АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2007
року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Головчук
С.В.

суддів     Миніч Т.І.,  Павицької Т.М.

при
секретарі   Калинець Т.Л.

розглянувши у відкритому
(закритому) судовому засіданні '
в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1про встановлення факту
проживання однією сім'єю за апеляційною скаргою ОСОБА_4на рішення
Корольовського районного суду м. Житомира
від 07 грудня   2006
року, -

встановив :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження і просив встановити
факт проживання ним однією сім'єю із ОСОБА_2з 197 6 року до 13.03.2006
року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з 1970 року і до дня смерті
ОСОБА_2. - 13 березня 2006 року проживали однією сім'єю, вели спільне домашнє
господарство, мали спільний бюджет. Встановлення юридичного факту йому
необхідне для оформлення  спадщини після
смерті ОСОБА_2.

Рішенням
Корольовського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2006
року заява ОСОБА_1. задоволена. Суд встановив факт проживання ОСОБА_1.
однією сім'єю з ОСОБА_2. з 2
6 вересня 1970 року по 13 березня 2006 року.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3. просить скасувати рішення суду, а справу направити на новий
розгляд, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи,
судом порушені норми процесуального права. Такі порушення вбачає в тому, що
він, як син ОСОБА_2. не був притягнутий до участі в справі в справі. Вважав, що
задовільнивши заяву ОСОБА_1., суд вирішив питання щодо спадкового майна
ОСОБА_2., а саме квартири АДРЕСА_1.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України,
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає  частковому задоволенню з
таких  підстав.

Згідно зі ст.224
ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони  прав

Справа № 22 ц/676       Головуючий у суді 1-ї інст. Колупаєв
В.В.

Категорія  24                                            Суддя-доповідач
Павицька Т.М.

2

та інтересів особи або створення
умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Із змісту заяви
вбачається, що ОСОБА_1. просив встановити факт проживання однією сім'єю з
ОСОБА_2. для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після
смерті ОСОБА_2. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину після смерті
ОСОБА_2., а саме: її сина ОСОБА_4.
як заінтересовану особу ОСОБА_1. в заяві не, вказав.

В апеляційному
суді ОСОБА_4. пояснив,
що він подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті
матері. На підставі рішення суду заяву про прийняття спадщини подав і ОСОБА_1,
але він заперечує його право на спадщину. З цієї причини нотаріус не видає
свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до
ч.6 ст.235 ЦПК
України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає
спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право
подати позов на загальних підставах.

За таких
обставин, апеляційний суд вважає, що в даному випадку існує спір про право на
спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2. і цей спір підлягає вирішенню у
позовному провадженні.

А тому рішення
суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлениям нової ухвали, якою заяву ОСОБА_1.
слід залишити без розгляду, роз'яснивши йому, що він має право подати позов до
суду на загальних підставах.

Керуючись ст.
ст. 209, 303, 304, 307,
310, 313 - 315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4задовольнити частково.

Рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2006
року скасувати.

Заяву ОСОБА_1про
встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду, роз'яснивши
ОСОБА_1., що він має право подати позов до суду на загальних підставах.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.