АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року                                                                                                      м.Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Мизи Л.М. суддів Федорової А.Є., Процик М.В. при секретарі   Тімченко О.І. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 07
грудня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_4про   відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

07.07.2005
року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Позивач вказав,
що 09.09.2004 року
приблизно о 16 годині
на автодорозі Салгани -Білгород-Дністровський
з вини ОСОБА_4 який
знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, керував автомобілем БМВ,
належним ОСОБА_3, не справився з керуванням та вчинив наїзд на належний
позивачу автомобіль "Пежо 605"
з держномером НОМЕР_1, в
результаті чого автомобіль отримав ряд механічних ушкоджень, чим позивачу
завдано матеріальну шкоду в розмірі 13
696 грн. та заподіяна моральна шкода, яку позивач оцінив у 10 000 грн.

Відповідач
ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на те, що передав ОСОБА_4 автомобіль по
письмовій розписці для проведення ремонту, а дозволу на керування автомобілем
не надавав.

Справа розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_4

Рішенням суду
позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 матеріальну
шкоду в розмірі 12 549 грн.36
коп. та судові витрати 353
грн.49 коп., з
ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5000
грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 оскаржив рішення в частині стягнення з нього матеріальної шкоди,
просить в цій частині рішення скасувати і ухвалити нове рішення з мотивів
порушення норм матеріального та процесуального права,

Колегія суддів,
заслухавши доповідача-суддю апеляційного суду, доводи апеляційної скарги,
заперечення на неї, перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах
апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обгрунтована
і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що автомобіль БМВ, яким керував ОСОБА_4,
належить ОСОБА_3

Справа 22ц-1089/
2007 р.

Головуючий першої інстанції Шеметенко Л.П.

Доповідач   Миза
Л.М.

2

Суд, частково
задовольняючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди і стягуючи цю шкоду
з ОСОБА_3, вважав, що факт передачі останнім автомобіля ОСОБА_4 не доведено, а
також, що ОСОБА_3 не вжив в повному обсязі необхідних мір для обмеження
використання автомобіля ОСОБА_4,
тому ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за завдану ДТП матеріальну
шкоду.

Однак з такими
висновками суду не можна погодитися, оскільки вони не відповідають обставинам
справи. Власник автомобіля ОСОБА_3 стверджував, що передав автомобіль ОСОБА_4
для проведення ремонтних робіт, але не надавав ОСОБА_4 повноважень на
користування та керування автомобілем. Вказані обставини підтвердив в суді
апеляційної інстанції ОСОБА_4, а також ця обставина підтвержується власноручною
розпискою ОСОБА_4 від 28.08.2004
року про прийняття від ОСОБА_1 автомобіля для проведення ремонту (а.с.37).

Сама по собі та
обставина, що ОСОБА_4 не зареєстрований як підприємець не є достатнім для
висновку про те, що він не міг проводити ремонтні роботи, а також такий
висновок суперечить вище зазначеним доказам по справі.

Оскільки,
власник автомобіля ОСОБА_1, передаючи автомобіль для проведення ремонту, не
надав ОСОБА_4 повноважень по користуванню автомобілем і керуванням ним, то дії
ОСОБА_4, який без
дозволу та відома власника керував автомобілем, є неправомірними і самочинними,
тому відповідальність за завдану в результаті ДТП матеріальну шкоду має нести саме ОСОБА_4 відповідно до
ст.1166 та ч.З ст.1187 ЦК
України.

Що стосується
іншої частини рішення про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині
рішення суду не оскаржувалося і у колегії суддів відсутні підстави, передбачені
ч.4 ст. 303 ЦПК
України, для перевірки   справи у повному
обсязі.

З огляду на
зазначене, рішення суду підлягає скасуванню, як таке, що постановлене з
порушенням норм матеріального права та через невідповідність висновків суду
обставинам справи, з ухваленням нового рішення відповідно до п.п. З і. 4 ст.309 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.І п.2,
309 п.п.3і4,
314 ч.2, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 07 грудня 2006 року скасувати.

Позов ОСОБА_5задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_4на користь ОСОБА_2матеріальну шкоду в розмірі 12549 грн.36 коп.,
моральну шкоду в розмірі 5000
грн. та судові витрати в розмірі 353
грн.49 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.