставина
і змусила ОСОБА_1 звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

В судовому засіданні відповідач проти позову не
заперечувала.

Представник ДВС
по довіреності ОСОБА_5, позов не
визнав, вважає, що арештоване - домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1,
належить боржнику ОСОБА_2, воно в даний час описане для забезпечення позову
Жовтневого відділення «ПРОМІНВЕСТ БАНК» м. Харків.

Третя особа
представник виконкому Сніжківської сільської ради секретар сільської ради
ОСОБА_6, пояснила, що нотаріальні дії по заповіту ОСОБА_4., були нею вчинені за
місцем проживання ОСОБА_4. в її домоволодінні, крім того ОСОБА_4. на той час
знаходилася в тяжкому стані, але сама поставила підпис в заповіті.

2

Суд, вивчивши
матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно
Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від
03.03.2004 року за №205, п.11
нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному
нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. В
окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення,
а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії
можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах території
діяльності державної контори чи визначеного для приватного нотаріуса
нотаріального округу.

Якщо нотаріальна
дія вчиняється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного
нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у
посвідчувальному написі та в реєстрації для реєстрації нотаріальних дій
записується місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцем
знаходження юридичної особи та ін.) із зазначенням адреси, а також причин, з
яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. В даному випадку
заповіт повинен бути складений в приміщенні сільської ради.

Згідно п.39
Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», при
посвідченні правочинів нотаріус з'ясовує обсяг цивільної дієздатності фізичних
осіб, які є учасниками правочинів (стаття 44 Закону України «Про нотаріат»),
виходячи з того, що цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її
здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні
обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.

Якщо в нотаріуса
є підстави вважати, що хтось з учасників правочину страждає на хронічний,
стійкий психічний розлад, що істотно впливає на здатність усвідомлювати
зазначення своїх дій та (або) керувати ними, зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, токсичними речовинами тощо, а відомостей про визнання особи
недієздатною чи обмежено дієздатною немає, нотаріус відкладає вчинення
правочину і з'ясовує, чи є рішення суду про визнання особи недієздатною або
обмежено дієздатною, яке набрало законної сили. Якщо таке рішення судом не
виносилось, нотаріус повідомляє про своє припущення одну з осіб чи один з
органів, указаних у статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, які
можуть звернутись до суду із заявою про визнання цієї особи недієздатною або
обмежено дієздатною.

У своєму листі
нотаріус просить повідомити його про прийняте рішення. Залежно від прийнятого
цією особою чи органом рішення нотаріус або вчиняє нотаріальну дію, або зупиняє
вчинення нотаріальної дії до розгляду справи в суді.

Згідно рішення
Сніжківської сільської ради від 20 квітня 2006 року, обов»язки по здійсненню
нотаріальних дій було покладено на секретаря сільської ради ОСОБА_6., яка в
даному випадку при реєстрації заповіту порушила свої обов'язки при здійсненні
нотаріальних дій.

Крім того, як
видно з довідки Валківської центральної районної лікарні ОСОБА_4., вибула з
лікарні за три місяці до смерті в тяжкому стані, мала головний біль, часткову
втрату пам'яті, орієнтацію в часі. Постійно потребувала догляду за нею.

Згідно п.3 ст.215 ЦК України - якщо
недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Згідно п.1
ст.1257 ЦК України
- заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

3

Керуючись
Законом України «Про нотаріат», Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України», ст.ст. 215 п.3, 1257 п.1
ЦК України, ст.ст.
10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати заповіт,
посвідчений 27 січня 2005 року виконавчим комітетом Сніжківської сільської ради
Валківського району Харківської області, зареєстрованому в реєстрі за №17
ОСОБА_4 - недійсним.

Визнати
свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 3 травня 2006 року, виданого
Валківською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту ОСОБА_4
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року - ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, реєстраційний
номер НОМЕР_1 та свідоцтво на спадкове майно -земельну ділянку площею 0,2323
га, розташований в АДРЕСА_1,
виданого з таких саме підстав - недійсними та такими, які підлягають
анулюванню.

Рішення може
бути оскаржене апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через Валківський райсуд
шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.