Справа № 22ц-224                                                           Головуючий
Категорія 12            Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29
березня 2007 року судова колегія судової палати з  цивільних справ апеляційного суду Херсонської
області у складі:

Головуючого:                                                                     Прокопчук
Л.П..,

суддів:                                                                                Вадзінського
ПО.,

Воронцової Л.П.,

при
секретарі                                                                     Дибі
Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від
08 грудня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2та
ОСОБА_3про визнання угоди недійсною та зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1та
ОСОБА_3про визнання особистої приватної власності на спірну квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2005 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі -
продажу квартири від 19.11.2004 року посилаючись на те, що в жовтні 1992 року
він, спільно з відповідачкою ОСОБА_2., з якою на той час перебував у шлюбі, за
договором купівлі - продажу придбали трьохкімнатну квартиру, яка розташована за
адресою СМТАДРЕСА_1. В квітні 1999 року шлюб між ним та ОСОБА_2. був розірваний
і він змінив місце проживання. 19 листопада 2004 року ОСОБА_2. без його згоди
розпорядилась вказаним майном і продала квартиру ОСОБА_3. Вважає, що дана угода
є недійсною, оскільки порушені його права як співвласника спірної квартири.
Просив суд визнати договір купівлі - продажу квартири від 19.11.2004 року
недійсним та повернути сторони в первісний стан.

В червні 2006 року ОСОБА_2., звернулася до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1. та ОСОБА_3. про визнання за нею особистої приватної власності на
спірну квартиру.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської
області від 08 грудня 2006 року в задоволені заявлених позовних вимог як за
первинним так і зустрічним позовами, відмовлено. Цим же рішенням з ОСОБА_2.
стягнуто на користь ОСОБА_1. вісім тисяч 250 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить постановлене рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_3., у своїх запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_1., наведені в його апеляційній скарзі доводи, не визнав зазначивши, що
він є добросовісним покупцем і вважає що ухвалене рішення в частині укладення
договору купівлі - продажу квартири від 19.11.2004 року є обгрунтованим та
законним. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а оспорюване рішення суду
залишити без зміни.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник
апелянта підтримав заявлені в апеляційній скарзі вимоги і просив суд
задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю - доповідача та осіб, що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення у визначених законом межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом першої інстанції, що
спірна квартира АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1. про визнання угоди недійсною, суд
першої інстанції виходив з того, що хоча ОСОБА_2. незаконно провела відчуження
спірної квартири, однак ОСОБА_3. є добросовісним набувачем цієї квартири і тому
це майно не може бути у нього витребуване і з наведених підстав, суд стягнув з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. вартість ½  частини спірної
квартири в сумі вісім тисяч двісті п'ятдесят гривень.

Однак, колегія суддів, з таким висновком суду погодитись не може, оскільки
суд неправильно застосував норму матеріального права і неповно з'ясував
обставини, що мають значення для справи, тому рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст.309 ЦПК України.

Судом встановлені фактичні обставини справи і колегія суддів прийшла до
висновку, що правочин щодо розпорядження спільним майном подружжя укладено
відповідачкою ОСОБА_2. без надання позивачем ОСОБА_1. згоди та необхідних їй
повноважень на відчуження спірного майна. Укладення такого договору суперечить
вимогам ст.65 Сімейного кодексу України та ст. 369 ЦК України, якими
передбачено взаємну згоду співвласників на розпорядження майном і така згода
має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Недодержання зазначених
вимог в , момент вчинення правочину стороною або сторонами є підставою визнання
недійсності правочину.

Згідно з вимогами ч.І ст.388 ЦК
України, якщо майно, за відплатним договором придбане у особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі якщо
майно:

· було
загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

· було
викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

· вибуло з
володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

Як вбачається з матеріалів справ спірне майно вибуло з володіння позивача
ОСОБА_1. не з його волі і таким чином він має повне право на витребування
зазначеного майна.

Колегія суддів також не може погодитись з тим, що ОСОБА_3. є добросовісним
набувачем спірної квартири, оскільки в момент вчинення зазначеного правочину,
ОСОБА_3. як покупець знав, що ОСОБА_1.,
за заявою ОСОБА_2., рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської
області від 17 листопада 2004 року, був визнаний безвісно відсутнім / а. с 47 /, що не
заперечується ОСОБА_3. в судовому засіданні. Таким чином ОСОБА_3. укладаючи
угоду мав би діяти більш розсудливо і мав можливість з'ясувати чи не виникне в
подальшому, у разі скасування рішення суду про визнання ОСОБА_1. безвісно
відсутнім, вимог у останнього до нього щодо майна відчуженого ОСОБА_2.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позов
ОСОБА_1., щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу спірної квартири
від 19.11.2004 року є обгрунтованим і підлягає задоволенню, а спірний договір
має бути визнаний недійсним, так як позивач має право власності на половину
спільного майна подружжя та мають бути застосовані правові наслідки недійсності
правочину передбачені ст.216 ЦК України, тобто сторони договору мають бути
приведені до стану, що передував укладенню оспорюваної угоди.

Враховуючи наведене, постановлене рішення суду першої
інстанції в частині відмови

ОСОБА_1в задоволенні позову щодо визнання договору купівлі
- продажу квартири від

19.11.2004 року недійсним, є незаконним та підлягає
скасуванню з ухваленням нового,

яким позовні вимоги ОСОБА_1., задовольнити в повному
обсязі, а в іншій частині

рішення залишити без зміни.

На підставі ст.ст. 65, 67 Сімейного кодексу України,
ст.ст.'203, 215, 388 ЦК України,

керуючись ст.ст. 303,307,309,313 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 08 грудня
2006 року в частині відмови ОСОБА_1в задоволенні заявлених ним позовних вимог
щодо визнання угоди недійсною - скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 від 19.11.2004 року, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3і посвідчений приватним нотаріусом Новотроїцького
районного нотаріального округу ОСОБА_4., визнати незаконним.

Зобов'язати ОСОБА_2повернути ОСОБА_3шістнадцять тисяч
гривень, які вона одержала від ОСОБА_3, при підписанні зазначеного договору, а
ОСОБА_3зобов'язати повернути трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1у власність
ОСОБА_1і ОСОБА_2.

Також стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати в розмірі 277
гривень 50 копійок.

В іншій частині
рішення залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту її
проголошення, однак може бути оскаржене протягом двох місяців до Верховного
Суду України шляхом подання касаційної скарги.