Справа № 2-462/07
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді                Католікяна М.О.,

при
секретарі                        Ніколенко
К.М.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1.;

- представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - Приватний нотаріус
дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договорів
дарування недійсними, відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

19
жовтня 2006 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить садовий будинок,
розташований на земельній ділянці НОМЕР_1 Садового товариства «Комунальник»
Самарського району м. Дніпропетровськ. Вказана земельна ділянка також належить
позивачеві. З листопада 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Впродовж сумісного життя відповідач проявив себе у шлюбі жорстокою людиною,
провокував скандали, сварки, бив позивача. У червні 2004 року відповідач
погрозами та побоями примусив позивача подарувати йому зазначене нерухоме
майно. Договори дарування цього майна були посвідчені третьою особою. Після
укладення правочинів відповідач продовжує погрожувати позивачеві, знущається
над нею та б'є її. Вказані обставини явилися причиною звернення позивача до
суду з позовом про визнання недійсними укладених договорів дарування, визнання
на спірне майно право власності позивача, відшкодування моральної шкоди в сумі
50 000,00 грн., судових витрат

(а.с.а.с.
5 - 8).

05
вересня 2007 року позивач збільшила позовні вимоги в частині обставин, якими
вони обґрунтовуються. Так, позивач зазначила, що витяг з реєстру нерухомого
майна, який був виданий КП «ДМБТІ» для укладення договору дарування будинку,
вона не замовляла та не отримувала, про що свідчить висновок
експерта-почеркознавця, виготовлений у порушеній з цього приводу кримінальній
справі (а.с.а.с. 144 - 147).

У
судовому засіданні позивач, її представник підтримали позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач, його представники у судове засідання не з'явилися,
повідомлялися належним чином, про що свідчать оригінали повідомлень про
вручення телеграм. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у
сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування
положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Третя особа у судове засідання також не з'явилася, повідомлялася належним
чином. 14.09.2007 р. на адресу суду надійшов лист третьої особи НОМЕР_1, яким
остання просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 160).

Вислухавши
пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, відмовний
матеріал № 4384, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом
було встановлено, що 16.10.2001 р. між ОСОБА_5, яка діяла від іменіОСОБА_6 та
позивачем було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач придбала
садовий будинок, розташований на земельній ділянці НОМЕР_1 у Садовому
товаристві «Комунальник» Самарського району міста Дніпропетровськ. Договір був
посвідчений Приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 і зареєстрований у реєстрі за № 6332 (а.с. 122).

01
листопада 2001 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить копія
повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 26.09.2006 р.
Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції
Дніпропетровської області (актовий запис № 837) (а.с.а.с. 12, 37, 125, 134).

04
червня 2002 року позивачеві було видано Державний акт на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_3 (НОМЕР_4, код НОМЕР_5), відповідно до якого за
позивачем було закріплено право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 площею
0,536 га у Садовому товаристві «Комунальник» Самарського району міста
Дніпропетровськ (а.с.а.с. 132, 133).

27
квітня 2004 року позивача було госпіталізовано до стаціонару Міської
поліклініки № 4 з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного
мозку, численні забої та гематоми верхніх та нижніх кінцівок, забій лицьового
черепу, гематоми обличчя, гематома лівої тіменної області, забої грудної
клітини, грудного та поперечного відділів хребта. При зверненні до лікаря
позивач пояснювала, що травми заподіяні відповідачем. Лікування тривало по
24.05.2004 р. Зазначені обставини підтверджуються копією витягу з медичної
картки стаціонарного хворого від 22.09.2006 р. (а.с.а.с. 14, 39).

04
червня 2004 року до КП «ДМБТІ» від імені позивача було подано заяву

№
07/11458 про реєстрацію за позивачем права власності на спірний будинок (а.с.
165).

08
червня 2004 року право власності позивача на будинок, розташований на земельній
ділянці НОМЕР_1 у Садовому товаристві «Комунальник» Самарського району міста
Дніпропетровськ, було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно, про що свідчить відповідний штамп на зворотньому боці договору
купівлі-продажу, а також копія витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно

№
3789124 від 08.06.2004 р. (а.с. 123).

Того
ж дня до КП «ДМБТІ» від імені позивача було подано замовлення № 08/370 про
проведення поточної інвентаризації для видачі витягу з Реєстру прав власності
на спірний будинок (а.с. 166).

Того
ж дня до КП «ДМБТІ» від імені позивача було подано заяву № 17/12776 про видачу
витягу з Реєстру прав власності на спірний будинок (а.с. 167).

16
червня 2004 року між сторонами було укладено договір дарування, за яким позивач
подарувала відповідачеві садовий будинок, розташований на земельній ділянці

НОМЕР_1
у Садовому товаристві «Комунальник» Самарського району міста Дніпропетровськ.
Договір був посвідчений третьою особою та зареєстрований у реєстрі за № 2183

(а.с.а.с.
10, 35, 119 - 121).

16
червня 2004 року між сторонами було укладено договір дарування, за яким позивач
подарувала відповідачеві земельну ділянку НОМЕР_1 у Садовому товаристві
«Комунальник» Самарського району міста Дніпропетровськ. Договір був посвідчений
третьою особою та зареєстрований у реєстрі за № 2185 (а.с.а.с. 9, 34, 119, 120,
131).

Того
ж дня позивача було госпіталізовано до стаціонару Міської поліклініки № 4 з
діагнозом: численні забої гомілок та стегнів, верхніх кінцівок, плечового
поясу, грудної клітини, численні підшкірні гематоми, гематоми лівого плеча. При
зверненні до лікаря позивач пояснювала, що травми заподіяні відповідачем.
Лікування тривало по 30.06.2004 р. Зазначені обставини підтверджуються копією
витягу з медичної картки стаціонарного хворого від 22.09.2006 р. (а.с.а.с. 13,
38).

07
липня 2006 року позивач звернулася до ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» з
численним травмами для проведення судово-медичного обстеження. При обстеженні у
позивача були виявлені наступні травми: забій голови, струс головного мозку,
гематоми на лівій грудній залозі. При зверненні до експерта позивач пояснювала,
що травми заподіяні 29.06.2006 р. відповідачем. За висновками обстеження травми
спричинені від дії тупих твердих предметів, можливо, у термін та за обставин,
вказаних позивачем (а.с.а.с. 15, 40).

16
серпня 2006 року позивач звернулася за цим фактом до Бабушкінського РВ ДМУ УМВС
України в Дніпропетровській області, який постановою від 25.08.2006 р. відмовив
у порушенні кримінальної справи (відмовний матеріал № 4384).

21
березня 2007 року Прокуратурою м. Дніпропетровська було порушено кримінальну справу
№ 69071161 за фактом підроблення заяв, поданих до КП «ДМБТІ» від імені позивача
про реєстрацію права власності на спірний будинок, видачу витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно та замовлення про проведення поточної
інвентаризації спірного будинку, про що свідчить копія постанови про порушення
кримінальної справи (а.с. 164).

23
березня 2007 року Відділом експертно-криміналістичного забезпечення при
Лінійному управлінні на Придніпровській залізниці Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при Управлінні МВС України на транспорті
було виготовлено висновок спеціаліста № 6-126.4 (Дн), відповідно до якого
(а.с.а.с. 168 - 178):

- підпис від імені позивача у графі
«Заявник» у заяві № 07/11458 про реєстрацію за позивачем права власності на
спірний будинок виконано не позивачем, а іншою особою з додержанням підпису
позивача;

- підпис від імені позивача у графі «Підпис
замовника» у замовленні № 08/370 про проведення поточної інвентаризації для
видачі витягу з Реєстру прав власності на спірний будинок виконано не
позивачем, а іншою особою з додержанням підпису позивача;

- підпис від імені позивача у графі «Підпис
замовника» у заяві № 17/12776 про видачу витягу з Реєстру прав власності на
спірний будинок виконано не позивачем, а іншою особою з додержанням підпису
позивача.

Вказані
вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Тимчасовим
положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5,
Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5,
наказом Міністерства юстиції України від 20.09.2002 р. № 84/5 «Про надання
витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про
право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках».

В
силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб,
що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно
до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні
(обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

З
диспозиції приведеної норми вбачається, що задля належного вчинення правочину
дарування необхідне волевиявлення на це власника речі (дарувальника).

Згідно
з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.

У
відповідності з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В
силу ч. 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Відповідно
до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі
речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Таким
чином, для наявності у особи (позивача) прав володіти, користуватися та розпоряджатися
нерухомим майном (спірним будинком) за цією особою повинно бути зареєстровано
це право.

Згідно
з п. 1.3. ст. 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць.

У
відповідності з п. 2.3. ст. 2 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно для здійснення реєстрації права власності на
нерухоме майно власник (власники) або належним чином уповноважена ним (ними)
особа подає заяву встановленої форми.

Судом
було встановлено, що 04.06.2004 р. до КП «ДМБТІ» із заявою № 07/11458 про
реєстрацію за позивачем права власності на спірний будинок ані вона, ані
уповноважена нею особа не зверталися, про що свідчить висновок почеркознавчої
експертизи, отже була порушена процедура реєстрації права власності,
передбачена п. 2.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно, а сама реєстрація не потягнула за собою відповідних
юридичних наслідків для позивача у вигляді набуття права власності на будинок.

В
силу п. 63 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, крім правовстановлювального документа на житловий будинок, садибу та
інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом Міністерства
юстиції України «Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно
та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних
бланках».

Відповідно
до п.п. 1, 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про надання витягів з Реєстру
прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на
нерухоме майно на спеціальних бланках» бюро технічної інвентаризації, які з
технологічних або організаційних причин не підключені до 01.10.2002 р. до
електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно, здійснюють видачу
довідок-характеристик, реєстраційних посвідчень та оформлення свідоцтв про
право власності, не використовуючи спеціальні бланки. Бюро технічної
інвентаризації, які підключені до електронного Реєстру прав, здійснюють видачу
витягів про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, витягів з Реєстру прав
та оформлення свідоцтв тільки на спеціальних бланках.

Згідно
з пп. 5.1.1. п. 5.1. ст. 5 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно право на отримання витягу мають: власник
(власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені
особи.

У
судовому засіданні було встановлено, що 08.06.2004 р. до КП «ДМБТІ» із
замовленням № 08/370 про проведення поточної інвентаризації для видачі
позивачеві витягу з Реєстру прав власності на спірний будинок, а також заявою №
17/12776 про видачу витягу з Реєстру права власності позивача на спірний
будинок ані вона, ані уповноважена нею особа не зверталися, про що свідчить
висновок почеркознавчої експертизи, отже була порушена процедура, передбачена пп.
5.1.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно, а подальше посвідчення спірного договору дарування будинку було
здійснено із суттєвою процесуальною вадою.

У
відповідності з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

З
аналізу усієї сукупності приведених фактів (незвернення до КП «ДМБТІ» із заявою
про реєстрацію права власності на будинок, замовленням про проведення
інвентаризації, заявою про видачу витягу з Реєстру прав) вбачається, що позивач
взагалі не виявляла бажання подарувати відповідачеві спірне майно.

В
силу ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, у тому
числі

ч.
3 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно
до ч. 1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі
внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої
сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Співвідношуючи
те, що позивач насправді на мала бажання на укладення спірних договорів
дарування, з одного боку, з наявністю численних письмових доказів на завдання
їй тілесних пошкоджень, звернення з відповідною заявою до міліції тощо, з другого
боку, суд доходить висновку про обґрунтованість тверджень позивача щодо
вчинення спірних правочинів проти її справжньої волі, що тягне за собою їх
недійсність.

Згідно
з ч. 2 ст. 216 ЦК України, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину
другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони
підлягають відшкодуванню винною стороною.

У
відповідності з ч. 2 ст. 231 ЦК України винна сторона (інша особа), яка
застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобов'язана відшкодувати
їй збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Таким
чином, суд вважає за обґрунтовану й позовну вимогу про відшкодування позивачеві
моральної шкоди.

Водночас,
на думку суду, розмір цієї шкоди позивачем занадто завищено, і на користь
останньої підлягає стягненню компенсація в сумі 5 000,00 грн.

У
порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають
стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 128,70 грн.

та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.
(а.с.а.с. 1 - 4).

Керуючись
ст.ст. 11, 182, 203, 215, 216, 231, 316, 328, 334, 717 Цивільного кодексу
України, п. 1.3. ст. 1, п. 2.3. ст. 2, пп. 5.1.1. п. 5.1. ст. 5 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №
7/5, п. 63 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004
року № 20/5, п.п. 1, 2 наказу Міністерства юстиції України від 20 вересня 2002
року № 84/5 «Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та
оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних
бланках», ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212 -
215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - Приватний нотаріус дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними,
відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати
недійсним договір дарування садового будинку (бланк серії ВВС

№
456223) від 16 червня 2004 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
Приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрований у реєстрі за № 2183, за яким ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 садовий
будинок, розташований на земельній ділянці НОМЕР_1 у Садовому товаристві
«Комунальник» Самарського району міста Дніпропетровськ.

Визнати
недійсним договір дарування земельної ділянки (бланк серії НОМЕР_6) від 16
червня 2004 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений Приватним
нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округуОСОБА_1,
зареєстрований у реєстрі за № 2185, за яким ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 земельну
ділянку НОМЕР_1 у Садовому товаристві «Комунальник» Самарського району міста
Дніпропетровськ.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок (садовий будинок «А-1», лазня
«Б», навіс «В», огорожа № 1-2, мостіння «І»), розташований на земельній ділянці
НОМЕР_1 у Садовому товаристві «Комунальник» Самарського району міста
Дніпропетровськ, а також на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,0536 га у
Садовому товаристві «Комунальник» Самарського району міста Дніпропетровськ.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за заподіяну моральну шкоду в сумі 5
000,00 грн., витрати з оплати судового збору в сумі 128,70 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., разом - 5
158,70 грн.

У
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне
рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого
Цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий
суддя: