Справа № 2н-128/2007
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

26
березня 2007 року                                                                             місто
Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області
Бовчалюк З.А., вивчивши заяву закритого акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" про видачу судового наказу про стягнення
заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1,

встановила:

22.03.2007 року в суд надійшла заява З AT КБ "ПриватБанк"
про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по кредитному договору
з ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, між ЗАТ КБ "ПриватБанк"
та ОСОБА_1. 06.07.2005 року був укладений кредитний договір № VOZOR003802068,
відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати ОСОБА_1. кредитні кошти на
придбання товару в сумі 1830 грн 90 коп зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 2,75 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 06.07.2007 року.

Стягувач зазначає, що ОСОБА_1. прострочив повернення суми кредиту та сплати
відсотків, станом на 05.03.2007 року заборгованість по кредиту становить -
1323, 61 грн., по несплачених відсотках за користування кредитом - 443,12 грн.,
а також нараховано пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -
87, 61 грн.

Відповідно до вимог ст. 96 ЦПК , судовий наказ може бути видано, якщо
заявлено вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Разом з тим, як це передбачає ст. 100 ЦПК, суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Згідно п.4.1. кредитного договору - при порушенні позичальником кожного із
зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3. даного договору, банк має право
нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0, 15
відсотків від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення
платежу.

Пунктом 4.3. кредитного договору встановлено, що усі суперечки й
розбіжності, які випливають із даного договору або виникли у зв'язку з ним,
підлягають розгляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, спір між сторонами кредитного договору повинен вирішуватись в
передбаченому законом порядку, оскільки не врегульований шляхом переговорів.

Отже між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" і ОСОБА_1. виник спір про право, а тому у прийнятті
заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.
100, ч.2 ст. 101 ЦПК України,

ухвалила:

Відмовити
закритому акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" в
прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по
кредитному договору з ОСОБА_1.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у
позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через
Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження ухвали
протягом п'яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, ухвала суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,
ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.