Справа №
22ц-1164/2007                    Головуючий у 1 інстанції
Категорія -32                                      Доповідач Ігнатова Л.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого : Краснощокової Н.С. суддів: Ігнатової Л.Е., Маширо О.П. при секретарі Арутюнян Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Державного відкритого
акціонерного товариства Трест Донецьквуглебуд на рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 27 листопада 2006 року по справі за позовом ДВАТ
Трест Донецьквуглебуд до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

установив:

Державне
відкрите акціонерне товариство Трест Донецьквуглебуд звернулося до апеляційного
суду із апеляційною скаргою на рішення Куйбишевського районного суду м.Донецька
від 27 листопада 2006 року , яким йому в задоволені позову було відмовлено.
Позивач ставить питання про скасування судового рішення та повернути справу на
новий судовий розгляд, посилаючись на те, рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального права; висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Суд не врахував, що відповідачка без поважних причин не про проживає в спірній
квартирі довгий час.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.
Відповідачка просила апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду
залишити без зміни.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволеню з наступних
підстав.

Відповідно до
правил ст. ст. 71, 72
ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що
втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають
у ньому без поважних причин понад шість місяців.

2

Судом першої
інстанції встановлено, що у травні 2006 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на їх
балансі знаходиться відомчий жилий будинок, який розташований за
адресоюАДРЕСА_1 зазначеного будинку прописана відповідачка, яка з часу видачі
їй ордеру на цю квартиру, а саме з 15.05.1998 року в ній не проживає і не
користується без поважних причин. Крім того, рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 19.02.2004 року з відповідачки на їх користь була стягнута
заборгованість, яка утворилася по оплаті за користування жилим приміщенням і
комунальними послугами в сумі 2006 грн., яку вона не погасила до теперішнього
часу. Вважають, що відповідачка не користується спірною квартирою без поважних
причин, а тому на підставі ст.
ст.71,72 ЖК України просять
визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням
в цій картирі.

Перевіряючи
доводи позивача, що відповідачка з 1998 року не живе у спірній квартирі, суд
дійшов правильного висновку, що вони не підтверджуються достовірними доказами.
Навпаки з матеріалів справи та з пояснень
представника позивача вбачається, що в лютому 2004 року позивач ще
визнавав за відповідачкою право на спірну квартиру і звернувся до неї з позовом
про стягнення заборгованості по квартирній платі і платі за комунальні послуги.
Цей позов був частково задоволений рішенням Куйбишевського районного суду м.
Донецьку від 14.02.2004 року. Дійсно, судом першої інстанції було встановлено,
що відповідачка інколи тимчасово була відсутня в спірній квартирі, але з
поважних причи і відсутність її не перевищувала шести місяців. Тимчасову
відсутність в спірній квартирі відповідачка пояснювала тим, що вона прозводила
догляд за своїми дідусем та бабусею, які в цьому мали потребу за їх станом
здоров"я та віку. Ці доводи знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, в матеріалах справи(а.с.72-75) та поясненнями свідків
ОСОБА_3,ОСОБА_2, яким суд дав відповідну оцінку.

За таких
обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обгрунтованно відмовив
ДВАТ Трест „Донецьквуглебуд" в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання її втратившим право на житло.

Висновок суду ґрунтується на доказах, які повно, всебічно і об"єктивно
перевірені в судовому засіданні і законні.

З доводами ДВАТ
Трест Донецьквуглебуд про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не
дав оцінки показанням свідків з їх боку та актам, про непроживання відповідачки
у спірній квартирі, погодитись не можна, оскільки в рішенні наведено мотиви (з
посиланям на відповідні докази) критичної оцінки показань ряду свідків та
актів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального закону призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до
вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих

3

обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із
роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови
„Про судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року, рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із
загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановленні обставини і правові наслідки є
вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно із
статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення не має.

Керуючись   ст.   ст.   307   п.1,
308,   313,   314,
315   Цивільного процесуального
кодексу України,   апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Державного відкритого акціонерного товариства Трест Донецьквуглебуд
відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 27 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.