Справа № 22-2533-2007 рік                        Головуючий в 1 інстанції
Категорія 12                                                 Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2007 р.                                        Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ювченко
Л.П.,

суддів: Бондаренко Л.І., Азевича В.Б., при секретарі Тума
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою  Комарової Олени Ростиславівни

на ухвалу
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2004 року про
затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору купівлі-продажу вбудованого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2004 року ОСОБА_1
звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що він та ОСОБА_2 17 вересня 2001 року домовилися
про те, що останній продасть йому частину вбудованого приміщення магазину в
будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2004 року між
сторонами по даній справі затверджена мирова угода. Згідно ухвали спірне
приміщення належить в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, і вони користуються їм
на праві спільної часткової власності.

На дану ухвалу
суду подала апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка не приймала участь у справі.

В обгрунтування
доводів апеляційної скарги вона зазначає, що знаходиться в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2 28 червня 1996 року, у період
сумісного проживання за сумісні кошти, було придбане приміщення магазину
„Комфорт", яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

22 жовтня 2004 року відповідач ОСОБА_2 подарував їй
зазначене вбудоване приміщення. Договір був засвідчений приватним нотаріусом
Шахтарського міського нотаріального округу. Спірне жиле приміщення було
придбане за період сумісного життя з відповідачем, і відповідно до ст. 22 КЗпШ України,
який діяв на момент розгляду справи, є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвала про
затвердження мирової угоди по справі, де предметом позову було зазначене
приміщення постановлена також 22
жовтня 2004 року.
Згідно ухвали спірне вбудоване приміщення належить на праві спільної часткової
власності сторонам по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Про наявність такої ухвали їй
стало відомо лише після звернення ОСОБА_1 з позовом до суду 20 грудня 2006 року. Вона
проживає в Росії, і з чоловіком не спілкується у зв'язку з конфліктною
ситуацією у сім'ї.

Суд, розглядаючи
спір, не притягнув її до участі у справі, тим самим порушив її права, оскільки
вирішив питання щодо спільної власності подружжя.

Просила
скасувати зазначену ухвалу суду, притягнути її в якості відповідача по справі,
та направити справу на новий розгляд.

2

ОСОБА_3 не з'явилася. Подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності.

ОСОБА_2 не з'явився, Подав
до апеляційного суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач та його представник заперечували щоти
задоволення апеляційної скарги.

Заслухав
суддю-доповідача, відповідача та його представника, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.
4 ст. 311 ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

В ухвалі
місцевий суд зазначив, що умови мирової угоди не суперечать закону та не
порушують чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі ст. 103 ЦПК України ( у редакції
закону 1963 року),
суд не приймає відмови від позову відповідачем і не затверджує мирової угоди
сторін, якщо ці дії суперечать законові або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

З доданих до
апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним
нотаріусом Шахтарського міського нотаріального округу 22 жовтня 2004 року,   продав спірне приміщення ОСОБА_3 (а. с. 49)

Окрім того,
ОСОБА_3 вказує, що спірне майно набуте у період шлюбу з відповідачем, і вона
має право на 12 частину у спільному сумісному майні подружжя.

Місцевий суд,
розглядаючи справу, не урахував вимоги ст. 15 ЦПК України, яка передбачає, що суд, зберігаючи
неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження
обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і
сприяє їм, у випадках, передбачених ЦПК.

Ухвалою суду від
22 жовтня 2004 року скасований
арешт, накладений на спірне приміщення у порядку забезпечення позову по даній
справі ухвалою від 08.09.2004
року. В резолютивній частині ухвали про скасування арешту зазначено, що
ухвала підлягає негайному виконанню.

Затверджуючи
мирову угоду, суд не з'ясував питання, чи не порушують її умов права чи законі
інтереси інших осіб, та не вирішив питання щодо притягнення їх до участі у
справі, чим порушив вимоги процесуального законодавства.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки питання про залучення до
участі у справі співвідповідачів вирішує суд першої інстанції при розгляді
справи, відповідно до вимог ст. 33
ЦПК України.

З огляду на
наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини є підставами для
скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд,
оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

При новому
розгляді суду слід, з'ясувати за яких обставин придбане спірне приміщення та
вирішити питання щодо залучення ОСОБА_3 до участі у справі як співвідповідача.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. З, 313, 314 ч. 1 п. 6, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Ухвалу
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2004 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо
до Верховного Суду України.

Головуючий: