Справа №
22-Ц-355/2007     Головуючий у першій
інстанції МАМОНОВА О.Є.
цивільна                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007
року                                                                                                          м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого-судді:      ІВАНЕНКО Л.В.,

суддів:                         ГУБАР В.С., СТРАШНОГО
М.М.,

при секретарі:      ІВАНОВІЙ Н.Б.,

за участю:                   ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_3,
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 грудня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП ЖКГ
Деснянського району м.Чернігова про усунення перешкод в користуванні квартирою,
розподіл спільного майна (квартири), складання окремого договору житлового
найму, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить вищевказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18
грудня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення
суду постановлено без врахування всіх фактичних обставин справи, з порушенням
норма матеріального та процесуального права, а саме, ст.ст. 231 ч.3, 215 ч.І п3
ЦПК України. Посилається, що суд не звернув увагу на те, що визначення порядку
користування спірною квартирою шляхом перепланування і виділення їй з донькою в
користування кімнати площею 13,7 кв.м., а відповідачам інших двох кімнат
повністю відповідає долям сторін у праві спільної часткової власності. Вважає,
що такий варіант визначення порядку користування спірною квартирою є
оптимальним та повністю відображує частки сторін у власності квартири, сторонам
надаються ізольовані житлові приміщення, відповідає необхідність встановлення
житлового сервітуту та надає можливість сторонам укладення окремих договорів
про участь на утримання житлових приміщень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, поясненя сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 належить 4/18 частини, ОСОБА_2 належить
3/18 частини, ОСОБА_3 належить 8/18 частин, ОСОБА_6   належить
3/18  частини   спірної
АДРЕСА_1в м. Чернігові, яка складається з трьох кімнат площею 8,0 м2,
13,7 м2 та ізольованої кімнати площею 11,4 м2.

Рішенням Деснянського районного суду М.Чернігова від 01
квітня 2005 року між сторонами встановлено наступний порядок користування
АДРЕСА_1: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 виділено в користування жилі кімнати площею
13,7 кв.м. та 8,0 кв.м. та балкон; ОСОБА_1, ОСОБА_2 виділено в користування
жила кімната площею 11,4 кв.м.; кухня, коридор, ванна кімната, вбиральна
залишена у спільному користуванні. Зобов'язано КП ЖКГ Деснянського району
укласти з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 окремі договори про участь у витратах на утримання
жилого приміщення. Зобов"язано ОСОБА_1
не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні виділеними кімнатами та
підсобними приміщеннями. Дане рішення суду набрало законної сили і в силу ч. З
ст. 61 ЦПК України має преюдиціальне значення для справи.

Суд першої інстанції вірно послався на п. 14 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 20 від 22.12.95 р. „Про судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності" відповідно до якого, квартира, що є
спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші жилі приміщення з самостійними виходами, які
можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі
квартири.

Враховуючи те, що в даному конкретному випадку, ізольованим приміщенням з
самостійним виходом, яке можна використовувати як окрему квартиру або
переобладнати в таку квартиру є кімната площею 11,4 м2, а тому правових підстав
для поділу квартиру та зобов'язання укласти окремі договори на участь у
витратах по утриманню частки жилого приміщення, як того вимагають позивачі в
суду першої інстанції не було і такий висновок суду відповідає п. 14 вказаної
Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Також колегія вважає, що висновок суду про відмову в задоволенні позову в
частині зобов"язання відповідачів не чинити перешкоди в користуванні квартирою
та підвальним приміщенням є вірним, оскільки даний факт не знайшов свого
підтвердження в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2006 р.
-залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.