Справа № 22-429                                          Головуюча
в 1 інстанції - Губар Н.В.
Категорія№23                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

03
квітня 2007 року                                                                                            м.
Рівне

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської

області
у складі: головуючого  судді Василевича B.C.

суддів        Гордійчук C.O., Шимківа С.С.

з участю секретаря судового засідання      Чалої Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Березнівського районного суду від 30
січня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_1про відшкодування
майнової та моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням Березнівського районного суду від 30 січня 2007
року частково задоволено позов ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_1про відшкодування
майнової та моральної шкоди.

Стягнуто
з ОСОБА_3та ОСОБА_1солідарно в користь ОСОБА_2 646 грн. 30 коп. в рахунок
відшкодування майнової шкоди та 250 грн. судових витрат.

У задоволенні
позову про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду суперечить правилам
ст.ст. 1167, 1178 ЦК України,
статті 10 ЦПК України.

Суд не дав належної оцінки зібраним по справі доказам. Вважає, що
позивачкою не доведено факту пошкодження його сином її автомобіля.

Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки малолітній син відповідача ОСОБА_1-

2

ОСОБА_4, 1999
року народження наніс подряпини на автомобілі, що належить позивачці,
заподіявши цим самим матеріальну шкоду, то він як батько, повинен відшкодувати
таку шкоду за правилами ч. 1 ст. 1178 ЦК
України.

З таким
висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується.

З
матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2006 року біля 16 години чоловік
позивачки ОСОБА_5
під'їхав належним їм автомобілем марки "Мерседес-Бенц 500" до
під'їзду будинку по місцю проживання поАДРЕСА_1. Повернувшись через декілька
хвилин, побачив, що малолітній син відповідачів дитячим пістолетом подряпав
фарбу на задній лівій частині автомобіля, заподіявши цим самим матеріальну
шкоду, розмір якої згідно висновку експерта-оцінювача становить 646 грн. 30
коп. (а.с. 9).

Добровівльно
відшкодувати заподіяні збитки відповідачі відмовилися.

Згідно
ст. 31 ЦК України малолітніми визнаються фізичні особи, які не досягли 14
років. Ці особи, незважаючи на те, що наділені частковою цивільною
дієздатністю, визнаються повністю неделіктоздатними, однак шкода, завдана ними,
підлягає відшкодуванню.

Ч. 1 ст.
1178 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти
років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою
фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої
особи.

Суд
правильно поклав відповідальність по відшкодуванню шкоди малолітнім на обидвох
відповідачів, оскільки обов'язок здійснювати належне виховання та нагляд за
малолітнім є рівним для обох із них.

Протилежного
відповідачами не доведено. Не встановлено такого і судом.

Розмір
матеріальної шкоди сторонами не оспорюється.

Доводи
апеляційної скарги не можуть вплинути на законність прийнятого судового
рішення, оскільки вони не спростовують зазначених висновків суду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини справи, з'ясував характер
взаємовідносин сторін, постановив рішення з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
10, 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Березнівського районного суду від 30 січня
2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно. Вона може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
її проголошення.