Справа № 2-863/07 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                     УК РАЇНИ

12
квітня 2007 року                                                                                            м.
Донецьк

Калінінський районний суд міста Донецька у складі:
головуючого - судді Ушенко В.Ф., при секретарі Бондар О.О. розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до Головного
управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про
стягнення компенсації за невикористане службове обмундирування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації за
невикористане службове обмундирування, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1980
року він працював в органах внутрішніх справ УВС в Донецькій області.
02.02.2005 року він звільнився з органів внутрішніх справ (наказ УМВС УВД/о №
23 від 28.01.2005 року) у зв"язку із виходом на пенсію за вислугою років.
При звільнені йому було нараховано та до теперішнього часу не виплачено грошову
компенсацію замість необхідних предметів форменого одягу, а саме 4 951 гривня
94 копійки. Він неодноразово звертався до УМВС України в Донецькій області, але
йому відмовляли у виплаті компенсації, тому він вирішив звернутись до суду з
позовом про примусове стягнення.

Представник відповідача частково визнав позовні вимоги, посилаючись на те,
що грошова компенсація за речове майно в сумі 4951 грн. 94 коп. була нарахована
ОСОБА_1. за весь час його служби в ОВС (з 1980 року по 2005 рік). Ст. 257 ЦК України
встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Під час проходження
служби позивач не скористався своїм правом для звернення до суду для отримання
компенсації замість речового майна Таким чином, сума грошової компенсації
повинна нараховуватись з урахуванням строку позовної давності (з 12.03.2004
року до 19.02.2005 року) і вона складає 394 грн. 34 коп. Суд, вислухавши думку
позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги являються обгрунтованими та підлягають задоволенню з таких
підстав. Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1, 1959 року народження, з
29.05.1980 року (згідно наказу УВС Донецької області № 236 від 28.05.1980 року)
був прийнятим на службу в органи внутрішніх справ в УВС, а 24.11.1986 року
(згідно наказу № 252 від 18.11.1986 року) звільнений із органів внутрішніх
справ в УВС. 21.04.1988 року (згідно наказу УВС Донецької області № 77 л/с від
12.94.1988 року) був прийнятим на службу в органи внутрішніх справ в УВС, а
02.02.2005 року (згідно наказу УМВС УВС № 23 від 28.01.2005 року) звільнений із
органів внутрішніх справ. Має безперервний трудовий стаж роботи в органах
внутрішніх справ 16 років 9 місяців 20 днів.

При звільненні ОСОБА_1. було нараховано та до теперішнього часу не
виплачено грошову компенсацію замість необхідних предметів форменого одягу.

Довідка 98 від 09.02. №2005 року, яка видана УРЗ УМВС України в Донецької
області на виплату грошової компенсації замість належних речей форменого
обмундирування підтверджує, що підполковнику ОСОБА_1. нараховано до виплати 4
951 гривня 94 копійки.

Довідка № 98 від 09.02.2005 року, яка видана УРЗ УМВС України в Донецької
області на виплату грошової компенсації замість належних речей форменого
обмундирування, яку надав представник відповідача у судове засідання, після
звернення позивача до суду, уточнює, що підполковнику ОСОБА_1. за період з
12.03.2004   року до 19.02.2005 року
нараховано до виплати 394 гривня 34 копійки.

Згідно п. 3.26 наказу МВС України від 5 грудня 2003 року № 1489 "Про
затвердження Положення про забезпечення речовим майном осіб начальницького
складу органів внутрішніх справ ...", який діяв на момент звільнення
позивача, при звільненні у запас або у відставку особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ видається належне на день
звільнення обмундирування або виплачується грошова компенсація за нього у
розмірі вартості речового майна; з ним здійснюються розрахунки за речове майно
на день звільнення. Згідно ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку.

Оформлення та
надання УРЗ УМВС України в Донецькій області позивачу при його звільненні

02.02.2005     року довідки " 98
від 09.02.2005 року свідчить про визнання відповідачем боргу в сумі 4 951 грн.
94 коп. на час звернення позивача, а тому суд приходить до висновку, що перебіг
позовної давності був

перерваний, а після переривання перебіг позовної давності почався заново.

Враховуючи, що згідно ч.3 ст. 264 ЦПК України час, що
минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не
зараховується, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1. та
стягнути на користь позивача з ГУ
МВС України в Донецькій області грошову компенсацію за невикористане службове
обмундирування у розмірі 4 951 гривні 94 копійки.

Згідно ст. 88 ЦПК України стягнути судові витрати, а саме
судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з
відповідача на користь держави.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 109, 209,
215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 257,264 Цивільного
кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до Головного управління міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області про стягнення компенсації за невикористане службове
обмундирування задовольнити.

Стягнути з Головного управління міністерства внутрішніх справ України в
Донецькій області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, грошову
компенсацію за невикористане службове обмундирування у розмірі 4 951 грн. 34
коп. ( чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят одну гривню 34 коп.)

Стягнути з Головного управління міністерства внутрішніх справ України в
Донецькій області судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі ЗО
(тридцять) гривень на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.