Справа № 2-813/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

03 липня 2007 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді:               Католікяна М.О.,

при
секретарі:                        Ніколенко
К.М.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1;

- представника відповідача Підберезного
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, треті особи - Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про визнання права власності на ½ частку квартири у порядку спадкування за заповітом,

УСТАНОВИВ:

19 березня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої
позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що її чоловікові, ОСОБА_2, належала ½ частка квартири АДРЕСА_1. Решта квартири належить позивачеві. У лютому 2006
року ОСОБА_2 склав заповіт на все своє майно на користь позивача. У
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, після чого позивач звернулася до нотаріуса,
проте не змогла оформити спадщину через невизначення частки померлого у
спільному майні. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду із цим
позовом (а.с.а.с. 3 - 5, 18).

Позивач у судовому засіданні свій позов підтримала.

Представник відповідача позов визнав.

Представник Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився. 11.05.2007 р. на адресу суду надійшли письмові
пояснення третьої особи № 830 від 11.05.2007 р., згідно з якими остання не заперечувала
проти позову та просила розглянути справу за відсутності її представника.

Представник КП «ДМБТІ» у судове засідання також не з'явився. 01.06.2007 р.
на адресу суду надійшло клопотання третьої особи, згідно з яким остання не
заперечувала проти позову та просила розглянути справу за відсутності її
представника.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 12.09.1987 р. між позивачем (дівоче прізвище -
ОСОБА_3) та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого Кіровським відділом ЗАГС м.
Дніпропетровська (актовий запис № 932) (а.с. 11).

Позивачеві та її чоловікові на праві власності належить квартира АДРЕСА_1,
що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого
10.01.2006 р. ВАТ «Дніпропетровський м'ясокомбінат» (а.с.а.с. 7, 12 - 16).

28 лютого 2006 року ОСОБА_2 склав заповіт, за яким на випадок смерті
заповідав все своє майно позивачеві. Заповіт був посвідчений державним
нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4. і
зареєстрований у реєстрі за № 1-302 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, виданого 21.07.2006 р. Самарським відділом РАЦС
Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 827) (а.с. 8).

На час смерті і згодом разом с померлим у квартирі проживала і була
зареєстрована позивач, що підтверджується довідкою ЖКО Самарського району м.
Дніпропетровська № 163 від 08.09.2006 р. (а.с. 9).

Після смерті чоловіка позивач звернулася до Восьмої дніпропетровської
нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, проте постановою № 393 від 14.03.2007 р. їй було відмовлено через
те, що на момент смерті не була визначена частка померлого у спільній сумісній
власності (а.с. 10).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Таким
чином, після смерті ОСОБА_2 залишився лише один спадкоємець, а саме позивач,
оскільки на її ім'я було складено заповіт.

Згідно
з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У
відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Як
було встановлено судом, позивач постійно мешкав разом з ОСОБА_2, про що
свідчить довідка житлової організації.

Ураховуючи
викладене, суд доходить висновку про те, що позивач прийняла спадщину, у
розумінні ст. 1268 ЦК України.

В
силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно
до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність позивача та померлого на спірну квартиру,
а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за
правилом ч. 1

ст.
357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними (по ½).

Згідно
з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Аналізуючи
факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі
змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки
позивач прийняла спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та є єдиним спадкоємцем за
заповітом.

Керуючись
ст.ст. 16, 355, 357, 1217, 1222, 1268, 1270
Цивільного кодексу України,

ст.ст.
4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна
контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації», про визнання права власності на ½ частку
квартири у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ½ частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом, складеним
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру

АДРЕСА_1
у цілому.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  підпис                                    М. Католікян

Копія вірна:

Суддя Самарського районного

суду м. Дніпропетровська                                                                                М.
Католікян