УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Гуменюка В.І.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом відкритого
акціонерного товариства “Державний ощадний банк України”(далі ВАТ “Державний
ощадний банк України”) в особі Головного управління по м. Києву та Київській
області відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” до
державної акціонерної компанії “Національна мережа аукціонних центрів” (далі ДАК
“НМАЦ”), ОСОБА_1, треті особи : товариство з обмеженою відповідальністю
Державна виконавча служба Київської області в особі відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої служби Київської області, державний
нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори
Мусієнко Марина Миколаївна, про визнання прилюдних торгів недійсними та
визнання недійсним свідоцтва про право власності,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2006 року ВАТ “Державний ощадний банк
України” в особі Головного управління по м. Києву та Київській області
відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” звернулося
в суд з доповненим в подальшому позовом до відповідачів про визнання недійсними
проведених 23 жовтня 2006 року прилюдних торгів з продажу 13 об'єктів в складі цілісного майнового комплексу
“Полого-Вергунівський  цегельний завод”
загальною площею 7 638,0 м. кв., що належали на праві власності ТОВ “Племзавод
Шевченківський” та визнання недійсним Свідоцтва про право власності на майно
від 7 листопада 2006 року, яке видане ОСОБА_1., посилаючись на допущені ДАК
“НМАЦ” при проведенні прилюдних торгів з реалізації заставленого майна
порушення закону.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду
Київської області від 2 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області від 4 червня 2007 року, позов задоволено.
Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 23 жовтня 2006 року, з продажу
будівель та споруд (а всього 13 об'єктів)
в складі цілісного майнового комплексу “Полого-Вергунівський  цегельний завод” загальною площею 7 638,0 м.
кв., що належали на праві власності ТОВ “Племзавод Шевченківський”, а саме:

1.   сушильний
сарай № 1 - 801, 8 м. кв.;

2.   сушильний сарай
№ 2 - 1 192, 7 м. кв.;

3.   сушильний сарай
№ 3 - 1 179, 9 м. кв.;

4.   сушильний сарай
№ 4 - 1 183, 5 м. кв.;

5.   сушильний сарай
№ 5 - 1 174, 4 м. кв.;

6.   сушильний сарай
№ 6 - 449, 4 м. кв.;

7.   контора заводу
- 168, 2 м. кв. ;

8.   гараж - 323, 1
м. кв.;

9.   баня - 150, 6
м. кв.;

10. формувальний цех
- 467, 1 м. кв.;

11. піч опалення 0-
512, 1 м. кв.;

12. насосна станція
- 10, 6 м.кв.;

13. водонапірна
башта - 24, 6 м. кв. , що знаходяться за адресою Київська область,
Преяслав-Хмельницький район, с.Пологи-Вергуни.

Визнано недійсним
Свідоцтво про право власності на майно від 7 листопада 2006 року, видане
ОСОБА_1. державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної
нотаріальної контори Мусієнко М. М.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення  ухвалені з додержанням
норм матеріального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду
Київської області від 2 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 4 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк