Справа № 2- 613
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

29
травня 2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого
судді - Кайро І.А.

при секретарі   - Іванової С.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ялти цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ї особи Гаспринська селищна рада,
управління житлово - комунального господарства Гаспринської селищної ради про
скасування розпорядження, свідоцтва про право власності, поновлення статусу
квартири,  визнання реєстрації незаконною
та її анулювання, визнання договору
недійсним

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради,  ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. 3-ї особи Гаспринська селищна рада, управління житлово - комунального господарства
Гаспринської селищної ради, про скасування розпорядження, свідоцтва про право
власності, поновлення статусу квартири,
визнання реєстрації незаконною та її анулювання, визнання договору  недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що
вона є наймачем квартири № АДРЕСА_1з 1977 року по теперішній час.
Розпорядженням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 05 лютого 2002
року, її колишньому чоловіку ОСОБА_4. та її сину ОСОБА_2. була передана
зазначена квартира у приватну часткову власність, на підставі чого було видано
свідоцтво про право власності на житло на квартиру, її колишньому чоловіку та
її сину у рівних частках.  У зв'язку з
тим, що вона не давала своєї згоди на приватизацію квартири, вона вважає що
було порушено її право на зазначену квартиру у зв'язку з чим вона та звернулася
до суду з даною позовною заявою.  Крім
того, вона просить суд поновити статус квартири, який існував до її
приватизації, визнати незаконною та анулювати реєстрацію відповідачів, оскільки
вони прописалися до неї по рішенню суду, яке не набрало  законної сили. Оскільки приватизація квартири
була проведена незаконно, без її згоди, то відповідачі не мали право її
дарувати відповідачці ОСОБА_3.. Визнати недійсним договір дарування вимагає на
підставі ст.. 215,216,230 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнав пояснивши суду про те, що на підставі
рішення суду були укладені окремі
договори найму житлової пощаді, один
з позивачкою, а другий з ним та його померлим батьком ОСОБА_4.. Оскільки
вони бажали приватизувати надану їм окрему кімнату, то вини звернулися із
відповідної заявою. У подальшому належні їм частки квартири вони подарували
ОСОБА_3. у відповідності до діючого законодавства. Що стосується його
реєстрації у спірної квартири, то вона була проведена після набрання рішення
законної сили, і лише після того, як ОСОБА_1. був поновлений строк на подачу
скарги, справа розглядалася у Апеляційному Суду АРК, і по рішенню Верховного
Суду України набрало законної сили.

Відповідачка  ОСОБА_3. позов не
визнала, при цьому вона пояснила, що усе було зроблено за законом, у
присутності нотаріуса, у зв'язку з чим вона також просить у задоволенні позову
відмовити.

Представник виконавчого комітету Ялтинської міської ради позов не визнав,
просив суд у задоволенні позові відмовити, вказуючи на правомірність
приватизації квартири.

Представник ВГІРФО та Ялтинської Державної нотаріальної контори у судове
засідання не явилися, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином,
на адресу суду від них надійшли заяви, с проханням розглянути справу у
відсутності їх представників.

Представник Гаспринської селищної ради та УЖКГ Гаспринської селищної ради у
судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним
чином, від нього на адресу суду надійшла заява, с проханням розглянути справу у
його відсутності.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги позивачки не ґрунтуються на
законі, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

У відповідності до ст. 104 ЖК України, член сім'ї   наймача управі вимагати, зі згодою інших
членів сім'ї які проживають  разом з ним,
укладання з ним окремого договору найму, якщо
жилу площу що припадає  на нього,
може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає ст.. 63 ЖК України. У
разі  відмови членів сім'ї дати  згоду на укладення окремого договору найму, а
також у разі  відмови наймодавця в
укладенні такого договору, спір може бути вирішено в судовому порядку.

При цьому судом встановлено, що
рішенням Ялтинського міського суду від 15 червня 2001 року свідоцтво про право
власності на спірну квартиру визнано недійсним. Крім того зазначеним рішенням
УЖКГ виконавчого комітету Гаспринської селищної ради зобов'язано укласти окремі
договори житлового найму з ОСОБА_1. та ОСОБА_4.. Вказане рішення було оскаржено
ОСОБА_1. та ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ
Апеляційного Суду АРК від 18 лютого 2002 року , у задоволенні скарги ОСОБА_1.
було відмовлено. Рішення Ялтинського міського суду від 15 червня 2001 року
набрало законної сили.

Зі згоди наймача ОСОБА_4. у спірної квартирі 10 травня 2002 року був
прописаний його син ОСОБА_2.., що підтверджено його паспортом. Таким чином
відповідач ОСОБА_2. був прописаний у спірної квартирі вже на підставі
набравшего законної сили рішення.

Згідно п.5 Положення «Про передачу квартир у власність громадян»
передача  квартир у власність
здійснюється  за письмовою згодою усіх
повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цієї квартирі разом з
наймачем.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 14 січня 1998 року шлюб
між ОСОБА_4. і ОСОБА_1. був розірваний.

На підставі заяви  ОСОБА_4.   05 лютого 2002 року було винесене
розпорядження органу приватизації про задоволення заяви ОСОБА_4. на підставі якого
та було видане спірне свідоцтво про право власності на житло.

Згідно вказаного свідоцтва ОСОБА_4.
та ОСОБА_2. у право власності було надано 2/5 частки квартири АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_2. будучи наймачами окремої
квартири, у вигляді однієї кімнати, то вони не повинні були отримати дозвіл
позивачці ОСОБА_1. на приватизацію спірної квартири.  Крім того, ОСОБА_1. не була членом сім'ї  ОСОБА_4., оскільки шлюб між ними  був розірваний у 1998 році.

У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку , що позовні вимоги  про скасування розпорядження, свідоцтва про
право власності та поновлення статусу квартири не засновані на законі, та не
підлягають задоволенню.

На підставі договору дарування від
28 липня 2006 року ОСОБА_4. та ОСОБА_2. подарували ОСОБА_3. по 1/5
частки спірної квартири кожній. Таким чином , у теперішній час власником 2/5
часток спірної квартири є ОСОБА_3.

Вказуючи на недійсність даного
договору ОСОБА_1. посилається на вимоги ст.. 203, 215,216 ЦК України ,  і вказує на той факт, що при укладені
договору не було її згоди.

У цієї частині доводи ОСОБА_1. також
не засновані на законі, оскільки будь у якому разі при даруванні частки
квартири , вимоги інших співвласників квартири не вимагається . До того ж
ОСОБА_1. не була власником квартири, а була наймачем окремої кімнати, яка була
їй надана згідно рішення суду від 15 червня 2001 року.

Інших підстав для визнання договору
дарування від 28 липня 2006 року ні позивачем ні її представником суду надано
не було і у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином позов ОСОБА_1. у повному
обсязі не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного й керуючись
ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України;
203,215, 216 ЦК України, ст.. 104 ЖК України

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову  ОСОБА_1до
виконавчого комітету Ялтинської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ї особи
Гаспринська селищна рада, управління житлово - комунального господарства
Гаспринської селищної ради про скасування розпорядження, свідоцтва про право
власності, поновлення статусу квартири,
визнання реєстрації незаконною та її анулювання, визнання договору  недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ялтинський міський
суд  АРК у порядку встановленому ст. ст.
294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ