Справа №2-1927/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2007 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Галкіна В.М.

при секретарі - Туник Т.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_5

представника третьої особи - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської міської ради про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив позов до відповідача Красноармійської міськради про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої смертю потерпілого.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в результаті дорожньо - транспортної події його брат ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких в той же день помер. Так, ОСОБА_2 помер від множинних переломів ребер та інших тяжких ушкоджень, які не сумісні з життям у травматологічному відділенні Димитрівської ЦРЛ.

Злочин був скоєний на автомобілі марки ВАЗ 21099, держномерНОМЕР_1, яким керувавОСОБА_3. Власником автомобіля, на якому скоєно злочин, є відповідач по справі.

Вищезазначена шкода була заподіяна позивачу при наступних обставинах:

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, водійОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, держномерНОМЕР_1, належним Красноармійській міській раді, здійснюючи рух по лівій колії руху автодороги з одностороннім рухом по вулиці Дніпропетровська у місті Красноармійську з боку міста Дніпропетровська у бік міста Донецьк з пасажиром ОСОБА_4 зі швидкістю 82-85,5км/год, в порушення вимог ПДР України скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, у результаті чого брат позивача - ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження від яких помер.

Позивач вважає, що Красноармійська міська рада повинна нести відповідальність по відшкодуванню йому матеріальної та моральної шкоди, так як власником джерела підвищеної небезпеки, а саме автомобіля марки ВАЗ 21099, держномерНОМЕР_1.

Так, згідно п.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності із ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

На похорони ОСОБА_2 було витрачено:

- Борщ український з м'ясом, 30 порцій вартістю по 4 грн., загальна вартість 120 грн.;

- Салат Апетитний, 30 порцій вартістю по 4,50 грн., загальна вартість 135 грн.;

- Рибне асорті, 15 порцій вартістю по 8 грн., загальна вартість 120 грн.;

- Асорті м'ясне, 15 порцій вартістю по 6 грн., загальна вартість 90 грн.;

- Мінеральна вода „Золотий колодязь 15 шт. вартістю по 3 грн., загальна вартість 45 грн.;

- Оселедець з луком, 10 порцій вартістю по 7 грн., загальна вартість 70 грн.;

- Пюре картопляне, 30 порцій вартістю по 3 грн., загальна вартість 90 грн.;

- Подж. м'ясна, 30 порцій вартістю по 8 грн., загальна вартість 240 грн.;

- Борщ український з м'ясом, 62 порції вартістю по 4 грн., загальна вартість 248 грн.;

- Пюре картопляне, 62 порції вартістю по 3 грн., загальна вартість 186 грн.;

- Подж. м'ясна, 62 порції вартістю по 8 грн., загальна вартість 496 грн.;

- Мінеральна вода „Золотий колодязь 20 шт. вартістю по 3 грн., загальна вартість 60 грн.;

- Салат Апетитний, 62 порції вартістю по 4,50 грн., загальна вартість 279 грн.;

- Асорті м'ясне, 30 порцій вартістю по 7 грн., загальна вартість 210 грн.;

- Асорті овощне, 30 порцій вартістю по 3 грн., загальна вартість 105 грн.;

- Оселедець з луком, 30 порцій вартістю по 7 грн., загальна вартість 210 грн.;

- Гроб вартістю 220 грн.;

- Хрест вартістю 29 грн.;

- Табличка вартістю 8 грн.;

- Подушка вартістю 5 грн.;

- Накидка вартістю 6 грн.;

- Покривало вартістю 40 грн.;

- Полотенце, 12 шт., загальна вартість 43 грн.;

- Рушник вартістю 7,50 грн.;

- Салфетки, загальна вартість 10,50 грн.;

- Носові хусточки, 20 шт., загальна вартість 18 грн.;

- Венки, 3 шт., загальною вартістю 87 грн..;

- Траурні ленточки, 3 шт., загальною вартістю 7,50 грн.;

- А/послуги, вартістю 150 грн.;

- Ритуальні послуги, автобус-катафалка, вартість 100 грн.;

- Корса, морква по - корейські, вартість 1,85 грн.;

- Арахіс, вартість 3,99 грн.;

- Пакети вартістю 0,40 грн.;

- Безалкоголний напій вартістю 1,50 грн.;

- Біо-йогурт вартістю 5,70 грн.;

- Сьомга с/с вартістю 31,49 грн.;

- Оселедець вартістю 9,49 грн.;

- Печиво вівсяне вартістю 3,35 грн.;

- Тістечко заварне вартістю 8,22 грн.;

- Свинина з чорносливом вартістю 24,27 грн.;

- Окіст петровський вартістю 17,32 грн.;

- Десерт Президент вартістю 3,01 грн.;

- Княжна с/к вартістю 1098 грн.;

- На погребіння - 50 грн.

Всього було витрачено суму у розмірі 3631,38 грн., що підтверджується доданими до заяви довідками.

Крім вище перерахованих витрат були й інші витрати, які підтвердити документально позивач не має можливості, так як йому не мають можливості надати документи про оплату послуг, якими він скористався, а саме: послуги таксі, послуги священика, послуги санітарних служб, послуги у моргу.

Відповідач ніякої матеріальної допомоги на це позивачу не давав.

Крім того, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виражається в наступному:

Своїми протизаконними діями, що виражаються в порушенні правил дорожнього руху, відповідач заподіяв йому моральні страждання, пов'язані з розладом душевного спокою та звичайного способу життя. Через сформовану ситуацію позивач загубив звичний уклад життя. Так, причиною скоєного злочину з'явилося халатне відношенняОСОБА_3 до безпеки дорожнього руху. Через ДТП, яка трапилася з виниОСОБА_3, брат позивача отримав тяжкі тілесні ушкодження, у зв'язку з чим помер. Брат позивача ніякими тяжкими хворобами не хворів та міг би жити ще дуже багато часу, радувати своєю присутністю свого сина, їх матір, позивача та інших родичів. Поки ОСОБА_2 був живий, він здійснював догляд за їх матір'ю, яка дуже старенька та потребує сторонньої допомоги. Крім того, у рідного брата позивача є син, який вчиться та якому необхідна моральна та матеріальна підтримка батька. Позивач з матір'ю та сином померлого досі не можуть повірити, що його більш немає біля них, що вони не побачать його, не почують його життєрадісного голосу та посмішки. Їх мати дуже погано перенесла смерть брата позивача та її сина, її стан здоров'я дуже погіршився. Син померлого став більш замкнутими мовчазливим та нервовим у зв'язку з чим вимушений був звернутися до лікарні. Крім того, позивач вважає, що ані відповідача, аніОСОБА_3 не відчувають ніякого каяття совісті після вчиненого. Вони не разу не підійшли до них з метою відшкодувати понесені витрати та виразити своє співчуття, що ще додатково викликає у нього душевний біль. Дана подія порушила звичайний уклад життя позивача. Думки про все це його дуже пригнічують, розбудовують і доставляють моральні страждання. Крім цього після смерті брата, так як нікому більш доглядати за старенькою матір'ю він зобов'язаний перевезти мати до себе у місто Бердянськ та придбати матері хоча б однокімнатну квартиру, яка коштує ні менш ніж 25000 доларів США.

Свою моральну шкоду позивач оцінює в 100000 гривень.

У відповідності до викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 3631,38 грн., що є сумою матеріальної шкоди, а також суму у розмірі 100000 гривень, що є сумою моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Красноармійської міської ради позов не визнала та пояснила, що ДТП трапилося з вини самого ОСОБА_2 та внаслідок непереборної сили, а саме технічної неможливості водіяОСОБА_3 предотвратити ДТП та внаслідок протиправних дій потерпілого, яким порушено Правила дорожнього руху.

Третя особаОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що він не винен в даному ДТП, що підтверджується постановою слідчого Красноармійського МРВ про закриття відносно нього кримінальної справи за ст.6 п.2 УПК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Представник третьої особи позов не визнав та підтримав пояснення третьої особиОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами:

В судовому засіданні встановлено, щоОСОБА_3 працював водієм загального відділу Красноармійської міської ради з 1 серпня 2006 року по 16 жовтня 2006 року (а.с.29,30).

Згідно технічного паспорту автомобіль ВАЗ-21099, держномер НОМЕР_1 належить Красноармійській міській раді (а.с. ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року приблизно в 12 год. 30 хв.ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ - 21099, держномерНОМЕР_1, належним Красноармійській міській раді, здійснюючи рух по лівій смузі шляху автодороги з одностороннім напрямком руху вул. Дніпропетровській в м. Красноармійськ Донецької області з боку м. Дніпропетровська в напрямку м. Донецька здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 В результаті ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження від яких помер в лікарні. По даному факту слідчим відділенням Красноармійського МРВ ГУМВС України в Донецькій області було порушено кримінальну справу за ст.286 ч.2 КК України і проведено досудове слідство в ході якого кримінальна справа відносноОСОБА_3 закрито за ст.6 п.2 УПК України за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України (а.с.11).

Згідно п.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відповідності із ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 зі змінами, внесеними постановами від 8 липня 1994 року №7, від 30 вересня 1994 року №11, від 25 травня 1998 року №15 та від 24 жовтня 2003 року №9, у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги та обряди тій особі, яка понесла ці витрати).

Витрати на виготовлення пам'ятників та огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож у даній місцевості.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 поніс витрати на ритуальні послуги 731 грн. 50 коп., що підтверджується накладними №17 від 24.09.2006 року і №0104 від 25.09.2006 року (а.с.7). Інших якихось письмових доказів, які б підтверджували б витрати на ритуальні послуги позивач в судовому засіданні не надав.

В своїй позовній заяві позивач не наполягає на відшкодуванні витрат на виготовлення пам'ятників і огорож, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, підтверджені документально, на ритуальні послуги в сумі 731 грн. 50 коп.

Разом з тим, суд вважає неможливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на помінальний обід, оскільки ці витрати законодавством не передбачені.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки суду необхідно в кожній справі з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду (у відповідності до п.5 Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди).

Згідно ст.1168 ч.2 ЦК України моральна шкода, спричинена смертю фізичної особи відшкодовується його чоловікові (дружині) батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з ним однією сім'єю.

Даний позов пред'явлений братом померлого ОСОБА_2, який з ним однією сім'єю не проживав і у відповідності до вищевказаної норми права не має права на відшкодування моральної шкоди, а тому в задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.16, 23, 1167, 1168, 1187, 1200, 1201, 1202 ЦК України, п.5 Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 зі змінами, внесеними постановами від 8 липня 1994 року №7, від 30 вересня 1994 року №11, від 25 травня 1998 року №15 та від 24 жовтня 2003 року №9, ст.ст.212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Красноармійської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертю його брата ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Красноармійської міської ради, з реєстраційного рахунку 1258 в ГУ ГКУ Донецької області, МФО 834016, код ОКПО 04052933, на користь ОСОБА_1 витрати на поховання в сумі 731 гривня 50 копійок.

В задоволенні іншої частини позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

В задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: