ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
І м е н е м   У к р а ї н и
“17” жовтня 2007 року                            Ялтинський міський суд Автономної
у складі: головуючого, судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим цивільну
справу
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, Державного підприємства „Гурзуф” національного
виробничо-аграрного об'єднання „Масандра” про визнання права користування жилим
приміщенням та вселення,
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Державного підприємства „Гурзуф”
національного виробничо-аграрного об'єднання „Масандра”, ОСОБА_1 про визнання
неправомірним і скасування спільного рішення підприємства та відповідного
профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку, визнання
Позивачка ОСОБА_1. звернулася до Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог
цивільного судочинства і просить суд:
за нею право користування жилим приміщенням площею 16 кв. м. у  кімнаті № АДРЕСА_1 у м. Ялта;
зазначене жиле приміщення кімнати №АДРЕСА_1
вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1. набула права користування зазначеним
приміщенням у гуртожитку на підставі спільного рішення адміністрації Державного
підприємства „Гурзуф” Національного виробничо-аграрного об'єднання „Масандра”
та профспілкового комітету від 22 червня 2006 року і ордеру за № 2, виданого
директором ДП „Гурзуф” 29 червня 2006 року у зв'язку з укладенням шлюбу 6
травня 2006 року, проте відповідачка, яка також мешкає у зазначеному жилому
приміщенні, її права не визнає, чинить перешкоди її вселенню у кімнату.
ОСОБА_2. з позовними вимогами не погодилась і звернулася до суду із зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_1. та ДП „Гурзуф”, просить суд:
неправомірним і скасувати спільне рішення ДП „Гурзуф” Національного
виробничо-аграрного об'єднання „Масандра” та профспілкового комітету про
надання жилої площі в гуртожитку від 22 червня 2006 року;
недійсним ордер за № 2, виданий  ОСОБА_1.
на її вселення 29 червня 2006 року у кімнату №АДРЕСА_1 м. Ялта.
вимоги за зустрічною позовною заявою обґрунтовуються тим, що жила площа у
гуртожитку ОСОБА_1. була надана в порушення п. 17 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів
УРСР від 3 червня 1986 року за № 208, тобто за відсутності її письмової згоди,
чим були погіршені житлові умови.
ОСОБА_1. із зустрічною позовною заявою не погодилась,
наполягаючи на правомірності надання їй кімнати у гуртожитку.
Представник ДП „Гурзуф” НВАО „Масандра” у судове
засідання не прибув, просив вирішити справу на розсуд суду за його відсутності.
Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають
значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.
судовому засіданні в якості свідка була допитанаОСОБА_4., яка повідомила суду,
що є матір'ю померлого ОСОБА_3, з яким позивачка та відповідачка укладали шлюб.
Первинно право користування кімнатоюНОМЕР_1 у гуртожитку виникло за нею у
зв'язку з трудовими відносинами із Радгоспом-заводом „Гурзуф”.
пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини справи та дослідивши
відповідні докази, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1. не підлягає задоволенню,
є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги за
зустрічною позовною заявою, виходячи з такого.
Як вбачається з довідки  КП Ялтинське
бюро технічної інвентаризації за № 283 від 14 січня 2004 року  ДП „Гурзуф” НВАО „Масандра” є власником
гуртожитку у будинку №АДРЕСА_1 м. Ялта.
КімнатаНОМЕР_1 зазначеного гуртожитку є відокремленим приміщенням і
складається з двох кімнат площею 16 кв. м. і 9.7 кв. м., загальною площею 25.7
кв. м. Зазначені приміщення були первинно надані у зв'язку з трудовими  відносинами матері померлого чоловіка
позивачки ОСОБА_1., що підтверджується показаннями свідкаОСОБА_4., матеріалами
цивільної справи.
На підставі статті 61 ч. 1 ЦПК України суд встановив, що ОСОБА_2. є членом
сім'ї наймача кімнати НОМЕР_1 у зазначеному гуртожитку, її право користування
жилим приміщенням донині ніким не оспорене.
У зв'язку з укладенням шлюбу з померлим 16 грудня 2006 року ОСОБА_3., який
був наймачем кімнати №АДРЕСА_1 м. Ялта, на підставі рішення спільного засідання
профспілкового комітету та адміністрації Радгоспу-заводу „Гурзуф”,
правонаступником якого є ДП „Гурзуф” НВАО „Масандра”, 29 червня 2006 року  ОСОБА_1. був виданий ордер № 2 на койко-місце
у гуртожитку, розташованому у будинку №АДРЕСА_1 м. Ялта.
Суд
зазначає, що спільного рішення адміністрації про надання саме жилого приміщення
(відокремленого приміщення) ОСОБА_1. не приймалось, ордер виданий на
койко-місце у кімнаті гуртожитку, тобто право користування жилими
приміщеннями  кімнати № 8 у зазначеному
гуртожитку за позивачкою ОСОБА_1. не виникло.
Порядок надання жилої площі у гуртожитках визначається, зокрема, Примірним
положенням про гуртожитки (ст. ст. 128, 131 ЖК України).
Відповідно до п. 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого
Постановою Ради міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208, громадяни, які
проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні,
вправі вселити в займані  приміщення
своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї  в указані приміщення допускається лише з
дозволу адміністрації, профспілкового комітету підприємства та письмової згоди
членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним.
як член сім'ї наймача, письмової згоди на вселення ОСОБА_1. у кімнату НОМЕР_1
не давала, що сторони визнали у  судовому
засіданні. У відповідності до статті 61 ч. 1 ЦПК України така обставина не
підлягає доказуванню.
того, суд звернув увагу також й на ту обставину, що на момент надання койко-міста
у гуртожитку ОСОБА_1. була власницею ½ частки
квартири № 10 у будинку № 16 по вул. Дзержинського у м. Ялта і штучно погіршила
житлові умови, а ОСОБА_2. чекає народження дитини.
оскільки дозволу  на надання ОСОБА_1.
койко-місця у кімнаті НОМЕР_1 ОСОБА_2. не давала, її право на користування
жилим приміщенням є порушеним, а житлові умови погіршені, підлягає скасуванню
спільне рішення ДП „Гурзуф” Національного виробничо-аграрного об'єднання
„Масандра” та профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку від
22 червня 2006 року та визнанню недійсним ордер за № 2, виданий  ОСОБА_1. на її вселення 29 червня 2006 року.
Зважаючи на те, що право на користування жилим приміщенням у кімнаті
№АДРЕСА_1 м. Ялта за ОСОБА_1. не виникло, таке право за її позовом не може бути
визнане, відсутні підстави для застосування такого способу захисту як вселення.
Таким чином, розглянувши справу в присутності сторін, їх представників, в
межах заявлених позовних вимог, повно і всебічно дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову
ОСОБА_1. та задовольняє зустрічну позовну заяву.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі статті 88 ЦПК
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 128, 131 ЖК України, п. 17
Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради міністрів
УРСР від 3 червня 1986 року № 208, ст. ст. 5, 10,
11, 15, 60, 61, 158, 179, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, Державного підприємства „Гурзуф” національного
виробничо-аграрного об'єднання „Масандра” про визнання права користування жилим
приміщенням та вселення - відмовити.
позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства „Гурзуф” національного
виробничо-аграрного об'єднання „Масандра”, ОСОБА_1 про визнання неправомірним і
скасування спільного рішення підприємства та відповідного профспілкового комітету
про надання жилої площі в гуртожитку, визнання недійсним ордеру - задовольнити.
неправомірним і скасувати спільне рішення ДП „Гурзуф” Національного
виробничо-аграрного об'єднання „Масандра” та профспілкового комітету про
надання жилої площі в гуртожитку, ухвалене згідно протоколу за № 4 спільного
засідання профспілкового комітету та адміністрації радгоспу-заводу „Гурзуф” від
22 червня 2006 року;
недійсним ордер № 2, виданий  29 червня
2006 року ОСОБА_1 на її вселення у кімнату №АДРЕСА_1 м. Ялта.
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку розподілу судових витрат суму судового
збору в розмірі сімнадцяти гривень, суму витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі семи гривень п'ятдесяти
копійок, а усього - двадцять чотири гривні п'ятдесят копійок.
Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -