Справа № 22 -ц
-459                               Головуючий
у 1-й інстанції Собина О.І.
Категорія   19                                            Суддя-доповідач             Ільченко О.Ю.
УХВАЛА

іменем України

10 квітня  2007 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів
-    Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.,

з участю
секретаря судового засідання -      Пархоменко А.П., та осіб,
які беруть участь у справі
представника позивача та державного виконавця

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника
ОСОБА_1- ОСОБА_2

на
ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2007 року в справі за
скаргою ОСОБА_1на дії    державного
виконавця Державної виконавчої служби   у Зарічному
районі м. Суми   Танасюк Н.В., -

ВСТАНОВИЛА:

06 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного
виконавця ДВС в Зарічному районі м. Суми Танасюк Н.В., яка при виконанні
судового рішення від 19.08.2004 року про стягнення з нього аліментів в розмірі
1/4 частини заробітку безпідставно нарахувала заборгованість в сумі 7013 8,97
грн. за період з 01.07.2004 року по 31.10. 2005 року. Він же сплачував аліменти
щомісячно, виходячи з розміру чистого доходу, а державний виконавець провів
розрахунок на підставі валового доходу. Такі дії державного виконавця він
просив визнати неправомірними.

Ухвалою
суду відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його скарги.

В апеляційній скарзі представник заявника посилається на незаконність
ухвали суду, як таку, що ущемлює його права, тому просить її скасувати і
постановити нову , якою задовольнити його скаргу.

Колегія суддів перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника

позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги та заперечення
державного

виконавця      дійшла висновку , що
апеляційна скарга підлягає частковому

задоволенню,
а ухвала суду   - скасуванню, з постановлениям нової ухвали,
якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити, виходячи зі слідуючого.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1, який є учасником виконавчого
провадження, суд виходив з того, що державний виконавець Танасюк Н.В. діяла
правомірно провівши розрахунок розміру аліментів, виходячи з довідок ДТП, а тому
оспорювати цю заборгованість він не може без участі стягувачки.

Колегія судців не може погодитись з цими висновками суду, оскільки вони
постановлені з порушенням норм матеріального права.

Із огляду виконавчого провадження 14-768 від 23.09.2004
року в суді апеляційної інстанції вбачається, що боржник ОСОБА_1 надав
державному виконавцю довідки про дохід, на підставі яких проводились
перерахування аліментів стягувачці. Стягування аліментів проводились щомісячно
з вересня 2004 по жовтень 2005 року, що підтверджується розрахунком боржника(
ас. 50). Зі скаргами щодо неправомірності розміру отриманих аліментів
стягувачка до державного виконавця у вказаний період не зверталась.

18.05.2006 року представник стягувачки звернувся з заявою
про надання довідки про розмір доходів боржника та сум нарахованих аліментів.

Державний виконавець замість надання відомостей про
доходи боржника і розміри аліментів, що є у виконавчому провадженні складає
довідку про заборгованість по аліментам в сумі 70138 грн. 97 коп.

Такі дії державного виконавця і стали підставою для
звернення боржника до суду.

Нараховуючи суму заборгованості, державний виконавець не
врахував вимог ст. 74 ч. 6 Закону "Про виконавче провадження", що у
випадку наявності спору питання про розмір заборгованості по аліментам
вирішується за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленому
законом.

Таким чином, коли стягувачка не була згідна з розміром
стягуваних аліментів, вона повинна була звернутись з позовом до суду, тобто
державний виконавець не міг самостійно перераховувати заборгованість за період
коли аліменти були сплачені і скарги на їх розмір не надходили від стягувачки ,
тому дії державного виконавця Танасюк Н.В. вданому випадку слід визнати
неправомірними.

З врахуванням викладеного, ухвалу суду не можна вважати
обгрунтованою і вона підлягає скасуванню.

Керуючись   ст. 307, ст. 308, ст. 313-315 ЦПК України,
колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1-ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2007 року скасувати.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Танасюк Н.В. по визначенню
заборгованості по аліментам, які стягувались з ОСОБА_1по виконавчому листу №
2-4874/04 від 19.08.2004 року за період з 01.07.2004 по 31.10.2005 року та
роз'яснити зацікавленим особам, що питання про розмір заборгованості
вирішується судом.