АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                       УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року                                                                                                     м.Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Мизи Л.М. суддів Федорової АС, ПроцикMB.
при секретарі   Тімченко 0.1. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу військової
частини 1499 Південного
регіонального управління Державної Прикордонної Служби України на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2006 року за
позовом    військової    частини
1499    Південного    регіонального    управління    Державної Прикордонної Служби України до
ОСОБА_1про стягнення боргу оплаті за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

14.07.2006 року військова частина 1499 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
боргу по оплаті за комунальні послуги в розмірі 2569 грн. 12
коп., посилаючись на те, що відповідач, незважаючи на неодноразові
попередження, не сплачує заборгованості, яка утворилася потягом 2003-2006 років.

Відповідач позов не визнавав, мотивуючи відсутністю
боргу.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення з
мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи, неповноти
з"ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача-суддю апеляційного суду, доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах апеляційного
оскарження, приходить до висновку, що рішення ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необгрунтованою і
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що 02.08.2002 року будинок, в
якому проживає ОСОБА_1, був переданий на баланс військової частини 1499 з усіма боргами,
в тому числі за ОСОБА_1 рахувався борг в розмірі 2658 грн грн.80 коп, як видно з особового рахунку №27 (а.с.4 зворот).
Таким чином, з дня передачі будинку на баланс військовій частині 1499 було відомо про
наявність у ОСОБА_1 боргу.

Віськова частина
1499 звернулася
до суду з позовом про стягнення боргу 14.07.2006
року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Справа 22ц-1375/ 2007
р.                                                                      Категорія
44

Головуючий першої інстанції  Швець В.М. Доповідач   Миза Л.М.

2

Посилання в
скарзі на те, що ОСОБА_1 вчиняв дії, які свідчать про визнання ним боргу, та
частково сплачував його, не основані на достатніх допустимих та нележних
доказах.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази того, що ОСОБА_1 визнавав борг. Навпаки, він заперечував наявність такої
заборгованості, оспорював її і в березні 2003
року йому навіть зробили за його заявою перерахунок розміру оплати за
комунальні послуги, починаючи з 02.08.2002
року. Також в справі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 сплачував
будь-які суми в рахунок боргу. Жодних даних про його волевиявлення сплатити
борг ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

За таких
обставин, суд дійшов правильного висновку про пропуск позивачем строку позовної
давності, такий висновок суду відповідає обставинам справи та ст. 257 ЦК України. Доводи
апеляційної скарги не спростовують рішення і не дають підстав для висновку про
порушення судом норм матеріального та процесуального права, а отже, відсутні
підстави для скасування ухваленого судового рішення, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити апеляційну скаргу
у    відповідності   з ст. 308
ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.І п.1,
308, 314 ч.І п.1,
315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Військової частини 1499
Південного регіонального управління Державної Прикордонної Служби України
відхилити.

Рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.