Справа
№_2-3601/2007
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11. 2007 року                                                         Хортицький
районний суд  міста  Запоріжжя

у   складі:                    головуючого
судді Панкєєва А. В.

при
секретарі Рибаковій М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_4., відповідачів
ОСОБА_2 , ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Приватного
підприємця ОСОБА_3про визнання договору недійсним, та за зустрічним позовом
ОСОБА_2, Приватного підприємця ОСОБА_3до ОСОБА_1про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2., ПП ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного 28.08.2007 р. між ОСОБА_1.
та ОСОБА_2., ПП ОСОБА_3, недійсним.

В
обґрунтування позовних вимог вказується, що 28.08.2007 року між ОСОБА_1.
(продавець), з однієї сторони, та ОСОБА_2. та ПП ОСОБА_3 (покупці), з іншої
сторони, був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. За даним
договором продавець передає у власність покупців, а покупці приймають та
оплачують вартість належного продавцю нежитлового приміщення, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, та являє собою кафе (літ. А) з літнім майданчиком. Того ж
дня, 28.08.2007 року сторонами був складений акт приймання-передачі кафе (літ.
А) з літнім майданчиком. Однак, позивач вважаючи, що умовами договору
купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.08.2007 р. встановлений момент
сплати суми одночасно з підписанням цього договору, чого покупцями до моменту
подачі позову зроблено не було, посилаючись в обґрунтування своїх позовних
вимог на ст.ст. 203, 215, 655, 691, 692 Цивільного кодексу України, просить
позов задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2. та ПП
ОСОБА_3, не погоджуючись з позовними вимогами, пред'явили до ОСОБА_1.
зустрічний позов про визнання за ними право спільної часткової власності на
кафе (літ. А) з літнім майданчиком, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування
зустрічних позовних вимог зазначається, що дійсно 28.08.2007 року між ОСОБА_1.
(продавець) та ОСОБА_2. та ПП ОСОБА_3 (покупці) був укладений договір
купівлі-продажу нежитлового приміщення. За умовами спірного договору продавець
передає у власність покупців, а покупці приймають та оплачують вартість
належного продавцю нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та являє собою кафе (літ. А) з літнім майданчиком.

28.08.2007 року
сторонами був дійсно складений акт приймання-передачі нежитлового приміщення,
який посвідчує факт переходу у спільну часткову власність покупців кафе (літ.
А) з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того,
позивачі за зустрічним позовом вказують, що на момент укладення спірного
договору купівлі-продажу ОСОБА_1. була отримана повна вартість об'єкту
нерухомості, що передається у власність, в сумі 101000
(сто однієї тисячі) гривень, про що свідчить предствлена останньою розписка.

Відтак, позивачі за зустрічним позовом вважаючи, що пред'явленням ОСОБА_1.
первісного позову до них про визнання договору купівлі-продажу недійсним
оспорюється їх добросовісне набуття право власності на кафе (літ. А)
з літнім майданчиком, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на ст. 392
Цивільного кодексу України, просять зустрічний позов задовольнити в повному
обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому
засіданні представник позивача (за первісним позовом) позовні вимоги підтримав,
просить позов задовольнити в повному обсязі. Також представник позивача пояснив
суду, що вказану в розписці від 28.08.2007 р. грошову суму дійсно отримувала
ОСОБА_1. від ОСОБА_2. і ПП ОСОБА_3, але за іншим договором купівлі-продажу.

Відповідачі
(за первісним позовом) проти позовних вимог заперечували, вважають позов
незаконним і необґрунтованим, пояснивши суперечливістю заявленого позову
фактичним обставинам справи.

Позивачі
(за зустрічним позовом) позов підтримують в повному обсязі, просять позовні
вимоги задовольнити.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про відмову
в задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову, вважаючи
останній законним і обґрунтованим.

28
серпня 2007 року між ОСОБА_1. (продавець), з однієї сторони, та ОСОБА_2. та ПП
ОСОБА_3 (покупці), з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення.

Згідно з
п. 1 спірного договору, продавець зобов'язується передати у спільну часткову
власність покупцям в рівних частках, а покупці зобов'язуються прийняти та оплатити
вартість належного продавцю нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та являє собою кафе (літ. А) з літнім майданчиком. Нежитлове
приміщення розташоване на земельній ділянці площею 0, 0443 га.

Вказаний
об'єкт нерухомості належав позивачу (за первісним позовом) на підставі договору
купівлі-продаж, зареєстрований 30.10.2001 року приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 2354, що було
засвідчено у п. 2 спірного договору.

28
серпня 2007 року сторонами був складений акт приймання-передачі кафе (літ. А) з
літнім майданчиком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В момент
укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.08.2007 р.
сторонами було досягнуто згоди, що вартість об'єкту нерухомості, який
передається у власність, становить 101000 (сто
одну тисячу) грн.

В підтвердження отримання даної суми вартості об'єкту
нерухомості у п. 3 спірного договору вказано, що «сума сплачується в момент
підписання цього договору, про що сторонами складається відповідна розписка».

У виконання умов договору 28.08.2007 року ОСОБА_1. власноруч
була представлена розписка, за змістом якої підтверджується факт отримання від
ОСОБА_2. і ПП ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 101000 (сто однієї тисячі) грн. за
договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.08.2007 р.

На даний
момент ОСОБА_2. і ПП ОСОБА_3 здійснюють державну реєстрацію права власності на
кафе (літ. А) з літнім майданчиком, у зв'язку з чим ОП ЗМБТІ листом від
17.09.2007 р. № 8002 було запропоноване вказаному об'єкту нерухомості присвоїти
наступну поштову адресу: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.
1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею
655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з
ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі купівлі-продажу.

А так, в
судовому засіданні було встановлено, що позивачами (за зустрічним позовом) був
укладений з відповідачем (за зустрічним позовом) правочин, оформлений договором
купівлі-продажу нежитлового приміщення від
28.08.2007 р., за яким сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов, необхідних
для чинності правочину цього виду, та який направлений на настання реальних
юридичних наслідків у вигляді переходу права власності на майно.

Окрім
цього, з пояснень сторони позивача (за зустрічним позовом) судом було
встановлено, що ОСОБА_1. отримала від них грошові кошти в рахунок оплати
вартості придбаного кафе (літ. А) з літнім майданчиком в сумі 101000 (сто однієї тисячі) грн.

Що ж стосується доводів відповідача (за зустрічним позовом)
щодо несплати їй грошей за спірним договором, то це спростовується
вищезазначеним та не є підставою у розумінні ст. 215 ЦК України для визнання
договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.08.2007 р. недійсним і
не позбавляє її можливості звернутися до суду із позовом про розірвання
договору або застосування інших наслідків, передбачених договором чи законом.

Інших доказів про те, що сторонами були
недодержані вимоги, які необхідні для чинності спірного правочину, ОСОБА_1. в
судовому засіданні не наведено.

У відповідності
зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи те, що ОСОБА_1. опорюється на цей час право власності на кафе
(літ. А) з літнім майданчиком, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2. і
ПП ОСОБА_3, останні мають всі правові підстави для пред'явлення вказаного
позову з вимогою про визнання права власності.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що при укладенні договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.08.2007 р. сторони діяли у
відповідності зі своїм волевиявленням та вимогами чинного законодавства, за
яким одна сторона розпорядилася своїм об'єктом нерухомості та отримала його
вартість, а друга сторона отримала у власність цей об'єкт нерухомості та
сплатила за нього визначену грошову суму, тому підстав для визнання його
недісним немає.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 203, 392, 655, 691 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60,
210, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, Приватного підприємця ОСОБА_3про визнання договору
недійсним відмовити.

Зустрічний позов
ОСОБА_2, Приватного підприємця ОСОБА_3до ОСОБА_1про визнання права власності
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2і Приватним підприємцем ОСОБА_3право спільної часткової власності на
кафе (літ. А) з літнім майданчиком, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 і Приватного підприємця ОСОБА_31018, 50 грн.
державного мита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький
районний суд  шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:                                                                          О.В.
Панкеєв