№2-1729/07
РІШЕННЯ          ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня
2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого
судді - Міхна В.П. при секретарі - Поймай Я. А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007
року до суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві позивачка
зазначала, що вона 20 липня 1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем в
Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського
управління юстиції, актовий запис № 977. Шлюб у них обох перший. Від даного
шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 1995
р.н.

Шлюбні відносини
з відповідачем були припинені на початку 2007 року по причині того, що в сім'ї
були погані взаємовідносини, немає взаємопорозуміння та довіри одне до одного.
Це призвело до повної відчуженості та втрати одне до одного почуттів
взаємоповаги. На підставі вище викладеного просила суд розірвати шлюб між нею
та ОСОБА_2, всі судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні свої позовні вимоги позивачка
підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав,
проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх
сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що дійсно обставини, викладені в позові, мали місце. Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 20 липня 1993 року в
Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського
управління юстиції, актовий запис № 977. Шлюб у них обох перший. Від даного
шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 1995
р.н. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з початку 2007 року по тій
причині, що в сім'ї були погані взаємовідносини, немає взаємопорозуміння та
довіри одне до одного, на ґрунті психологічної несумісності постійно сварились,
конфліктували. Це призвело до повної відчуженості та втрати одне до одного
почуттів взаємоповаги.

Майновий спір буде вирішений в окремому провадженні.

Суд вважає
необхідним при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в
прибуток держави з відповідача ОСОБА_2.

Згідно ст.ст.
110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий
одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст.
14, 57 - 59, ч. 4 ст. 130, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований
20 липня 1993 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану
Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 977 між ОСОБА_1
1976 року народження та ОСОБА_2 1969 року народження -розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави мито з ОСОБА_2 в розмірі 17 грн., ОСОБА_1. від сплати мита
звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський
районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.