Справа №22-ц-4802007р.                                               Головуючий в 1 інстанції Зіньков В.І.
УХВАЛА

Іменем   України

28
лютого 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеля­ційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді: М»ясоєдової Т.М. Суддів: Дралло І.Г.

Берзіньш B.C.
при секретарі Іванові О.К. Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Державного підприємства «Красноперекопський завод
продовольчих товарів», третя особа ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення
заборгованності по заробітній платі і середньої заробітної плати за вимушений
прогул та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення
Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 16 червня 2006 року,

встановила: ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Державного
підприємства «Красноперекопський завод продовольчих товарів», третя особа
ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення заборгованності по заробітній
платі і середньої заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди.
Вимоги мотивовані тим, що він з 02.06.2003р. працював у відповідача на посаді
головного енергетика і з 08.02.2006р. знаходився на лікарняному, проте приходив
на підприємство з вимогою сплатити заборгованність по зарплаті, оскільки
терміново потрібні кошти на ліки, в чому йому відмовляли. При виході на роботу
20.02.2006р. директор заводу ОСОБА_2, погрожуючи звільненням за статтею, став
вимагати від нього написання заяви про звільнення за власним бажанням. В цей же
день він узнав, що наказом від 09.02.2006р. йому оголошено догану та визначено
до утримання з нього зарплати у сумі 562грн. Висловивши свій намір про
оскарження цього наказу, він також залишив у приймальні
заяву про звільнення з роботи за ч.Зст.38 і ст.44 КЗпП України. Проте наказом №01-20 від 21.02.2006р.
його було звільнено за ч.Зст.38 КЗпП України, трудову книжку і розрахунок йому
не видали; неправомірними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду на
суму 5000грн. Просив скасувати наказ №01-20
від 21.02.2006р. і поновити його на роботі; визнати наказ №03-14 від 09.02.2006р.
незаконним, скасувати його та відшкодувати незаконно стягнуту за цим наказом
суму зарплати; стягнути заборгованність по заробітній платі в сумі 3281грн. і
середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Красноперекопського міськрайонного суду від 16.06.2006р. позов задоволено
частково: з відповідача на користь позивача стягнуто 2 719грн.
заборгованності по заробітній платі, 2000грн. у відшкодування моральної шкоди і
з ОСОБА_2 на користь позивача стягнено 1835,71грн. середнього заробітку за
вимушений прогул. Додатковим рішенням від 27.09.2006р. з відповідача стягнено
30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне і
необгрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального
права.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду - залишити без змін, посилаючись на необгрунтованність доводів
апеляційної скарги.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги,
ОСОБА_1 проти них заперечував.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення
суду -
скасуванню з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.Зст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу
розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі,
належним чином не повідомлених про час і місце судового засідання.

Апелянт посилається на те, що про час і місце судового засідання
16.06.2006р., в якому було ухвалено рішення, він
не знав, чим було порушено його права.

Із матеріалів справи слідує, що в судовому засіданні 02.06.2006р., в якому ОСОБА_2 участі не брав, було оголошено перерву до
09.06.2006р., ОСОБА_2 судова повістка про розгляд справи
09.06.2006р. була вручена тільки 13.06.2006р. Відповідно до справки суду (а.с.48) судове засідання 09.06.2006р. не відбулося і
оголошено перерву до 15.06.1006р., данних про сповіщення
ОСОБА_2 на 15.06.2006р. в матеріалах справи немає. В судовому засіданні 16.06.2006р., в якому було ухвалено рішення суду,
ОСОБА_2 участі не брав і в матеріалах
справи відсутні документи, які б заперечували його доводи про те, що він не був повідомлений про час і місце судового засідання.

З а таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки скасовується рішення суду, то скасуванню підлягає також додаткове рішення про розподіл судових витрат, висновки якого
витікають із суті основного рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303,311 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргцу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 16 червня 2006 року та додаткове рішення цього ж суду від 27 вересня 2006 року - скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
двох місяців.