АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-731 2007 р.                                                           Головуючий
Категорія: з правовідносин                                                           Пальоний B.C.
про відшкодування шкоди                                                            Доповідач   в
інстанції Магда Л.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
квітня 2007 р.
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                Храпка
В.Д.

суддів                            Магди
Л.Ф. Сіренка Ю.В.

при секретарі
Бурдуковій О.В.

з участю адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського
районного суду від 9 лютого 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, вивчивши матеріали справи,

встановила:

ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовами до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди. Ухвалою суду від 3 серпня 2006
р. позови були об'єднані в одне провадження.

В позовних
заявах вказували, що 1 травня 2003 р. близько 22 години в с.
Яснозір'я Черкаського району неповнолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, керуючи незареєстрованим та технічно несправним
мотоциклом «Мінськ», не маючи посвідчення водія, скоїв на них наїзд під час
руху по дорозі в попутному напрямку.

Внаслідок наїзду
їм були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. По даному факту була
порушена кримінальна справа, ОСОБА_4 притягнутий до   кримінальної   відповідальності.    15   жовтня   2003   р.
постановою   суду

2

кримінальна справа закрита провадженням на підставі п.
«а» ст. 1 Закону
України «Про амністію» від 11
липня 2003 р.

Проте заподіяна
позивачам матеріальна та моральна шкода не відшкодована. Тому ОСОБА_1 просила
суд стягнути з відповідачів на її користь 294
грн. 44 коп.,
понесених нею витрат на лікування, та 10
тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, яка полягала у моральних
стражданнях через фізичний біль та нервовий стрес, ушкодженні її здоров'я, яке
не відновилося до цього часу. ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідачів на її
користь 94 грн. 32 коп. витрат на
лікування та 10 тис. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Черкаського районного суду від 9
лютого 2007 р.
позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 294 грн. 44 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди і 5 тис.
грн. на відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 стягнуто 94 грн. 32 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди і 4
тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, на користь держави 501 грн. судового
збору та ЗО грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись
з рішенням суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в цій частині і
зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої судом на користь ОСОБА_1 до 2 тис. грн., на
користь ОСОБА_2 - до 1,5 тис. грн.,
посилаючись на те, що суд не врахував його майновий стан та сімейний стан. Він
мешкає в сільській місцевості, має незначний заробіток, дружина страждає рядом
хронічних захворювань, потребує постійного лікування. Після
дорожньо-транспортної пригоди він надавав матеріальну допомогу батькам
потерпілих, у них склалися нормальні стосунки, ніяких ускладнень зі здоров'ям у
позивачів не настало.

Заслухавши
суддю-доповідача, апелянта, який підтримав . апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 та адвоката позивачів ОСОБА_5, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених і суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Визначаючи
розмір моральної шкоди, заподіяної позивачам, суд виходив з того, що їм під час
дорожньо-транспортної пригоди були заподіяні тілесні ушкодження середньої
тяжкості, що вони тривалий час перебували на стаціонарному лікуванні, страждали
через фізичний біль і втрату здоров'я, через порушення їх звичного способу
життя, зокрема ОСОБА_2 не змогла своєчасно закінчити загально-освітню школу,
здати випускні екзамени та втратила можливість продовжити навчання в 2003 р.

з

Доводи апелянта
про заподіяння позивачам моральної шкоди в меншому, ніж визначено судом,
розмірі висновків суду не спростовують. Посилання ОСОБА_3 на неможливість відшкодування
моральної шкоди у такому розмірі в зв'язку з поганим матеріальним станом та
сімейними обставинами, зокрема хворою сина і дружини, виплатою кредиту за
придбаний автомобіль, не можуть бути прийняті до уваги з тих підстав, що з
наданих суду документів вбачається, що відповідач працює і його заробітна плата
за останні пів року становить 5658
грн., його дружина працює головним зоотехніком в СТОВ «Яснозір'я», а
наявність боргу за кредитом на придбання автомобіля не можна вважати підставою
для зменшення сум відшкодування моральної шкоди.

За наведених
обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду, ухваленого з
дотриманням вимог чинного матеріального та процесуального права.

А тому керуючись
ст.ст. 307, 308, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Черкаського районного суду від 9 лютого 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала судової
палати набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з моменту
її проголошення.