АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді
суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,
Скрипки А.А., Шемець Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного
поштово-пенсійного банку „Аваль” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
в с т а н о в и л а :
у серпні 2004 р. АППБ „Аваль” пред'явив позов до ОСОБА_1і ОСОБА_2, в
якому просив стягнути на його користь 114881 грн. 02 коп. на відшкодування
шкоди. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідачі  вчинили злочин, внаслідок якого незаконно
отримали у нього кошти в сумі 100000 грн. у вигляді кредиту, які по даний час
не повернуто. Загальний розмір шкоди, що завдана у вищеописаний спосіб,
становить 114881 грн. 02 коп.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від
22.09.2004 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області
від 24.11.2004 р., у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі АППБ „Аваль” просить скасувати вищевказані судові
рішення та задовільнити його вимоги. При цьому він посилається на те, що при їх
постановлені судами порушено норми матеріального й процесуального права.

_________________________

Справа № 33ц-КС-192, № рядка статзвіту -37

Головуючий у першій інстанції- Гудзюк І.В.

Доповідач в апеляційній інстанції - Ювшин В.І.

Доповідач Євстафіїв О.К.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог
АППБ „Аваль”, суди виходили з того, що відповідачі  позивачеві
шкоди  не  завдали,
що рішенням господарського суду

Черкаської області від 08.11.2002 р. з ТОВ „Агроторгсервіс” на користь АППБ
„Аваль” вже стягнуто суму, що він її просить відшкодувати за рахунок ОСОБА_1та
ОСОБА_2, що відповідно до ст. 7 Закону України „Про власність” власник не
відповідає за зобов'язаннями створених ним юридичних осіб, а останні не
відповідають за зобов'язаннями власника. Але з такими висновками погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Так, по справі встановлено, що:

- рішенням господарського суду
Черкаської області від 08.11.2002 р. з ТОВ „Агроторгсервіс” на користь АППБ
„Аваль” стягнуто заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати
у загальній сумі 114881 грн. 02 коп. (його копія на а.с. 9-10),

- вироком Смілянського міського
суду Черкаської області від 11.06.2003 р. встановлено, що ОСОБА_1, будучи
генеральним директором ТОВ „Агроторгсервіс”, за попередньою змовою з директором
ЗАТ „Сміла” ОСОБА_2, переслідуючи мету незаконного отримання кредиту, надали
Смілянському філіалу АППБ „Аваль” недостовірну інформацію у вигляді складської
довідки ЗАТ „Сміла” від 03.09.2001 р. про наявність у власності ТОВ
„Агроторгсервіс” майна на загальну суму 31875 грн. 00 коп. 10.09.2001 р. на її
підставі між Смілянським відділенням АППБ „Аваль” і ТОВ „Агроторгсервіс” було
укладено договір № 010/03/248 про відкриття кредитної лінії, на виконання якого
ТОВ „Агроторгсервіс” від даного відділення незаконно отримало кредит у сумі
100000 грн. Після цього ОСОБА_1 дані кошти легалізував, використавши їх для
здійснення господарських операцій ТОВ „Агроторгсервіс”. Вину у вчиненні
вищеназваного відповідачі визнали (копія цього вироку на а.с. 5-6),

- постановою господарського суду
Черкаської області від 27.04.2004 р. ТОВ „Агроторгсервіс” визнано банкрутом і
відкрито його ліквідаційну процедуру (копія цієї постанови на а.с. 7).

Легітимність вищевказаних документів (копій) жодним з учасників судового
розгляду справи не заперечувалася.

Відповідно до ст. 441 ЦК УРСР, 1963 р., організація повинна відшкодувати
шкоду, завдану з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових
(службових) обов'язків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству,
установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які
мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Ст. 452 ЦК УРСР, 1963 р., передбачала, що особа, яка відшкодувала шкоду,
заподіяну з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної
особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено
законом.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 6 від 27.03.1992 р. „Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”
орієнтує суди нижчих ланок на те, що не буде суперечити законові пред'явлення
за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної
особи, якщо за законом межі її відповідальності й межі відповідальності особи,
яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, є  однаковими (абз. 1 п. 8).

Таким чином, у разі доведеності позовних вимог, межі відповідальності
ОСОБА_1та ОСОБА_2 як перед АППБ „Аваль”, так і перед товариствами, з якими вони
перебували у трудових правовідносинах під час вчинення дій, направлених на
незаконне отримання кредиту в позивача, є однаковими. Отже, позивач по даній
справі має законну можливість задоволення пред'явленого позову за рахунок
відповідачів по ній.

Висновок місцевого суду про те, що відповідачі  позивачеві
шкоди  не  завдали,
є безмотивним.

Та обставина, що рішенням господарського суду  Черкаської області від 08.11.2002 р. з ТОВ
„Агроторгсервіс” на користь АППБ „Аваль” вже стягнуто суму, що він її просить
відшкодувати за рахунок ОСОБА_1та ОСОБА_2, може бути підставою для відмови у
позові лише за умови, що дане рішення суду фактично й повністю виконано. Але
таких даних у справі немає.

Посилання суду апеляційної інстанції як на підставу відхилення вимог
АППБ „Аваль” на те, що відповідно до ст. 7 Закону України „Про власність”
власник не відповідає за зобов'язаннями створених ним юридичних осіб, а останні
не відповідають за зобов'язаннями власника, є хибним, оскільки ця правова норма
спірні правовідносини не регламентує.

Таким чином, оскаржувані рішення підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до суду І інстанції.

Керуючись Законом України від 22 лютого 2007 року № 697-V "Про внесення змін до Закону України "Про
судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ", підпунктом 2 пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про судоустрій  України", ст.ст. 323, 333, 336, 338 ч.ч.
2, 3, 344, 345  ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Акціонерного
поштово-пенсійного банку „Аваль” задовільнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 22.09.2004 р. та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 24.11.2004 р. скасувати, а справу направити на новий розгляд до
суду І інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Хромець Н.С.

Судді:

Євстафіїв
О.К.

Лакіза Г.П.
Скрипка А.А.  Шемець Н.В.