Справа
22ц-506/2007 р.                          Головуючий в
1-ій інстанції Зінченко С.П.
цивільна.                                Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

6
березня 2007 року.                        Апеляційний
суд Чернігівської області

в складі:
головуючого - судді Хромець Н.С.,

суддів Смаглюк
Р.І., Острянського В.І., при секретарі Мехед Т.О.,

з участю
позивача, його представника, представника відповідача,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської
області в м. Чернігові апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства /далі ВАТ/ „Чернігівське
Хімволокно" про визнання наказу № 707-к від 22 травня 2006 року незаконним
та стягнення недоплаченою заробітної плати, -

встановив:

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1просить скасувати
вказане рішення і постановити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи
неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права.

В листопаді 2006 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом
до відповідача ВАТ „Чернігівське Хімволокно" про скасування наказу від 22
травня 2006 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення та стягнення
недоплаченої внаслідок цього заробітної плати, мотивуючи наступним. На
підприємстві він працює з 1992 року, через його звернення до Мінпраці України
щодо порушень його трудових прав до нього склалося упереджене відношення. Ця
обставина обумовила прийняття наказу № 707-к від 22 травня 2006 року, яким йому
оголошена догана і в зв'язку з цим він був позбавлений на весь рік премії і
фактично недоотримує по 150 грн. щомісячно. Оголошення йому догани вважає
незаконним з таких підстав. 10 травня о 19 год. 40 хв. він зайшов на територію будівництва каландрового
цеху подивитися наявність старих плит і був затриманий охоронцем, який склав
акт про перебування його на території без пропуску. Адміністрацією відповідача
це було розцінено як порушення трудової дисципліни, оголошена наказом від 22
травня 2006 року догана, він втратив частину заробітку. З наказом його було
ознайомлено 13 липня 2006 року, комісія
з трудових

спорів
23 жовтня 2006 року його скаргу не задовольнила. Тому він просив скасувати в
судовому порядку вказаний наказ і стягнути з відповідача недоотриману заробітну
плату. В судовому засіданні представник позивача уточнив ці вимоги і просив
стягнути 626 грн. 84 коп. недоплаченої заробітної плати.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2007 року
/помилково вказано 2006 рік/ позов задоволено частково. Суд першої інстанції
встановив, що 10 травня 2006 року позивач Тарасенко, перебуваючи на території
структурного підрозділу, який не входить до зони його обслуговування, порушив
п. 45 Правил пропускного і внутрішньо об"єктового режимів, п.3.4 Правил
внутрішнього розпорядку, допустив порушення трудової дисципліни. Відповідно до
п.50 Правил пропускного та внітрішньооб"єктового режимів, особи, винні в
порушенні вимог такого режиму, притягуються до дисциплінарної відповідальності.
При накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани дотримані вимоги ст.
149 КЗпП України, тому його вимоги про скасування наказу № 707-к від 22 травня
2006 року не підлягають задоволенню. Відповідно до п.6.10 Правил внутрішнього
трудового розпорядку за порушення трудової дисципліни поряд з дисциплінарним
стягненням працівник може бути позбавлений премії /додаткової зарплати/, тому
відповідно до п.2.9 Положення про розподілення колективного заробітку між
працівниками цеху аміачно-холодильно-компресорних установок до нього
обгрунтовано застосовано коефіцієнт якості 0, що вплинуло на розмір його
додаткової зарплати. Недоплата зарплати мала місце в травні-липні 2006 року на
суму 59 грн. 60 коп. За таких обставин суд поновив строк на звернення позивача
до суду, частково задовольнив його позов, стягнув з відповідача ВАТ
„Чернігівське Хімволокно" 59 грн. 60 коп. і відмовив в частині визнання
наказу № 707-к від 22 травня 2006 року незаконним.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1просить скасувати
вказане рішення і постановити нове рішення про визнання незаконним наказу від
22 травня 2006 року та стягнути на його користь недоплачену заробітну плату в
сумі 567 грн. 24 коп. Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом неповністю
з"ясовані всі обставини по справі, недоведені ті обставини, які суд вважає
доведеними, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не
дав оцінки факту незаконного його затримання на території підприємства і тій
обставині, що в акті затримання вказано, що він був затриманий через
відсутність пропуску, а догана оголошена за порушення трудової дисципліни в
зв"язку з самовільним залишенням робочого місця. Однак суд не дав оцінки
тій обставині, що відповідач не міг пояснити, яке і де його робоче місце, що
час і місце приймання їжі не встановлені і перебування його в цей час на
території, де лежали плити, яка не є забороненою зоною, не можна вважати
порушенням трудової дисципліни. Крім того, суд на дав оцінки тому, що накладене
стягнення не

відповідає
вимогам ст. 149 КЗпП України про те, що при накладенні стягнення необхідно
враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну шкоду, обставини,
при яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, що з наказом його не
знайомили, він дізнався про нього випадково через два місяці після видання.
Судом не дана оцінка тому факту, що розпорядженням начальника цеху АКХУ № 5 від
30 травня 2006 року не донараховано зарплату на 50% коефіцієнту якості, а потім
безпідставно виправлено на 100% начальником ОП ОСОБА_2Судом не врахована також
та обставина, що в розпорядженні вказано підставою для недонарахування зарплати
перебування його в нетверезому стані, що не відповідає дійсності. Вказані
обставини свідчать про поверхневе дослідження обставин справи судом і прийняття
необ"єктивного, необгрунтованого рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування
наказу № 707-к від 22 травня 2006 року є обгрунтованим і відповідає
встановленим обставинам справи. Так, відповідно до п. 45 Правил пропускного і
внутрішньооб"єктового режимів ВАТ „Чернігівське Хімволокно" забороняється
відвідування інших цехів і дільниць без виробничої необхідності, а також
займатися сторонніми справами при виконанні своїх безпосередніх обов"язків
/ л.с 16-19/. Перебування позивача ОСОБА_1 10 травня 2006 року о 20 год. на території
структурного підрозділу, який не входить в зону його обслуговування, для
вирішення особистих питань є порушенням вказаного п. 45 та Правил внутрішнього
трудового розпорядку / л.с. 59-61/. Тому таке порушення є порушенням трудової
дисципліни, за яке особа може бути притягнута до дисциплінарної
відповідальності відповідно до ст. 147 КЗпП України. При накладенні на ОСОБА_1
стягнення у вигляді догани відповідачем були дотримані вимоги ст.ст. 148, 149
КЗпП України /л.с.4, 5, 6, 50, 52, 53, 54/. Тому суд обгрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу від 22
травня 2006 року.

Рішення суду щодо вимог про стягнення недонарахованої
заробітної плати в сумі 626 грн. 84 коп. є нелогічним, необгрунтованим, тому
підлягає зміні з таких підстав. З мотивувальної частини рішення не вбачається,
чому суд вважає доведеним необхідність стягнути недонараховану заробітну плату
за травень - липень 2006 року в сумі 59 грн. 60 коп., а решту вимог -позивачем
не доведеною. Обгрунтування такого стягнення взагалі відсутнє в рішенні суду.
Відповідно до п.6.10 Правил внутрішнього трудового розпорядку за порушення
трудової дисципліни працівник може бути позбавлений премії /додаткової
заробітної плати/, тобто рішення щодо позбавлення ОСОБА_1 додаткової заробітної
плати є правом адміністрації підприємства/л.с.61/. Наказом № 707-к від 22
травня 2006 року позивачу

оголошена
догана, рішення щодо позбавлення його додаткової заробітної плати в ньому
відсутнє. Враховуючи, що відсутністю позивача в зоні обслуговування нетривалий
час, що не є тяжким проступком, незаподіяння цим вчинком будь-якої шкоди, його
сумлінну попередню робота, суд вважає необгрунтованим позбавлення ОСОБА_1
додаткової заробітної плати протягом 12 місяців. Тому рішення суду в цій
частині необхідно змінити і стягнути недонараховану заробітну плату в сумі 567
грн. 24 коп.

Таким чином, на підставі п. 3 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ст. 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від
15 січня 2007 року змінити.

Стягнути в ВАТ „Чернігівське Хімволокно" на користь
ОСОБА_1недоплачену заробітну плату за період серпень-листопад 2006 року в сумі
567/ п"ятсот шістдесят сім/ грн. 24 коп.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржене до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення.