У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31  жовтня  2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С., Костенка А.В.,
Данчука В.Г.,                                            Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до державного
підприємства по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного
(обов'язкового) відселення «Чорнобильсервіс»
про відшкодування матеріальної шкоди за недоплату на території
відчуження, за касаційною скаргою державного
підприємства по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного
(обов'язкового) відселення «Чорнобильсервіс» на рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 7 вересня 2006 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва від 16 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулася
в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, у зв'язку
з недоплатою коштів за роботу в зоні відчуження. Просила суд стягнути з державного підприємства по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і
зони безумовного (обов'язкового) відселення «Чорнобильсервіс»  заборгованість у сумі 233 243 грн. 63 коп.

Рішенням Дарницького районного суду
м. Києва від 7 вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою  колегії суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва від 16 січня 2007 року, позов ОСОБА_1
задоволено. Стягнуто з державного підприємства по забезпеченню життєдіяльності
зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення «Чорнобильсервіс»
на користь ОСОБА_1 233 343 грн. 63 коп. на відшкодування матеріальної шкоди за
недоплату за роботу на території зони відчуження в період з 1 січня 2003 року
до 31 грудня 2005 року,  а також  1 700 грн. державного мита на користь держави.

Державне підприємство по забезпеченню
життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення
«Чорнобильсервіс»  звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановлені у справі рішення та
ухвалити нове рішення, яким відмовити  в
задоволенні позову, посилаючись на порушення судовими інстанціями норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільною судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень  щодо
оскарження  його  рішень, дій
чи  бездіяльності віднесено до
компетенції адміністративних судів.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до
ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС
України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Судом установлено, що вимоги позивача
фактично зводяться до визнання неправомірними дій і рішень суб'єктів владних
повноважень щодо встановлення розміру та виділення коштів для виплати йому
доплати та премії за роботу в зоні відчуження в 2003-2005 роках, а також
стягнення цих виплат з роботодавця - ДП "Чорнобильсервіс".

Підставою   позовних
вимог   визначено  ч.  3
ст. 39 Закону  України  від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та постанову Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №
137, якою встановлено доплати і компенсації особам, які працюють у зоні
відчуження і зоні  безумовного
(обов'язкового) відселення після повного відселення жителів.

Відповідно до ст. 62 Закону від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ роз'яснення порядку застосування цього Закону
провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами
державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої
влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією зазначеного Закону, як гарантія соціального захисту громадян,
здійснюється за рахунок державного бюджету (ст. 63 Закону від 28 лютого 1991
року № 796-ХІІ).

Вирішуючи спір, суди залишили поза
увагою ту обставину, що відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону від 28 лютого 1991
року № 796-ХІІ доплата громадянам, які працюють у зоні відчуження,
встановлюється за рішенням Адміністрації зони відчуження згідно з положенням,
затвердженим Кабінетом Міністрів України, а не самими суб'єктами
господарювання.

Відповідно до п. 1 Положення про державний
департамент -  Адміністрацію зони
відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення (далі -
Адміністрація), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11
серпня 2000 року № 1263, Адміністрація є урядовим органом державного
управління, який діє у складі МНС України та йому підпорядковується.

Адміністрація вирішує питання
фінансування всіх заходів на території зони відчуження і зони безумовного
(обов'язкового) відселення та є розпорядником цих державних коштів, а не
відповідний орган Управління праці та соціального захисту населення,
притягнутий судом до участі у справі.

Таким
чином,  частина вимог у  справі
є   публічно - правовим  спором фізичної особи із суб'єктами владних
повноважень щодо оскарження їх дій, рішень про встановлення розмірів доплат,
розгляд якого повинен проводитися за правилами адміністративного судочинства, а
частина - трудовим спором, який повинен розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 21
КАС України та ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження
кількох вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства,
якщо інше не встановлене законом.

Однак суди на зазначене уваги не звернули,
не уточнили змісту вимог позивача та вирішили всі вимоги за правилами
цивільного судочинства, допустивши таким чином порушення норм процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно до вимог ч.
2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст. ст.
336, 338, 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л
и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і
зони безумовного (обов'язкового) відселення «Чорнобильсервіс»  задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 7 вересня 2006 року та
ухвалу  колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
м. Києва від 16 січня 2007 року скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка