Справа № 22ц-331/07                                                       Головуючий
Категорія: 5                                                                               Доповідач:       Мудренко Л.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року                                                                                  м.Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -           судді
Завидовської О.Г.

суддів             -          Сівчука Є.І., Мудренко Л.І.

при секретарі-           ГубарикК.А.

з участю позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про поділ
майна, зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про поділ майна за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1на рішення Камінь-Каширського районного суду від 19 лютого 2007 року,

встановила:

4 жовтня 2006 року ОСОБА_1. звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна. Покликалася на те, що за час
спільного проживання з відповідачем ними споруджено житловий будинок по
вул.АДРЕСА_1. Шлюб між ними розірваний. Добровільно поділити будинковолодіння
вони не взмозі. Просила виділити їй 1/2
частину будинковолодіння та 1/2
частину земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1.

В зустрічному
позові відповідач ОСОБА_2. зазначає, що ще до одруження йому 20.12.1990 р. було виділено
земельну ділянку для будівництва будинку по АДРЕСА_1. Навесні 1991 року залито фундамент
під будинок. Крім цього було придбано більшість будівельних матеріалів, які
використано на будівництво будинку. Просив визнати його власником будинку. В
процесі розгляду справи змінив позовні вимоги і просив виділити йому 2/3 частини
будинковолодіння, а позивачу 1/3
частину та стягнути з неї 11760
грн. вартості будівельних матеріалів, які є його особистою власністю.

Рішенням
Камінь-Каширського районного суду від 19
лютого 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1задоволено частково. Постановлено із спільно нажитого
майна виділити їй 1А частину будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1, а
саме коридор 1-1 площею 5,8 кв.м вартістю 3558 грн.,

2

кладовку
1-2 площею 9,5 кв.м,
вартістю 10429 грн.,
ванну 1-7 площею 7,6 кв.м, вартістю 6282 грн., терасу «а»
вартістю 3530 грн.,
льох «а-1» вартістю 1887
грн., літню кухню Б-1 (IV) вартістю 24915
грн., дворовий водогін В вартістю 297
грн., У2 частину убиральні Г
(у спільному користуванні) вартістю 359
грн., 1/2 частину огорожі №№1-7
(у спільному користуванні) вартістю 5932
грн. всього на суму 70072
(сімдесят тисяч сімдесят дві) гривні, що становить 50/100 реальних частин
будинковолодіння.

' Із спільного майна ОСОБА_2виділити 1/2 частину
будинковолодіння, яке знаходиться за тієюж адресою, а саме: кімнату 1-3 площею 10,2 кв.м., вартістю 6564 грн., кімнату 1-4 площею 14,4 кв.м, вартістю 6564 грн., кімнату 1-5 площею 23,2 кв.м., вартістю 14234 грн., гараж з
оглядовою ямою 5-1 (1) вартістю
20163 грн.,
сарай Б-1 (11, 111) вартістю
13434 грн.,
навіс б вартістю 596 грн.,
1/2 частину (у спільному користуванні) убиральні Г вартістю 360
грн., 1/2 частину (у спільному користуванні) огорожі №№ 1-7 вартістю 5932 грн., всього на
суму 70118 (сімдесят
тисяч сто вісімнадцять) грн., що становить 50/100 реальних частин будинковолодіння.

Стягнути з
ОСОБА_2в користь ОСОБА_1двадцять три гривні грошової компенсації за відхилення
від вартості яка приходиться
на ідеальні частки будинковолодіння.

ОСОБА_1та
ОСОБА_2закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-6 в 1-3,
1-6 і 1-5 і
встановити між ними подвійні перегородки, обладнати автономні мережі
електропостачання, газопостачання, водопостачання, каналізації та опалення
квартир.

ОСОБА_2. встановити
дверні прорізи (із подальшим заповненням їх дверними блоками) між приміщеннями
1-Б і 1-4, встановити
дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1-5, перепланувати приміщення 1-5 таким чином, щоб утворилося приміщення кухні та
міжкімнатного коридору з вхідним тамбуром.

Стягнути з
ОСОБА_2в користь ОСОБА_1409
(чотириста дев'ять) гривень 75
коп. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, тридцять
гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В поділі земельної ділянки ОСОБА_1. відмовити
за безпідставністю.

Позов ОСОБА_2задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1в користь ОСОБА_2двадцять тисяч сімсот тридцять п'ять грн.. 25 коп. вартості
будівельних матеріалів, п'ятсот гривень витрат сплачених спеціалісту, чотириста
гривень за надання юридичної допомоги, тридцять гривень витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позову відмовити за безпідставністю.

Ухвалою суду від
6 березня 2007 року
постановлено в резолютивній частині рішення Камінь-Каширського районного суду
від 19 лютого 2007 року виправити
описку, а саме вказати, що ОСОБА_1із спільного майна виділити кладовку 1-2 пл. 9,5 кв.м,
вартістю 5828 грн.,
кімнату 1-6 площею 17,0 кв.м., вартістю 10429 грн.

Вартість кімнати 1-4
виділеної ОСОБА_2вказати 8834
грн.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1., покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення Камінь-Каширського районного суду від 19 лютого 2007 року в частині
стягнення з неї в користь відповідача 20735
грн. вартості будівельних матеріалів та судових витрат. Апелянт зазначає,
що суд взяв до уваги поданий ОСОБА_2.
розрахунок вартості будматеріалів, придбаних ним до укладення шлюбу на суму
82261 грн., що
не відповідає дійсності. Всі будівельні матеріали були придбані ними за їх
спільні кошти.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

з

Відповідно до
ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарство,
догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

При розгляді
справи судом першої інстанції встановлено, що сторони 9 травня 1992 року уклали між
собою шлюб (а.с.Ю). За час шлюбу ними збудований житловий будинок з
господарськими будівлями, в який вселилися у 1996 році.

Отже, суд дійшов
правильного висновку, що спірний будинок і господарські споруди належать
сторонам на праві спільної сумісної власності.

З досліджених в
судовому засіданні доказів, що є в матеріалах справи, і цього не заперечує
позивач ОСОБА_1., рішенням Камінь-Каширської міської ради № 450 від 20.12.90 р. відповідачу
ОСОБА_2. виділено
земельну ділянку для будівництва житлового будинку по вул. АДРЕСА_1площею 0,12 га. і 16.04.1991 р. ним
виготовлено будівельний паспорт на забудову цієї земельної ділянки (а.с. 14-21, 39-47). Також
встановлено, і що визнала позивач, ще до укладення шлюбу ОСОБА_2. було залито
фундамент під будинок. Позивач визнавала, що до укладення шлюбу відповідачем
придбано частину будівельних матеріалів, які використані на будівництво
будинку. Вартість фундаменту та будівельних матеріалів становить відповідно 10459 грн. та 10276,25 грн., а всього
на загальну суму 20735 грн. 25 коп.

Згідно вимог
ч.ч.І, 7 ст.57 СК
України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею,
ним до шлюбу. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що
належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру
внеску, є його особистою приватною власністю.

Враховуючи дану
норму закону, суд правильно визнав, що майно, вкладене в спорудження будинку,
на суму 20735,25 грн. є
особистою приватною власністю ОСОБА_2.
і підлягає відшкодуванню позивачем ОСОБА_1., оскільки
сторонам виділено рівні частки спірного будинковолодіння.

Доводи апелянта,
що судом взято до уваги докази відповідача про придбання ним будматеріалів на
суму 82261 грн. не
заслуговують на увагу, оскільки судом враховано придбання до шлюбу тих
будівельних матеріалів, які визнавала позивач.

Апелянтом не
представлено суду жодних доказів на заперечення вартості збудованого фундаменту
під будинок на суму 10459
грн.

Судом першої
інстанції вірно вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення суду колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Камінь-Каширського районного суду від 19
лютого 2007 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.