УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007р.                                                                                                    м.Одеса

Колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого:                  Градовського Ю.

суддів:                             Артеменко І.А.

Суворова В.О.

при секретарі:                  Лабунській Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2006р., по справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у
власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи: орган опіки та
піклування Суворовської районної адміністрації м.Одеси, приватні нотаріуси Одеського нотаріального округу ОСОБА_8,
ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. - про
визнання недійсними довіреностей, договору дарування та договорів
купівлі-продажу квартири, усунення перешкод в користуванні власністю і виселенні та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у власних інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2005р. ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 звернулись в суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи: орган опіки та
піклування Суворовської районної адміністрації м.Одеси, приватні нотаріуси
Одеського нотаріального округу ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. - про визнання недійсними довіреностей, договору
дарування та договорів купівлі-продажу квартири, усунення перешкод
в користуванні власністю і виселенні та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у власних інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 про виселення.

В обгрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони є
власниками квартири №АДРЕСА_1 в м.Одесі.
Напрікінці 2002 року вони

Справа №22ц-130/07                                                                                           Категорія ЦП: 12

Головуючий у інстанції: Позняк В.С.
Доповідач: Градовський Ю.М.

2

закрили
квартиру, сплатили всі комунальні послуги наперед та поїхали до місця
проживання чоловіка ОСОБА_4. за межі території України. У липні 2005 року, по
приїзду в м. Одеса, їм стало відомо, що належна їм квартира була від їх імені
ОСОБА_6. подарована ОСОБА_7. за договором дарування від 08.12.2003 року, потім
ОСОБА_7. продала за договором купівлі-продажу від 27.12.2003 року ОСОБА_2,
потім ОСОБА_2 продала за договором купівлі-продажу від 30.04.2004 року ОСОБА_1. Зазначену
квартиру вони нікому не дарували і не мали такого наміру, нікому не давали
такого доручення. У зв'язку з тим, що
відчуження квартири відбулося не по їх волі, позивачі просять визнати зазначені
угоди недійсними і виселити ОСОБА_1. із належної їм квартири.

Рішенням
Суворовського районного суду м.Одеси від 8 листопада 2006р. позовні вимоги
задоволені.

Визнані недійсними:

1)довіреність
від 03.12.2003 року від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_6, посвідчену
03.12.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_12, зареєстровану в реєстрі за №4176;

2)довіреність
від 06.12.2003 року від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6, посвідчену 06.12.2003
року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстровану в реєстрі за №18682;

3)договір
дарування квартири №АДРЕСА_1 в м.Одесі, посвідчений 08.12.2003 року приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в
реєстрі за №9161;

4)договір
купівлі-продажу квартири №АДРЕСА_1 в м.Одесі, посвідчений 27.12.2003 року
приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9.,
зареєстрований в реєстрі за №6609;

5)договір
купівлі-продажу квартири №АДРЕСА_1 в м.Одесі, посвідчений 13.04.2004 року
приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрований в реєстрі за №2220;

Виселений
ОСОБА_1 з
квартири №АДРЕСА_1 в м.Одесі без надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
отримані нею по договору купівлі-продажу кошти в розмірі 8463,00 гривень.

Стягнуто з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 отримані нею по
договору купівлі-продажу кошти в розмірі 8463,00 гривень.

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діє у власних
інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про виселення
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у позові, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційних
скарг, пояснення на неї, перевіривши законність та обгрунтованність рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним скаргу
залишити без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до свідоцтва про право власності 1.
(а.с.5) ОСОБА_3,ОСОБА_4., ОСОБА_5. належить квартира №АДРЕСА_1 в м.Одесі. На
підставі договору дарування від 8 грудня 2003р. (а.с.16) ОСОБА_6, яка діяла на
підставі

3

довіреності від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5., подарувала, а ОСОБА_7. прийняла в дар квартиру №АДРЕСА_1 в м.Одесі. На підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2003р.
(а.с.15) ОСОБА_7. продала, а ОСОБА_2 придбала спірну квартиру
8500грн. За договором купівлі-продажу від 30 квітня 2004р. (а.с.4) ОСОБА_2. продала, а ОСОБА_1. придбав спірну квартиру, сплативши гроші у розмірі 8463грн., в ній проживає.

Відповідно до висновку №608302 судової почеркознавчої експертизи від 23
липня 2005р. (а.с.124-127) підпис від імені ОСОБА_3 в
двох екземплярах довіреності ВВА №396035 (рег. №4176 від
3.12.2003р.), зображення якої мається в аркуші Реєстру приватного нотаріуса ОСОБА_12, де посвідчена вказана довіреність
виконана не ОСОБА_3, а іншою особою; підпис від ОСОБА_4. і
запис „ОСОБА_4." в двох екземплярах довіреності
ВВА №396035 (рег. №4176 від 3.12.2003р.), зображення якої мається в аркуші
Реєстру приватного нотаріуса ОСОБА_12, де посвідчена вказана довіреність
виконана не ОСОБА_4., а іншою особою.

Враховуючи, що
договір дарування квартири №АДРЕСА_1 в
м.Одесі був укладений на підставі підроблених документів, в подальшому договори купівлі-продажу спірної
квартири здійсненні не власником, поза волею дійсного власника майна, суд
вважав необхідним позовні вимоги задовольнити, визнати вищевказані угоди недійсними, та повернути квартиру її власнику,
а іншим покупцям відповідно грошову суму.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовується
сторонами, що відповідно до свідоцтва про право
власності на житло №НОМЕР_1. (а.с.5) та розпорядження органу
приватизації №270 від 4 лютого 1994р. (а.с.6) ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5. належить на праві власності квартира №АДРЕСА_1
в м.Одесі. З наданих до справи копій закордонних паспортів (а.с.17,18) вбачається, що позивачі з 15 вересня 2002р. по 19
липня 2005р. перебували закордоном, квартиру
залишили закритою, будь-яких довіреностей на право розпорядження
майном не видавали.

Однак не дивлячись на це, на підставі довіреності, виданої 6 грудня 2003р.
приватним нотаріусом ОСОБА_11 (а.с.24) та
довіреності виданої 3 грудня 2003р. приватним нотаріусом ОСОБА_12 (а.с.26) ОСОБА_6 від імені позивачів подарувала ОСОБА_7. квартиру №АДРЕСА_1 в м.Одесі (а.с.28).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_9. 28 грудня 2003р. (а.с.15) ОСОБА_7.
продала, а ОСОБА_2. придбала спірну квартиру, сплативши гроші у розмірі
8500грн.

За договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_13.
30 квітня 2004р. (а.с.4) ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1. придбав спірну квартиру, сплативши гроші
у розмірі .Відповідно до висновку №608302
судової почеркознавчої експертизи від 23 липня 2005р. (а.с.124-127) підпис від імені ОСОБА_3 в двох екземплярах
довіреності ВВА №396035 (рег. №4176
від 3.12.2003р.), зображення якої мається в аркуші Реєстру приватного нотаріуса ОСОБА_12, де посвідчена вказана
довіреність виконана не ОСОБА_3, а іншою
особою; підпис від ОСОБА_4. і запис „ОСОБА_4." в двох екземплярах довіреності ВВА №396035 (рег. №4176 від
3.12.2003р.), зображення якої мається в аркуші Реєстру приватного нотаріуса ОСОБА_12, де посвідчена вказана довіреність
виконана не ОСОБА_4., а іншою особою.

4

За правилами ст.48ЦК України (в редакції 1963р.) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює
особисті або майнові прав неповнолітніх дітей.

Враховуючи, що договір дарування спірної квартири відбувся з порушенням
закону, т.т. на підставі підроблених документів, при цьому порушені права
неповнолітньої дитини, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про визнання вказаної угоду недійсною.

Оскільки в подальшому договори купівлі-продажу укладені поза волею
власників квартири, особою, яка не є власником
цього майна, суд першої інстанції правильно визнав недійсними ці
угоди.

Вирішуючи питання про повернення квартири її власникам, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з вимог ч.2
ст.48ЦК України (в редакції 1963р.), в якій зазначено, що по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все
одержане за угодою, а при неможливості повернути
одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно
з'ясував усі обставини справи і дійшов
обгрунтованного висновку про повернення майна його власнику.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм
права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело або могло
призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Враховуючи, що суд першої інстанції допустив помилку у сумі вартості
квартири в результативній частині рішення щодо стягнення з з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_7. вартість придбаної квартири,
судова колегія вважає необхідним в цій частині рішення змінити.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст.ст.213,215ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.308,315ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 8 листопада 2006р. в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_7 вартості квартири змінити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 вартість квартири у розмірі
8500грн.

В іншій частині рішення залишити
без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути

оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня

набрання законної сили.