УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року
квітня місяця 17 дня
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді_______________________ Берещанської
І.І.

Суддів__________________________________ Новікова
Р.В., Сокола B.C.

При секретарі____________________________ Войцеховській
Е.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до дочірнього колективного сільгосппідприємства їм.
Чапаева про включення
до списків на отримання земельної ділянки і видачі земельного сертифікату; за
позовом ОСОБА_2 до ДКСП ім. Чапаева,
3-я особа: Білогірська райдержадміністрація про включення до списків на
отримання земельної ділянки, встановлення факту прийняття спадщини, про
визнання права власності у порядку спадкоємства на земельну ділянку за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білогірського районного суду АРК від 23.11.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах
ОСОБА_2 до

ДКСП ім. Чапаева
про включення до списків на отримання земельної ділянки і видачі

земельного сертифікату. Після його смерті ОСОБА_2
звернулася     до      суду            з

аналогічним
позовом та про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності
у порядку спадкоємства за законом на земельний пай.

Рішенням Білогірського районного суду АРК від 23.11.2006 року позов
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивачкою ставиться питання про
скасування рішення суду і про направлення справи на новий розгляд, з тих
підстав, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам
закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_2 є
дочкою померлого ОСОБА_1 і претендує на спадок, що залишився після смерті її
батька, однак до нотаріальної контори з заявою не зверталася. Судом також було
встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював у колгоспі ім. Чапаева і пішов на
пенсію у 1972 році. Був звільнений у числі інших пенсіонерів з підприємства при
його реорганізації наказом за № 849-до від 29.11.1992 року. Після цього ОСОБА_1
проживав разом з ОСОБА_2 в м. Дніпропетровськ та був там прописаний. Колгосп
ім. Чапаева був
реорганізований у сільськогосподарське підприємство „Керченський металургійний
комбінат" ім. Войкова

Справа № 22-1657/2007                                       Головуючий по
першій інстанції

Лущеко Л.Г.
Доповідач Берещанська І.І.

2

на у 1992 році, у 1996 році орендне
підприємство КМК ім. Войкова
було перейменоване у ВАТ КМК, а 1998
році - у
дочірнє колективне сільськогосподарське підприємство імені Чапаева ВАТ „КМК".
Відповідач отримав Держакт на право колективної власності на землю 1.06.2000 року, а загальні
збори трудового колективу підприємства з питань паювання землі відбулися 28.07.2000 року.
Посилаючись на зазначене, а також на те, що ОСОБА_1 (ОСОБА_1) не був членом
вказаного підприємства після його реорганізації, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про необхідність відмовити ОСОБА_2 в задоволенні "її
позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів.

Дійсно, право на земельну частку (пай) відповідно до п. 2 Указу Президента
України від 8.08.1995 року за № 720/95 „Про порядок
паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям", мають члени КСП, кооперативу, AT,
у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами
такого підприємства, товариства, відповідно до списку, що додається до
Державного акту на право колективної власності на землю.

За таких обставин, та враховуючи, що позивачка не надала доказів свого
членства у підприємстві, ні підтвердження тому, що її батько ОСОБА_1 (ОСОБА_1)
був його членом після реорганізації, у зв'язку з чим вона мала б право на
отримання земельного паю, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_2 не вправі
успадкувати право на отримання земельного паю замість батька, так як він сам не
мав такого права. Згідно зі ст. 1218
ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали
спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його
смерті.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення
суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги
позивачки, що її батько ОСОБА_1 (ОСОБА_1)
не подавав заяви про вихід з колгоспу і тому весь час залишався членом
підприємства, є неспроможними і не містять підстав для скасування рішення суду
та направлення справи на новий розгляд, так як спростовуються матеріалами
справи.

На підставі вказаного і керуючись статтями 303, 307, 308 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Білогірського районного суду АРК від 23.11.2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців.