Справа № 2-325 2007 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 р. Ленінський районний суд м. Донецька у
складі: головуючого
судді: Принцевської Н.М. при секретарі: Перських К.Г. за участю позивачки:
ОСОБА_1 за участю відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
у м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що
шлюб між ними був зареєстрований 28.12.1991 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського
районного управління юстиції м. Донецька, Донецької області, актовий запис №
885. Шлюб для обох перший. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка мешкає з нею. Між сторонами
припинені шлюбні відносини у січні 2003 року, оскільки вони втратили почуття
любові й пошани один до одного. У теперішній час вона мешкає з іншим чоловіком.
Вважає, що примирення неможливе. Просила розірвати шлюб між нею та
відповідачем, судові витрати покласти на неї.

В попередньому судовому засіданні позивачка позов та його обґрунтування
підтримала в повному обсязі, просила шлюб з відповідачем розірвати,
судові витрати покласти на неї. Пояснила, що майнової суперечки між нею та
відповідачем немає.

В попередньому
судовому засіданні відповідач позов визнав та пояснив, що він зареєстрував шлюб
з позивачкою 28.12.1991 р.
в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного
управління юстиції м. Донецька, Донецької області, актовий запис № 885. Шлюб
для обох перший. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка мешкає з ним. Між сторонами припинені шлюбні відносини 10.02.2005 року,
оскільки дружина допустила подружню зраду. У теперішній час вона мешкає з іншим
чоловіком. Вважає, що примирення неможливе. Майновий спір між ними є, будуть
вирішувати його окремо. Не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та
позивачкою, судові витрати покласти на неї.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що шлюб
сторін розпався, збереження сім'ї неможливе, сторони не проживають спільно,
збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до
ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя відповідно до ст.106 СК України або одного з них
відповідно до ст.107 цього ж Кодексу. На підставі ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ступінь
відповідальності кожного з подружжя в розпаді сім'ї, їх матеріальне
становище, тому вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача.

Згідно ст. 130
ч. 4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у
разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в
порядку, встановленому ст.ст.  174,  175 ЦПК України. В даному випадку

2

відповідачка позов визнала в
повному обсязі та суд має можливість ухвалити рішення згідно ст. 130 ч. 4 ЦПК
України в порядку ст. 174 ЦПК України.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 209, 212-215, 130, 174, 175 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
який зареєстровано 28.12.1991 року в відділі реєстрації актів громадянського
стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, Донецької області,
актовий запис № 885- розірвати.

Під час видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито стягнути на користь держави з
ОСОБА_1 в сумі 17 гривень, звільнивши від уплати
державного мита ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через Ленінський районний суд м. Донецька шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційного оскарження або
в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.