У х в а л а

іменем   україни

21 листопада 2007 року                                            м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:
Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,    Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У вересні 2005 року ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 20 жовтня 1984
року по 7 липня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.
Під час спільного проживання вони купили квартиру АДРЕСА_1 у м. Херсоні, а
також автомобіль BMW-730, які перебувають в їх спільній сумісній власності.

Позивач просив визнати за ним
право власності на Ѕ частину квартири та автомобіля і визначити порядок
користування цією квартирою, виділивши йому кімнату площею 19,3 кв. м. з
балконом, та вселити в квартиру.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона  від 6 жовтня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21
лютого      2007 року, позов задоволено,
постановлено визнати за ОСОБА_1 право власності на    Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у м. Херсоні,
виділити йому у постійне користування кімнату площею 19,3 кв. м. з балконом,
вселити його в цю кімнату. У власність ОСОБА_2 виділено автомобіль BMW-730, стягнуто
з неї на користь позивача компенсацію вартості 12 частини автомобіля у розмірі
20200 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення і постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1984 року, шлюбні відносини між ними було
припинено у липні 2005 року, тобто з часу реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАГС.  Під час спільного проживання сторони  придбали
2 липня 1996 року спірну трикімнатну квартиру, 7 лютого 2003 року -
автомобіль BMW-730. Виходячи із
зазначеного, суд дійшов висновку про те, що сторони мають рівне право на
квартиру і автомобіль, і ухвалив рішення про поділ цього майна між ними.

Апеляційний суд погодився з
такими висновками суду першої інстанції, залишивши судове рішення без змін.

Проте з такими висновками
погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК
України  майно, набуте подружжям під час
шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності,
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного
заробітку (доходу).

Згідно ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1)   майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2)   майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3)   майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2
зазначала, що на придбання квартири
АДРЕСА_1 нею були використані кошти, отримані від продажу   двох квартир, які належали їй на праві
приватної власності. На підтвердження наведеного відповідачкою було надано суду
відповідні документи і рішення суду.

Однак судом у порушення вимог ст.
212 ЦПК України заперечення відповідачки та надані нею докази не були належним
чином досліджені та оцінені, а у рішенні не відображені мотиви їх неприйняття.

Суд також належним чином не з'ясував
час, з якого сторони припинили
спільне проживання, а помилково виходив з того часу, коли було проведено
реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГС.

Суд апеляційної інстанції в
порушення вимог ст. 303 ЦПК України належним чином не перевірив усі доводи
апеляційної скарги і залишив рішення без змін.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 УПК України.

Керуючись ст. 336
ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона  від 6 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Херсонської області від 21 лютого 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
-                                                                 А.Г.Ярема

Судді:                                                                               Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін