Р І Ш Е Н Н Я                                    К о п і
я

І М Е Н Е
М     У К Р А Ї Н И                       Справа №
2-773/07

19 грудня 2007 року                                                                                                          м. Хорол

Хорольський
районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Карпушина Г.Л.;
при секретарі - Корнет В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2та ОСОБА_3. про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна.

В заяві
вказувала, що 18 серпня 2007 року близько 12 години в с. Кузубівка Хорольського
району Полтавської області, ОСОБА_2., мешканець с. Кузубівка Хорольського
району Полтавської області, рухаючись за згодою власника на автомобілі ГАЗ-21
«Волга» д/н НОМЕР_1, який належав пасажиру даного автомобіля ОСОБА_3, мешканцю
с. В.Будаківка Миргородського району Полтавської області, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, та не маючи права на керування даним видом транспортних
засобів, не впоравшись з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху,
узбіччя та скоїв наїзд на господарські будівлі розташовані на території домоволодіння
ОСОБА_1.

В результаті
скоєного наїзду в господарстві позивачки повністю зруйнований дерев'яний
свинарник розміром 2х2,5 м. та пошкоджено дах курника розміром 2х3 м. Даний
факт доводиться актом від 17.09.2007 року Андріївської сільської ради, копією
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.08.2007 року
винесеної за результатами перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди.

На відновлення
пошкодженого майна позивачкою затрачено кошти в сумі 2 183 грн., що
підтверджується актом виконаних робіт.

Не зважаючи на
отримання відповідачами письмових претензій з приводу відшкодування завданої
майнової шкоди, останні ухиляються від її відшкодування в добровільному
порядку, а тому позивачка звернулася до суду.

Крім того, на
думку позивачки, вказаними неправомірними діями відповідачів їй завдана
моральна /немайнова/ шкода, яка полягає у психічних стражданнях з приводу
пошкодження майна, погіршенням умов ведення підсобного господарства, порушенням
нормальних умов життя. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в 1000 грн.

В судове
засідання позивачка ОСОБА_1. не з'явилася за станом здоров'я, але подала заяву,
в якій прохала справу розглянути у її відсутність. Змінені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Представник
позивачки ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримала, давши пояснення,
викладені в описовій частині. При цьому прохала стягнути з відповідачів
солідарно 2183 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, судові
витрати на загальну суму 289 грн. 50 коп.

Відповідачі
ОСОБА_2та ОСОБА_3. жодного разу в судові засідання не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про час та місце їх проведення, про що свідчать
поштові повідомлення. Про причини неявки до суду не повідомили. Заяв про
розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши
всі зібрані по справі докази, суд, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1. до
ОСОБА_2та ОСОБА_3про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої
пошкодженням майна, підлягає частковому задоволенню, на підставі наступного.

Судом
встановлено, що 23 серпня 2007 року старшим інспектором 7-го МРВ ДАІ УМВС
України в Полтавській області ст. лейтенантом міліції Сапою С.В. за
результатами розгляду матеріалів по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 18.08.2007 року в с. Кузубівка Хорольського району Полтавської
області, за участю водія ОСОБА_2., було прийнято рішення про відмову в порушені
кримінальної справи, за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 КК України. Зі
змісту даної постанови та матеріалів перевірки є зрозумілим, що підставою для
відмови в порушенні кримінальної справи стало, те в результаті даної ДТП її
учасники отримали тілесні ушкодження легкої тяжкості. Разом з тим, органом
дізнання встановлено, що винним в виникненні даної ДТП та її наслідках є водій
ОСОБА_2., який керував транспортним засобом в нетверезому стані та взагалі не
мав права керувати транспортним засобом даного виду. Дана постанова органу
дізнання учасниками дорожньо-транспортної пригоди  не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відповідно до
висновків органів дізнання та суду по даному факту встановлено наступні
обставини ДТП: «18 серпня 2007 року близько 12 години в с. Кузубівка
Хорольського району Полтавської області, ОСОБА_2., мешканець с. Кузубівка
Хорольського району Полтавської області, рухаючись за згодою власника на автомобілі
ГАЗ-21 «Волга» д/н НОМЕР_1, який належав пасажиру даного автомобіля ОСОБА_3,
мешканцю с. В.Будаківка Миргородського району Полтавської області, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, та не маючи права на керування даним видом
транспортних засобів, не впоравшись з керуванням допустив виїзд на смугу
зустрічного руху, узбіччя та скоїв наїзд на господарські будівлі розташовані на
території домоволодіння ОСОБА_1.»

Беручи до уваги
викладене, суд при розгляді цивільної справи буде керуватися зазначеними вище
обставинами дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.
2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

В судовому
засіданні встановлено, що автомобіль ГАЗ-21 «Волга» державний номер НОМЕР_1
належить на підставі технічного паспорта автомобіля серії НОМЕР_2виданого
Миргородським МРЕВ Полтавської області ОСОБА_3, мешканцю с. В. Будаківка
Миргородського району Полтавської області.

Дослідивши
обставини справи та належно оцінивши умови, на яких керував автомобілем
відповідач ОСОБА_2., суд вважає, що він на момент вчинення ДТП був володільцем
вказаного автомобіля та повинен нести відповідальність за завдану шкоду. Інший
відповідач ОСОБА_3., на думку суду в даному випадку відповідальність за завдану
шкоду не несе, оскільки він не здійснювали експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки.

Беручи до уваги
надані суду докази, зміст позовних вимог сторін по справі, судом, встановлено,
що в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, майнова шкода
позивачці завдана у вигляді пошкодження належного їй майна, яким є господарські
будівлі: свинарник та курник, які розташовані на території належного їй
домоволодіння. При цьому будівля дерев'яного свинарника розміром 2х2,5 м.
зруйнована повністю, а на будівлі курника розміром 2х3 м. лише пошкоджено дах.

Частиною 1 ст.
1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Винність
відповідача ОСОБА_2у завдані шкоди позивачці, підтверджується матеріалами  цивільної справи, відмовним матеріалом № 573
та постановою органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи від
23 серпня 2007 року.

Обґрунтовуючи
розмір майнової шкоди, яка завдана позивачці, остання зазначила, що відповідач
на її думку зобов'язаний відшкодувати витрати понесенні нею у зв'язку
відновлення пошкодженого майна, які включають в себе: вартість придбаних
матеріалів; вартість транспортних послуг та вартість будівельних робіт. Зокрема
розмір майнової шкоди відповідно до акту від 22 листопада 2007 року складає
2183 грн.

Суд, вважає за
необхідне позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача ОСОБА_2майнової
шкоди в частині відшкодування витрати понесених останньою у зв'язку
відновленням пошкодженого майна в сумі 2183 грн., які документально
підтверджені,  задовольнити в повному
обсязі.

Частиною 1 ст.
1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Беручи до уваги
те, що винність відповідача ОСОБА_2у пошкодженні майна позивачки доведена та
керуючись наведеними вище нормами Закону, суд вважає, що позивачці завдано
моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню.

Враховуючи
характер завданої позивачці шкоди, глибину моральних та фізичних страждань,
стан здоров'я позивачки, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування
моральної /немайнової/ шкоди зазначеної позивачкою в сумі 1000 грн., є великим,
та не відповідає розміру фактично завданої шкоди.

Суд, вважає, що
з врахуванням всіх зазначених обставин, розмір грошового відшкодування
завданої  ОСОБА_1. моральної /немайнової/
шкоди складає 300 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи
на вищевикладене та вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути на користь
позивачки з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 59 грн. 50 коп.
та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.
Крім того, враховуючи, що позивачкою документально підтверджено витрати на
правову допомогу, суд вважає, що вимога про їх стягнення підлягає до
задоволення.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1187 Цивільного Кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 224-227 Цивільного процесуального
кодексу України, Постановами Пленуму Верховного Суду України „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” № 4 від
31.03.1995 року та „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди” № 6 від 27.03.1992 року, суд, -

В
И Р І Ш И В:

У позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
завданої пошкодженням майна, в частині позовних вимог до ОСОБА_3. відмовити, а
в частині позовних вимог до ОСОБА_2задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, мешканця с. Кузубівка Хорольського району
Полтавської області, на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди кошти в сумі 2183 грн.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування моральної /немайнової/ шкоди
кошти в сумі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 59 грн. 50 коп. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу в сумі 200 грн.

Рішення
може бути переглянуте Хорольським районним судом за письмовою заявою
відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржено
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення в 10-денний термін до
Хорольського районного суду Полтавської області та подання апеляційної скарги в
судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через
Хорольський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви на
апеляційне оскарження рішення.

Г о л о в у ю ч и й: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Хорольського районного суду                                                                        Г.Л. Карпушин