У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня
2007 року                                                                             м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі
:  головуючого - судді   Самчука П.П.

суддів :  Рищука П.К., Юзюка О.М.

при секретарі Козіцькій А.Б.

з  участю:
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1635 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08
червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення 470000
грн. боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання правочинів
недійсними.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд

в с т а н о
в и в :

ОСОБА_1 11 липня 2006 року звернувся в суд з позовом, вказавши, що згідно
договору позики № 22 від 01.07.2005 р. позичив ОСОБА_2 220000 грн. із
зобов'язанням повернути кошти до 01.11.2005 р., згідно договору позики № 31 від
01.10.2005 року позичив 250000 грн. з зобов'язанням повернути кошти до
01.01.2006 р., однак у вказані строки борг не повернув, тому просив стягнути
його в сумі 470000 грн. та судові витрати в сумі 1700 грн.

ОСОБА_2 в жовтні 2006 року
пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними. В
обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що працював на належному ОСОБА_1
підприємстві - приватній фірмі „Укркольормет” на посаді заготівельника металу і
вказані кошти отримав для подальшої закупівлі металу для ПП ”Укркольормет”.
Таким чином, вказані кошти ОСОБА_1 отримав у вигляді металобрухту. Просив
визнати договори позики від 01.07.2005 р. та 01.10.2005 р. недійсними.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08
червня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики в
сумі 470000 грн. відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
договорів позики від 01.07.2005 р. та 01.10.2005 р. недійсними задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду вважав неправильним, просив його
скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволити, а
у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на
те, що суд дав неправильну правову оцінку обставинам справи. Вказував, що судом
не встановлено, чи дійсно ОСОБА_2 закупив за вказані кошти металобрухт, не
визначена якість, кількість та асортимент металобрухту, в суді першої інстанції
договорами та розписками до них підтверджено факт укладення договорів позики
від 01.07.2005 р. та від 01.10.2005 р.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню із таких підстав.

Головуючий
у першій інстанції - Болотов Є.В.                                         Справа № 22ц- 1635

Доповідач
-  Самчук П.П.
Категорія № 11,18

Згідно зі
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлені дійсні обставини справи,
правовідносини, що виникли, та правильно застосовано чинне законодавство.

Зокрема, судом встановлено, що ПП ”Укркольормет” належало ОСОБА_1, а
ОСОБА_2 перебував з означеним підприємством в трудових відносинах і кошти він
позичав не як фізична особа, а робив це в інтересах підприємства , що
підтверджується накладними (а.с.22 - 24).

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 порушена кримінальна
справа за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, в
якій містяться показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
пояснили, що на підприємстві, яким керував ОСОБА_1, існувала практика укладення
короткотермінових договорів позики з заготівельниками, по яких останні
отримували грошові кошти на придбання металобрухту для підприємства. Для цього
ОСОБА_1 зі своїм юристом розробив типовий договір, згідно якому ОСОБА_1, як
фізична особа, позичав комерційним директорам і заготівельникам також як
фізичним особам, кошти. Зазначені договори позики ОСОБА_1 не підписувались, а
головний бухгалтер ОСОБА_7 ставила кліше його підпису (а.с. 84), що мало місце
і на договорах позики № 31 і 22 (а.с. 7,8), та за вказівкою ОСОБА_1 роздавала
готівкові кошти комерційним директорам приймальних майданчиків та приймальникам
заготівельних пунктів, в тому числі і ОСОБА_2, для проведення закупівель
металобрухту. Укладались зазначені договори позики ОСОБА_1, щоб „застрахувати”
їх повернення (а.с. 77 зв.). Дані показання повністю підтверджують пояснення
ОСОБА_2, що договори позики, які є предметом спору, укладались ним, однак
отримані грошові кошти він використовував на придбання металобрухту, який в
повному обсязі повертався на підприємство.

Покази позивача про те, що ОСОБА_2 отримував кошти і витрачав їх на власні
потреби, нічим об'єктивно не підтверджено.

З врахуванням таких конкретних обставин справи - ненадання позивачем
доказів на підтвердження його вимог і неможливість отримання судом таких
доказів - правильно розцінено судом першої інстанції як підстава відмови в
позові ОСОБА_1

Апеляційна скарга не містить підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 08 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає  законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді              /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                                       П.П. Самчук