справа № 2-10892007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 лютого
2007 року Галицький районний суд міста Львова в складі: Головуючої: судді
Городецької Л.М. при секретарі: Любінській І.І, з участю адвоката: ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Львівського Управління МВС України у Львівській області, Державного Казначейства України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої незаконним
накладенням адміністративного стягнення у вигляді арешту строком на сім діб, які він
визначає у розмірі відповідно 37,0 гривень та 5 000 гривень.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що
19.04.2006 року постановою голови Апеляційного суду Львівської області було
задоволено його скаргу та скасовано постанову Яворівського районного суду
Львівської області від 06 квітня 2006 року, відповідно до якої його було притягнуто
до адміністративної відповідальності за ст. 173 КупАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на 7 діб. Справу
провадженням закрито за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.
Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, покликається на те, що є особою похилого
віку, страждає виразковою хворобою, церебральним атеросклерозом. Внаслідок
відбуття адміністративного арешту погіршився стан здоров"я, зазнав витрат
морального характеру, які полягають у душевних
стражданнях в зв"язку протиправною поведінкою щодо нього.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні
вимоги, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви та уточнинем позовним вимогам.

Представник Управління МВС України у Львівській області у
судове засідання не з"явився повторно. Суд вважає за можливе розгляд
справи у його відсутонсті на підставі наявних матеріалів справи.

Державне Казначейство України згідно поданих письмових
заперечень на позов просить розглядати позов без участі представника Державного
Казначейства, позов не визнає, у його задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, виступ адвоката,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою
Яворівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2006 року (а.с.10)
ОСОБА_1. притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КупАП та на
нього накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на
7 (сім) діб. Постановою голови апеляційного суду Львівської області від 19.04.2006
року (а.с.11-12) зазначена постанова скасована, адміністративна справа відносно
ОСОБА_1.провадженням закрита за відсутністю
в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч.2 п.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної Республіки Крим, фізичної або юридичної особи,
яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під
вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Згідно закону
України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури, суду (ст.1 Закону), ст. 1176 ЦК України право на відшкодування
шкоди, завданої громадянинові виникає внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту (п.2ст.1 Закону, ч. 1 ст. 1176 ЦК України). Як встановлено у судовому засіданні, позивач повністю відбув 7(сім) діб арешту згідно
постанови Яворівського районного суду Львівської області від 06.04.2006 року, за утримання в камері ним було сплачено 37
гривень. Оскільки підтверджуючих документів щодо
сплати 37 гривень суду не представлено, тому у суду немає підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування даної суми,
на що вказує позивач. Що стосується
позовних вимог щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди, то суд вважає,
що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

2

Відповідно до ст.4 ЦК України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду" відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних
життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відшкодування зазначеної шкоди відповідно до вказаної статті провадиться за
рахунок коштів держаного бюджету. Відповідно до ст. 35 Закону
України „Про державний бюджет України на 2006 рік" узабезпечено зазначене
відшкодування відповідно до згаданого Закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що оскільки відповідальність за незаконне застосування адміністративного арешту
покладено на державу, обов"язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди слід покласти на Державне Казанчейство України, як
розпорядника бюджетних коштів, звільнивши від цього обов"язку Управління МВСУ у Львівській області, та стягнути
в користь позивача 2 000 гривень морального відшкодування з
врахуванням доводів його обгрунтування, а також витрати пов"язані з
наданням юридичної (правової) допомоги у розмірі 200 гривень відповідно до
поданих квітанцій.

Керуючись
ст.ст. 10,60,212,215, 223 ЦПК України, ст.ст. 1176 ЦК України, Законом України „Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури і
суду"суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з
Держави в особі Державного Казначейства України 2 000 гривень морального
відшкодування   | та 200 гривень за надання правової допомоги, а всього 2 200 (дві тисячі
двісті) гривень в користь ОСОБА_1, у задовленні решти позовних
вимог - відмовити.

На рішення
суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення та апеляційна скарга на це рішення протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.