Справа № 2 -
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
вересня  2007 року                                                            Ялтинський
міський   суд Криму
у складі судді:                                                                        ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г.С.
при секретарі   :                                                                     КОНОНОВОЇ
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Ялтинського міського управління
земельних ресурсів, Ялтинської міської Ради про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою і стягнення моральної шкоди, за позовом
Ялтинської міської Ради до ОСОБА_2, за участю
третьої особи: ОСОБА_1про звільнення самовільно зайнятої земельної
позивача, уточнивши позовні вимоги, просить суд усунути перешкоди в
користуванні позивачці земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Ялта,
вул. Кривошти, в районі будинку № 4, шляхом зносу двох самовільно встановлених
металевих гаражів, а також стягнути з ОСОБА_2на користь позивачки моральну
мотивує тим, що позивачці на праві приватної власності, на підставі державного
акту на землю, належить земельна ділянка площею 0,0040 га, розташована за вищезгаданою адресою, надана для будівництва й
обслуговування індивідуального гаража.
Для цільового використовування земельної ділянки до неї необхідно
провести під'їзну дорогу, яка, згідно генеральному плану, проходить по тому
місцю, де відповідачем ОСОБА_2самовільно встановлений металевий гараж. Другий
гараж, власник якого невідомий, частково розташований  на земельній ділянці позивачки і перешкоджає
її використовуванню. Вимоги про відшкодування моральної шкоди мотивує тим, що
вона є хворою людиною, і через неправомірні дії відповідача вимушена звертатися
зі скаргами до різних інстанцій, витрачати свій час, що негативно відобразилося
на стані її здоров'я.
третьої особи Ялтинської міської Ради позовні вимоги ОСОБА_1підтримав і
пред'явив самостійний позов, також уточнивши вимоги якого, просить суд
зобов'язати ОСОБА_2звільнити земельну ділянку, що належить їм, шляхом демонтажу
самовільно встановленого гаража і привести її до попереднього стану.
мотивує тим, що спеціалістами КП РЕО № 2, в ході проведеної перевірки, були виявлені порушення у вигляді
самовільного встановлення відповідачем гаража, демонтувати якій добровільно він
відмовився. В процесі  встановлення
ОСОБА_2гаража, їм була самовільно захоплена земельна ділянка, яка є власністю
Ялтинської міської Ради, чим порушені їх права власника землі.
позивача ОСОБА_1позовні вимоги Ялтинської міської Ради підтримала.
Відповідач ОСОБА_2визнав, що спірний металевий гараж їм встановлений  самовільно, проте проти пред'явлених до нього
позовних вимог заперечував, посилаючись на те,
що отримати правовстановлюючі
документи на гараж під час його установки і в послідуючім він не зміг,
проте у 2007 році звернувся до Ялтинської міської Ради  із заявою про надання у власність земельної
ділянки, під будівництво і обслуговування індивідуального гаража. Рішенням
міської Ради в передачі у власність земельної ділянки йому було відмовлено, але
він вважає цю відмову незаконною і оскаржив її в судовому порядку. Проти
позовних вимог ОСОБА_1заперечує з тих підстав, що встановлений їм гараж
знаходиться за межами виділеної їй земельної ділянки і розташований поряд з
теплотрасою, у зв'язку з проходженням якої організувати під'їзний шлях на цій
Представник третьої особи Ялтинського міського управління земельних
ресурсів в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи
повідомлений належним чином, причин неявки суду не представив.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов  Ялтинської міської Ради підлягає задоволенню,
а позов ОСОБА_1слід задовольнити частково.
Згідно ст. 13 Конституції
України, земля, що знаходиться в межах території України, є об'єктом права
власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування.
України "Про місцеве самоврядування", первинним суб'єктом місцевого
самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень, є територіальна
громада села, селища, міста.
Згідно ст. 10 вказаного
Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які
представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені і в їх
інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України і іншими законами.
даному випадку, органом місцевого самоврядування, здійснюючим права власника
спірної земельної ділянки, є Ялтинська міська Рада.
Рішенням
40-й сесії 4-го скликання Ялтинської міської Ради № 125 від 17 березня 2006
року ОСОБА_1 був затверджений проект відведення земельної ділянки площею 0,004 га, розташованої у м. Ялта, вул. Кривошти, в районі будинку № 4, для
будівництва і обслуговування індивідуального гаража. На підставі вказаного
рішення, 14 серпня 2006 року, Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів
ОСОБА_1 був виданий державний акт на право приватної власності на вищезгадану
земельну ділянку (а.с. 6).

Разом
з тим, 23  березня 2007 року, перевіркою,
проведеною спеціалістами КП РЕО № 2 було встановлено, що на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1,
самовільно встановлено два металеві гаражі, що належать ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,
про що був складений акт (а.с. 9).

19
червня 2007 року, у порядку уточнення, комісією КП РЕО № 2 був складений новий акт, згідно якому металевий гараж, приналежність
якого раніше була визначена за ОСОБА_3. (гараж № 6), насправді ніким не
використовується, його власник невідомий, та він підлягає зносу, оскільки
розташований на земельній ділянці, виділеній у власність ОСОБА_1 (а.с. 65 -
67).

Як
пояснили в судовому засіданні сторони, спірний гараж № 6 дійсно частково
розташований на земельній ділянці ОСОБА_1., а гараж ОСОБА_2. - поряд з ним, на
землі, що належить Ялтинській міській Раді. Дані обставини ніким із сторін не
оспорюються, а також підтверджуються витягом з генплану зі схематичним
зображенням земельної ділянки і гаражів (а.с. 33).

Згідно
ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно,
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на
земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, або без належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

ОСОБА_2.
земельна ділянка для будівництва індивідуального гаража не виділялася, а була
захоплена їм самовільно. За наданням у власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування індивідуального гаража він звернувся до Ялтинської
міської Ради із заявою тільки в 2007 році і рішенням міської Ради від 25 липня
2007 року в передачі йому у власність прошеної земельної ділянки було
відмовлено (а.с. 75). Дане рішення оскаржене ОСОБА_2в судовому порядку, але до
теперішнього часу не було визнано незаконним або скасовано.

Згідно
ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме майном за особою, яка здійснила (здійснює)
самовільне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права
інших осіб, майно підлягає зносу особою, яка його здійснила, або за її рахунок.

Ялтинська
міська Рада, яка є власником земельної ділянки, на якій розташований гараж
ОСОБА_2, заперечує проти визнання за ним права власності на дану споруду і
звернулася до суду з позовом про її демонтаж.

Крім
того, дана будова порушує права інших осіб, а саме - ОСОБА_1- яка в результаті
її зведення позбавлена можливості цільового використовування земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування індивідуального гаража, оскільки не може
організувати до нього під'їзну дорогу.

Посилання
відповідача на те, що під'їзна дорога існувати в тому місці не може, оскільки
там проходять теплотраса і телефонна підземна лінія зв'язку, на підтвердження
чого ним представлені довідки КП «Теплокомуненрго» і
центру електрозв'язку, суд вважає необґрунтованими і недоведеними, оскільки за
отриманням технічних умов позивачка в дані організації поки не зверталася,
будівництво дороги не погоджувала, а тому робити висновок про те, що
будівництво дороги неможливе на тій ділянці де можлива установка гаража, не
можна.

Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення земельних ділянок в придатний для використовування
стан, включаючи знос будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, що самовільно зайняли земельні ділянки.

Власник
земельної ділянки - Ялтинська міська Рада - заперечує проти використовування
відповідачем ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, і пред'явив позов про її
звільнення.

Суд
вважає дані позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Теж
стосується і гаража № 6, самовільно встановленого на земельній ділянці,
виділеній ОСОБА_1 і який ніким не використовується.

Згідно
ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати
усунення будь - яких порушень його прав на землю.

В
результаті самовільного зведення гаража на земельній ділянці, що належить на
праві власності ОСОБА_1, вона позбавлена можливості володіти, користуватися і
розпоряджатися майном, що належить їй на свій розсуд, а також використовувати
земельну ділянку за її цільовим призначенням.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1та Ялтинською
міською Радою про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Що стосується позову ОСОБА_1про стягнення моральної шкоди, то суд вважає,
що в цій частині  позову їй слід
відмовити.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 23 ЦК України,  особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав. Моральна
шкода, окрім іншого, полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала
у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї самої, членів її сім'ї або
близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку
із знищенням або пошкодженням її майна.

Разом з тим, достовірних доказів на підтвердження того, що з вини
відповідача позивачці були завдані моральні страждання і в чому вони
виразилися, нею суду не представлено.

Оскільки
позов Ялтинської міської Ради підлягає задоволенню, з відповідача
ОСОБА_2підлягають стягненню витрати на оплату інформаційно - технічного
забезпечення справи на користь Ялтинської міської Ради і судовий збір на
користь держави в сумі 8,50 гривень.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст. ст. 376, 317,
319 ЦК України, ст. ст. 118, 152, 212 ЗК України, ст.ст.
10, 60,  212, 213, 215, 217, 218  ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В  :

Позов
ОСОБА_1- задовольнити частково.

Позов
Ялтинської міської Ради - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1та Ялтинській міській Раді перешкоди в користуванні
земельними ділянками, розташованими у місті Ялта, вул. Кривошти, в районі
будинку № 4, шляхом демонтажу самовільно встановленого ОСОБА_2 металевого
гаража, а також металевого гаража № 6 з приведенням земельних ділянок до
попереднього стану.

В
інший частині позову ОСОБА_1- відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок і
витрати по інформаційно  - технічному
забезпеченню справи в сумі 7 (сім) гривень 50 копійок на користь Ялтинської
міської Ради.

На рішення може бути
подана апеляційна скарга в Апеляційний суд
Автономної Республіки Крим в порядку та строки, передбачені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Суддя
: