Справа № 2-66/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Смт. Стара
Вижівка                                                                                           23
березня 2007 р.

Старовижівський
районний суд Волинської області під головуванням:

голови суду Кошелюк Л.О.

при секретарі
Бондар Т.М.

пр-ка позивачки ОСОБА_1.-ОСОБА_2.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка справу за позовом ОСОБА_1 про
визначення частки у спільному сумісному майні подружжя,

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1. посилається, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_3. з 1957 року. У 60-х роках
чоловік отримав квартиру поАДРЕСА_1Старовижівського р-ну Волинської області,
яку приватизували у 1996році. Проживали спільно і сумісно володіли нею.

ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловік помер і відкрилася спадщина. Однак отримати свідоцтво про право на
спадщину не може, бо нот контора відмовляє у його видачі через те, що не
визначені частки подружжя у спільному майні.

Позивачка
просить визнати за нею ½  ідеальну частку квартири.

У
судовому засіданні пр-к позивачки ОСОБА_2. заяву підтримала і пояснила, що
ОСОБА_1. є їй двоюрідною тіткою. Після смерті чоловіка перейшла жити до неї у с Смідин
Старовижівського р-ну, бо нікого з близьких родичів немає. На день смерті
чоловіка проживала з ним у спільно приватизованій квартирі. Хоче оформити
спадщину.

Заслухавши
пояснення пр-ка позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підставний.

У відповідності
зі ст.ст. 60,63 СК України, ст. 368 ч.4, 370 ч.2 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі виділу частки
із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. (дівоче ІНФОРМАЦІЯ_2) і ОСОБА_3. уклали шлюб у 1957
році. Мали 2-х синів, з яких один помер (у 13-річному віці) до смерті батька, а
другий (розлучений: 2-є дорослих дітей) помер після смерті батька. Батьки
проживали у

квартирі( яку
отримав ОСОБА_3. у 60-х роках, працюючи лісником Сьомаківського лісництва) по
АДРЕСА_1 Старовижівського
р-ну. Обоє приватизували її у 1996 році. А ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. помер.
Позивачка прийняла спадщину шляхом управління спадковим майном. Проживала з
чоловіком вдвох на день його смерті. Заповіт на майно не складався. Подружжя
володіло спільним майном порівну (ніяких часток між собою не виділяли).

Наведені
обставини доводяться ( крім пояснень пр-ка позивачки) слідуючими доказами:
копією паспорта позивачки (з відміткою у ньому, що зареєстрована у с Сьомаки З
11.03.1981 року); свідоцтвами про одруження (одружилися 14.09.1957 p., актовий запис
№20)і про смерть (ОСОБА_3.помер ІНФОРМАЦІЯ_1.); довідкою-характеристикою №
34176 квартири: загальна площа 61м/2, а житлова-29,9 м/2); свідоцтвом про право
власності від 20.12.02 року Руднянської сільради; витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно(квартиру на приватну спільну сумісну власність
ОСОБА_1. і ОСОБА_3.).

З
врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підставний.
Оскільки подружжя спільно придбало майно і сумісно володіло ним без
встановлення його часток, то ці частки у нерухомому майні слід визнати рівними.
Згідно витягу з реєстру прав власності вартість даної квартири (станом на
25.12.06р.) складає 1800 грв.

Керуючись
ст.ст. 10,60,212,213 ЦПК України, ст.ст.60,63 СК України, ст. 368 ч.4 , ст. 370
ч.2 ЦК України,
суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати,
що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у спільній сумісній квартирі, що знаходиться уАДРЕСА_1)
належить по /4 ідеальній частці, загальною площею по 30,5 м.2 і житловою - по
14,95 м 2.

Рішення
набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо протягом цього
часу не поступить заява до апеляційного суду Волинської області через
Старовижівський райсуд
про апеляційне оскарження та послі дуюча апеляційна скарга протягом 20 днів.