У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

23 листопада 2007 року                                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 липня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У лютому 2007
року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до             ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 всіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
з 27 лютого 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням
Острозького районного суду Рівненської області від 15 травня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 16,5 % від його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку з 27 лютого 2007 року до досягнення
дитиною повноліття.

Ухвалою
апеляційного Рівненської області від 12 липня 2007 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 15 травня
2007 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

У касаційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Рівненської області
від 12 липня 2007 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
п.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до
вимог, встановлених ст.295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового
збору чи витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
застосовуються положення ст.121 цього Кодексу. Згідно зі ст.121 ЦПК України у
разі несплати судового збору чи витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення зави чи скарги без руху та надається строк для усунення недоліків.
Копія ухвали направляється для виконання особі, що подала скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 19
червня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та скаржнику був
наданий строк для виправлення недоліків апеляційної скарги - сплати мита та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Однак, у встановлений термін
скаржник не надав апеляційному суду доказів про усунення недоліків, квитанцій
про сплату мита та витрат до суду не направив. За таких обставин апеляційний
суд обґрунтовано залишив апеляційну скаргу ОСОБА_2 без розгляду.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що ухвалу суду апеляційної інстанції
постановлено з додержанням судом норм процесуального права і доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Рівненської області від 12 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук