Справа № 2-559
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

08 лютого 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у
складі: головуючій судді Прищепа О. І.., при секретарі Шараповій Т. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялта цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Гаспринської селищної Ради, 3-я особа ОСОБА_2, про
відміну рішень Гаспринської селищної Ради та визнання незаконним державного
акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред'явив позов до Гаспринської селищної ради, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_2  про визнання
недійсним рішення сесії Гаспринської селищної ради № 16 від 28 жовтня 2005 року
«Про затвердження матеріалів попереднього узгодження та дозволу на складання
проектів земле влаштування по відводу земельних ділянок на землях смт. Гаспра»
гр.. ОСОБА_2,  рішення сесії Гаспринської
селищної ради № 26 від 21 березня 2006 року «Про наданя гр.. ОСОБА_2 у
власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та визнання недійсним
державного акта на земельну ділянку Серії АВ№ 540305, виданий на ім'я  ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішенням виконавчого комітету Гаспринської селищної Ради №241 від 26
грудня 2001 року  у зв'язку з припиненням
діяльності авто кооперативу «Беріг» усім його колишнім членам індивідуально
було надано дозвіл на складання проектів відводу земельних ділянок, зокрема
позивачу, площею 0,004 га за адресою: АДРЕСА_2. На підставі цього рішення
позивачем був замовлений проект землевлаштування, зазначеної в рішенні
земельної ділянки, та узгоджений з відповідними установами. Після чого 29 січня
2004 року документи було передано для затвердження у Гаспринську селищну Раду.
Але рішенням №16 від 28 жовтня 2005 року Гаспринська селищна Рада надала дозвіл
на складання проекту земле влаштування по відводу земельної ділянці  3-ї особі ОСОБА_2 з накладанням меж на
земельну ділянку, яка відводиться йому. У подальшому ОСОБА_2 було оформлено державний
акт на право власності на зазначену земельну ділянку. Що на його думку
суперечить законодавству та порушує його право на отримання зазначеної
земельної ділянки у власність.

Представник відповідача  проти позову
заперечував, пояснивши, що після прийняття рішення № 241 від 26 грудня 2001 року
пройшло понад 5 років, тривалий час протягом якого позивач не приймав ні яких
заходів щодо приватизації спірної земельної ділянки, про що свідчать надані ним
документи, щодо необхідних узгоджень, датовані 2005 роком, серед яких до того ж
відсутній висновок державної землевлаштувальної експертизи. Вказані обставини
зробили можливим передачу спірної земельної ділянки інший особі, яка виконала
усі передбачені законом вимоги. Такі дії Гаспринської селищної Ради не виходили
за межи її повноважень та не протирічать закону.

Третя особа на стороні відповідача та її
представник проти  позовних вимог
заперечували, вважають, що 3-я особа отримала спірну земельну ділянку у
власність на підставі та з додержанням усіх вимог закону.

Вислухавши сторони, дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, по наступних підставах.

Відповідно до вимог ст. 14 Конституции Украины право власності на
землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному
гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб ,
а також кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати
свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд здійснює цивільне
судочинство на засадах змагальності сторін, не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів осіб, які
беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Гаспрінської селищної ради №86 від 24 червня 1999 року був
зареєстрований автокооператив Берег, розташований по АДРЕСА_2.

У подальшому рішенням виконавчого комітету Гаспрінської селищної ради №241
від 26 грудня 2001 року було закрита діяльність ГСК Берег розташованого по
АДРЕСА_2, а також дано дозвіл на складання проекту відводу земельних ділянок
для будівництва індивідуальних гаражів з надбудовою кожному колишньому члену
ГСК Берег індивідуально і ОСОБА_1 орієнтовною площею 0.004 га.

Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням 44
сесії 4 скликання Гаспрінської селищної ради № 26 від 21 березня 2006 року ОСОБА_2
затвердили проект землеустрою по відводу земельної ділянки для будівництва і
обслуговування індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 і передали їй
земельну ділянку за вказаною адресою у власність для будівництва і
обслуговування індивідуального гаража із земель, не переданих в приватну
власність і не наданих в постійне користування у межах населених пунктів
Гаспрінської селищної ради. (а.с. 66, 85).

У подальшому 23 жовтня 2006 року ОСОБА_2 був виданий державний акт про
право власності на земельну ділянку площею 0.01 га за адресою:
АДРЕСА_1. (а.с. 67, 148).

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками, яке на-бувається та реалізується на
підставі Конституції України, ЗК України, а також інших законів, що видаються
відповідно до них.

Відповідно до вимог п.б ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі
безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на
земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 125 ЗК України право власності і право
постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою та державної реєстрації, а
приступати до використовування земельної ділянки до встановлення її меж у
натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї,  та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку
посвідчується державними актами, форми державних актів затверджуються КМ
України.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Гаспрінського селищної ради №86 від 24 червня 1999 року був
зареєстрований автокооператив Берег, розташований по АДРЕСА_2 (л.д.57).

Рішенням виконавчого комітету Гаспрінського селищної ради №241 від 26
грудня 2001 року було закрито діяльність ГСК Берег розташованого по АДРЕСА_2, а
також дано дозвіл на складання проекту відводу земельних ділянок для
будівництва індивідуальних гаражів з надбудовою кожному колишньому члену ГСЬК
Берег індивідуально і ОСОБА_1 орієнтовною площею 0.004 га
(л.д. 20).

У подальшому 01 березня 2005 року ОСОБА_1 одержав затверджений головним
архітектором м. Ялта висновок № 05375 про можливість закріплення за ним
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (л.д.25-26)

17 жовтня 2005 року позивачем був одержаний висновок головного державного
санітарного лікаря №478 від 17 жовтня 2005 року (л.д.29)

25 жовтня 2005 року ОСОБА_1 було одержане висновок управління екологічної
інспекції південно-кримського регіону про узгодження проекту відведення
земельної ділянки за вказаною адресою, в якому в графі «категорія земель»
вказано, що рядок 12.3 (шифр 96) «землі, не передані у власність не надані в
користування у межах населеного пункту» .. (л.д.28).

17 червня 2005 року заступником голови Республіканського комітету АР Крим -
начальником Ялтинського міського управління земельних ресурсів була видана довідка
№ 6773-210-25 про склад земельних угідь на ділянку, розташовану за адресою:
смт. Гаспра, вул. Маратовська, де вказано, що по статистичному звіту державного
комітету України по земельних ресурсах «облік землі» (форма 6-зем) числиться на обліку: рядок 12.3 (шифр 96) «землі, не передані у власність
не надані в користування у межах населеного пункту» .. (л.д.30).

21 грудня 2005 року Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів  ОСОБА_1 були видані умови по відведенню
земельної ділянки розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в яких в пункті 1.6
класифікація земель згідно форми 6-зем вказано, що рядок 12.3
(шифр 96) «землі, не передані у власність не надані в користування у межах
населеного пункту» .. (л.д.21)

10 березня 2006 року ОСОБА_1 звернувся в ТОВ Земельний кадастр для
виконання робіт по розробці проекту землеустрою по відводу земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2. (л.д.22)

20  березня 2006 року ОСОБА_1 була
виданий довідка про те, що прошеній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2,
площею 0.004 га  привласнений кадастровий номер
:01:003:0450  (рішення №241
Гаспрінського селищної поради від 26 грудня 2001 року) (л.д. 32).

Акт вибору і обстеження земельної ділянки від 10 березня 2006 року
злагоджений з головою і членами комісії не затверджений Гаспрінськім селищним
головою (л.д.34-36).

12 липня 2006 року ОСОБА_1 одержав в Ялтинському міському управлінні
земельних ресурсів висновок за проектом землеустрою по відведенню вказаної
земельної ділянки (л.д.24)

Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 23
листопаду 2003 року звернулася до Гаспрінської селищної раду про дачу їй
дозволи на збір матеріалів попереднього узгодження місця розташування земельної
ділянки під будівництво і обслуговування індивідуального гаража, орієнтовною
площею 0.01 га за адресою: АДРЕСА_1 на схід від санаторію Марат (л.д. 93).

У подальшому 06 лютого 2004 року рішенням 19 сесії 24 скликання
Гаспрінської селищної ради №12 від 06 лютого 2004 року ОСОБА_2 було дане дозвіл
на збір матеріалів попереднього узгодження місцерозташування земельної ділянки
за адресою: смт. Гаспра, вул. Алупкинськє шосе 60, орієнтовною площею 0.01 га
для будівництва гаража. (л.д. 124, 139).

10 серпня 2004 року ОСОБА_2 був затверджено висновок № 05/1238 про
можливість закріплення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (л.д.101-103)

18 листопаду 2004 року ОСОБА_2 одержала висновок № 393 з приводу вибору
(відведення) земельної ділянки під будівництво (л.д. 107-108)

10 грудня 2004 року ОСОБА_2 в Ялтинському міському управлінні земельних
ресурсів одержала довідку № 5681-210-25 про склад земельних угідь, в якій
вказано, що по статистичному звіту державного комітету України по земельних
ресурсах «облік землі» (форма 6-зем) числиться на обліку:
рядок 12.3 (шифр 96) «землі, не передані у власність не надані в користування у
межах населеного пункту» .. (л.д.99)

Рішенням 32 сесії 4 скликання Гаспрінської селищної ради №22 від 27 травня
2005 року термін оформлення документів попереднього узгодження ОСОБА_2
продовжений на 1 рік. (л.д. 125).

07 липня 2005 року ОСОБА_2 було одержане висновок № 1211 про узгодження
матеріалів вибору земельної ділянки, в якій в п.5 категорія земель вказано,
що  рядок 12.3 (шифр 96) «землі, не
передані у власність не надані в користування у межах населеного пункту». (л.д.
126-127)

Рішенням 25 сесії 4 скликання Гаспринської селищної ради від 28 жовтня 2005
року ОСОБА_2 були затверджені матеріали попереднього узгодження місце
розташування об'єктів будування та надалі дозвіл на складання проекту
землеустрою по відводу земельної ділянки для будови гаражу за адресою АДРЕСА_1,
оріентировочною площею 0.01 га. (а.с.65)

01 грудня 2005 року ОСОБА_2 було одержане висновок № 2576-51 управління
екологічної інспекції південно-кримського регіону про узгодження проекту
відведення земельної ділянки розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в якому в п.5
категорія земель вказано, що рядок 12.3 (шифр 96) «землі, не передані у
власність не надані в користування у межах населеного пункту». (л.д.105-106)

20 грудня 2005 року ОСОБА_2  в
Ялтинському міському управлінні земельних ресурсів одержала умови відведення
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, де в пункті 1.6 класифікація угідь
згідно формі 6 зем вказано, що рядок 12.3 (шифр 96) «землі, не передані у
власність не надані в користування у межах населеного пункту», що також
підтверджується висновком Ялтинського міського управління земельних ресурсів №
16920-210-25 від 21 грудня 2005 року за проектом землеустрою з приводу
земельної ділянки   (л.д. 98, 109)

У затверджених матеріалах попереднього узгодження місцерозташування і
розміру земельної ділянки яку просить ОСОБА_2 в пункті 5 «наявність або
відсутні у межах земельної ділянки сторонніх землекористувачів» вказано, що
відсутні (л.д.128)

30 січня 2006 року ОСОБА_2 була видана довідка про те, що прошена земельна
ділянка за адресою: АДРЕСА_1, площею 0.01 га
привласнений кадастровий номер :01:003:0401 (рішення №16
Гаспрінського селищної ради 35 сесії 4 скликання від 28 жовтня 2005 року) (л.д.
133).

28 лютого 2006 року ОСОБА_2 було видане затверджений висновок державної
землевпоряджувальної експертизи № 104К-2554 від 08 лютого 2006 року з
доробками. (л.д.86-87).

Рішенням 44 сесії 4 скликання Гаспрінської селищної ради № 26 від 21
березня 2006 року ОСОБА_2 затвердили проект землеустрою по відведенню земельної
ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаража за адресою:
АДРЕСА_1 і передали їй земельну ділянку за вказаною адресою у власність для
будівництва і обслуговування індивідуального гаража із земель, не переданих в приватну
власність і не наданих в постійне користування у межах населених пунктів
Гаспрінської селищної ради. (л.д. 66, 85).

У подальшому 23 жовтня 2006 року ОСОБА_2 був виданий державний акт про
право власності на земельну ділянку площею 0.01 га за адресою: АДРЕСА_1.
(л.д. 67, 148).

Вказані обставини сторони підтвердили в судовому засіданні і не
спростовували.

Таким чином, дослідивши в судовому засіданні представлені сторонами докази, суд дійшов висновку, що в період з 26 грудня 2001 року по березень 2005 року ОСОБА_1 своє право на
отримання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 не реалізовував,
збір необхідних для цього документів почав тільки в березні 2005 року, не
дивлячись на те, що дозвіл йому був даний ще 26 березня 2001 року.

Доводи позивача про те, що голова Гаспрінської селищної ради Тетера Е.С.,
умисне перешкоджав в складанні і затвердженні проекту відводу вказаної
земельної ділянки, судом до уваги не беруться, оскільки ОСОБА_1 у вказаний
період за захистом своїх порушених прав до суду не звертався, а також
яких-небудь доказів підтверджуючих дані обставини  суду не надав.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 звернувшись 23 листопаду
2003 року до Гаспрінської селищної ради із заявою про дачу дозволу на збір
матеріалів попереднього узгодження законно реалізувала своє право на
безкоштовне отримання у власність
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

У період з 23 листопаду 2003 року по 21 березня 2006 року ОСОБА_2 зібрала
необхідні для отримання у власність вказаної земельної ділянки документи, які
затверджені відповідними посадовцями. На підставі даних документів були
визначені межі прошеної нею земельної ділянці, якої 30 січня 2006 року був
привласнений кадастровий номер :01:003:0401  (а.с.133).

Дані обставини підтверджуються довідкою ЯГУЗР і говорять про те, що межі
земельної ділянки були визначені і саме 30 січня 2006 року у ОСОБА_2 виникло
право на отримання у власність саме прошеної, визначеної межами земельної
ділянки, і ні якого іншої.

На підставі вказаних документів рішенням 44 сесії 4 скликання Гаспрінської
селищної ради № 26 від 21 березня 2006 року ОСОБА_2 затвердили проект
землеустрою по відводу земельної ділянки для будівництва і обслуговування
індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_1 і передали їй дану земельну ділянку
у власність для будівництва і обслуговування індивідуального гаража.

У подальшому 23 жовтня 2006 року ОСОБА_2 був виданий державний акт про
право власності на земельну ділянку площею 0.01 га за адресою:
АДРЕСА_1. (л.д. 67, 148).

Таким чином, оскільки кадастровий номер земельній ділянці проханому ОСОБА_2
привласнений 30 січня 2006 року, тобто раніше ніж земельній ділянці проханому
ОСОБА_1 (20 березня 2006 року), то межі земельної ділянки ОСОБА_2 були
визначені раніше, ніж земельної ділянки ОСОБА_1.

Таким чином не глядячи на те, що дозвіл на складання проекту відводу
ОСОБА_1 отримав раніш ніж ОСОБА_2, межи його земельної ділянки ще були не
визначені, а тому рішення №12, №16, 26 Гаспринська селищна ради не могли
зачіпати та порушувати його ще не існуючу права на земельну ділянку.

У такому випадку Гаспрінська селищна рада приймаючи рішення № 12 від 06
лютого 2004 року про дачу дозволу на збір матеріалів попереднього узгодження
місцерозтошування земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1, №22 від 27 травня
2005 року про продовження строку оформлення документів на 1 рік, № 16 від 28
жовтня 2006 року про затвердження матеріалів попереднього узгодження
місцерозтошування земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1,  № 26 від 21 березня 2006 року про затвердження
проекту землеустрою по відводу земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництво та
обслуговування гаражу за адресою: АДРЕСА_1 та передачі земельної ділянки
ОСОБА_2 ніяким чином не зачіпали законні інтереси ОСОБА_1 по отриманню їм
земельної ділянки, тобто ОСОБА_2 яким-небудь чином не порушила ще не існуючих
прав ОСОБА_1 на прошену їм земельну ділянку, оскільки межі даної земельної
ділянки були ще не визначені (кадастровий номер привласнений 20 березня 2006
року)

Відповідно до вимог стаття 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 ГК України у
випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ГК України кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 16 ГК України способами захисту цивільних прав і
інтересів можуть бути у вигляді визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 21 ГК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує
цивільні права або інтереси.

У відповідності до вимог ст. 17 ЗК України - місцеві державні адміністрації
мають право розпоряджатися землями державної власності в межах, визначених
Земельним кодексом України.

Відповідно до положень ст. 155 Земельного кодексу України - у випадку
видання  органом виконавчої влади  або органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо володіння, користування або розпорядження
земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Із вказаних норм цивільного та земельного законодавства України виходить,
що специфічним видом правомірних дій, що породжують цивільні права і обов'язки,
є адміністративні акти (акти управління) органів влади або місцевого
самоврядування, які в даному випадку виступають як суб'єкти публічного, а не
приватного права.

Акт управління породжує адміністративні правовідносини тільки між органом,
який видав акт, і особами яким цей акт адресований. Цивільні правовідносини,
засновані на цьому акті, складаються тільки між особами, яким цей акт
адресований.

З досліджених доказів встановлено, що на час отримання (23 жовтня 2006
року) ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
будь-яких прав, щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 у   ОСОБА_1 не було, тобто його ще не існуючи
майнові права взагалі порушені не були.

Крім того, при розгляді вказаної справи судом встановлено, що державний акт
серії АВ № 540305 від 23 жовтня 2006 року на право власності на земельну
ділянку площею 0.01 га за адресою: АДРЕСА_1, виданий  3-ї особі - ОСОБА_2 на підставі рішення
Гаспринської селищної ради № 26 від 21 березня 2006 року, відповідає нормам
діючого земельного законодавства України, та не зачіпає інтереси сторонніх
осіб.

Таким чином,  розглянувши дану  цивільну справу за участю усіх зацікавлених
осіб, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання  принципів диспозитивності, змагальності і
справедливості  судочинства, всебічного
та повного дослідження  обставин справи,
перевірки  їх наданими сторонами
доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд
дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити в повному  обсязі.

Суд також вважає, що з позивача підлягає стягненню на користь держави
судовій збір в розмірі 105 гривень, несплачені при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, 14, 55 Конституції
України ст. ст. 17, 78, 81, 116, 125, 126, 155 ЗК України, ст. ст. 11, 16, 21
ЦК України, Постанови Пленуму ВС України «про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року
№7, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові  ОСОБА_1 до
Гаспринської селищної Ради, 3-я особа ОСОБА_2, про відміну рішень Гаспринської
селищної Ради та визнання незаконним державного акту на право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 105 (сто п‛ять)
гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст. ст.
294-296 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ - підпис

З оригіналом згідно

Суддя -

Рішення набрало законної сили 19 лютого 2007
року