УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді:      Любобратцевої Н.І..

Суддів:                              Даніла Н. М.

Чистякової Т.І.

При секретарі:  Бахтагареєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сімферополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс
«Ялта - інтурист»,
генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс
«Ялта - інтурист»
Мікаллеф Бернарда про визнання
незаконним та відміну наказів №
88-ка від 21 серпня
2006року про накладення дисциплінарного стягнення та № 753-к від
01.09.2006року про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства «Готельний комплекс «Ялта -інтурист» на
рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 06 листопада 2006року

встановила:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Готельний
комплекс «Ялта - інтурист»,
генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс
«Ялта - інтурист»
Мікаллеф Бернарда про
визнання незаконним та відміну наказів №
88-ка від 21 серпня 2006року
про накладення дисциплінарного стягнення, №
753-к від 01.09.2006року про звільнення, поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Позовні вимоги
мотивовані тим, що вона працювала у відповідача касиром ресторану «Ялта».
Наказом № 88-ка
від 21 серпня
2006року до неї застосовано дисциплінарне стягнення - догана, наказом № 753-к від
01.09.2006року вона звільнена з роботи по п.2 ст.41 КЗпП України. Вважає, що
догана і звільнення з роботи до неї застосовані внаслідок того, що вона з
іншими касирами зверталась до податкових та правоохоронних органів із заявами
про порушення керівництвом ВАТ «Готельний комплекс «Ялта - інтурист»
«Положення про ведення касових операцій в національній валюті України». Просила
скасувати накази про догану та звільнення, поновити її на роботі, стягнути на
її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, яка
заподіяна їй незаконним накладенням дисциплінарного стягнення та звільненням з
роботи.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав по мотивам його
необґрунтованості.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 06
листопада 2006року позов задоволений частково. ОСОБА_1 поновлена на роботі
у Відкритому акціонерному товаристві «Готельний комплекс «Ялта - інтурист», на
посаді касира громадського харчування. Стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства «Готельний комплекс «Ялта -
інтурист» на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу 1938грн 56 коп. та збір на
інформаційне - технічне
забезпечення процесу в сумі 7
грн 50 коп. В
задоволенні інших вимог відмовлено.

Справа №22-ц-
15782007р Головуючий в першій інстанції: суддя - Берещанський Ю.В.

Доповідач: суддя
- Чистякова Т.І.

Не погодившись з
рішенням суду Відкрите акціонерне товариство «Готельний комплекс «Ялта - інтурист» подало
апеляційну скаргу в якій просило скасувати рішення суду, як ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити по справі нове
рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_1 рішення суду не оскаржила.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника апелянта, позивачку та її представника,
колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги, суд виходив із їх обґрунтованості. Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам
справи.

Так, із
матеріалів справи вбачається, що позивачка працювала в Кримському відділенні ВАО «Інтурист», готель «Ялта» з
03.01.1978року.( а.с. ЗО) Наказом №411-к від 01.12.2004року позивачка
прийнята переводом із ДП «Ялта- Інтурист -
Общепит» в Дирекцію по громадському харчуванню ВАТ «Ялта - Інтурист» на
посаду касира ресторану «Ялта» з індивідуальною матеріальною відповідальністю ( а.с. 60).

Наказом №88-ка
від 21.08.2006року позивачці об'явлена догана за порушення трудової дисципліни
за те, що при перевірці бухгалтерських документів було виявлено розходження між
змістом табелю обліку робочого часу і касових звітів за період з 24.06. по
30.06.2006року (а.с.47)

Наказом №753-к
від 01.09.2006року ОСОБА_1 звільнена з роботи з посади касира громадського
харчування з 01.09.2006року по п.2 ст. 41
КЗпП України ( втрата
довір'я). (а.с.43)

Позивачка не
була членом профспілки, тому її звільнення було проведено без згоди
профспілкового комітету.

Згідно з ч.1, 2, 3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та
інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до
п.2.ч.1 ст.41
КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні
або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до
нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Підставами для
звільнення можуть вважатися не будь -
які проступки робітника, а тільки умисне або необережне вчинення ним винних
дій, що могло викликати втрату довір'я до нього, як до особи, якій можна
довірити грошові, товарні або культурні цінності. Власник або уповноважений ним
орган повинен довести факт винних дій робітника і вину робітника в їх скоєнні.

Підставами для
звільнення позивачки з роботи в наказі про звільнення вказані: докладна
ОСОБА_5- головного бухгалтера від 25.07.2006року; акт перевірки від
25.07.2006року; копії приходно -
касових ордерів; копія табелю робочого часу; пояснювальна записка ОСОБА_6 - заступника
директора по громадському харчуванню від 27.07.2006року, службова записка
ОСОБА_6 від 30.08.2006року, службова записка

ОСОБА_7- бухгалтера групи громадського харчування від
30.08.2006року.

В докладної від
25.07.2006року ОСОБА_5 доводила до відома керівництва, що в результаті
вибіркової перевірки бухгалтерських документів виявлено розходження між табелем
робочого часу на ОСОБА_2
і складенням касових звітів за час з 24.06.2006року по 01.07.2006року (а.с.50)

В пояснювальній
записці від 27.07.2006року ОСОБА_6 повідомляє керівництво про порушення
табулювання робочого часу касирів громадського харчування і вказує на те, що
табель робочого часу за червень 2006року, який склали касири ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вона підписала.
Про відсутність на робочому місці ОСОБА_2 з 24.06. по 01.07., вона, як
керівник, повідомлена не була. (
а.с. 48)

Відповідно до
акту від 25.07. 2006року
встановлені розходження в документах, а саме: 1) в табелі обліку робочого часу касира ОСОБА_2 за 24, 26, 27, 29, 30 червня
2006року відмічені робочі часи: 24.06.-
6 год.; 26.06.-11 год.; 27.06.6 год.;29.06.-11 год.;
30.06.- 6 год.; 2) відповідно касової книги та приходно - расходних ордерів за цей період у вищезазначені
дні працювали ОСОБА_3. і ОСОБА_1 ;
3) крім того, за 25 та 28 червня 2006року ОСОБА_2 була
протабелірована за додатковий об'єм роботи по 5,6год. (а.с.51)

Вказані
документи не свідчать про здійснення позивачкою будь - яких винних дій,
оскільки заповнення табеля обліку робочого часу не входить до службових
обов'язків позивачки, що не заперечував представник відповідача.

В службовій
записці від 30.08.2006року
ОСОБА_6 повідомляє керівництво, що касири ресторану «Ялта» в червні та липні
2006року не передавали кожен кожному остатки
грошових коштів та не оформлювали це документально. В результаті вказаного
порушення неможливо встановити хто саме з касирів працював з касовим апаратом,
що веде до відсутності належного контролю за роботою каси и рухом грошових
коштів. ( а.с.44)

В службовій
записці від 30.08.2006року ОСОБА_7 повідомляє керівництво, що касири ресторану
«Ялта» в червні та липні 2006року не передавали кожен кожному остатки грошових коштів
та не оформлювали це документально. (
а.с.45)

В підтвердження
даних, вказаних в вищезазначених службових записках, відповідач не надав актів
перевірок бухгалтерських документів чи будь - яких інших доказів, підтверджуючих інформацію, викладену
в службових записках. Навпаки, відповідач стверджує, що численні перевірки
правоохоронними, податковими та іншими контролюючими службами його фінансово - господарської
діяльності, в тому числі і роботи позивачки, не виявили будь - яких порушень
«Положення про здійснення касових операцій в національній валюті в Україні».
Відсутність порушень з боку позивачки підтверджується також актом
інвентаризації наявності грошових коштів від 30.06.2006року, в якому не
зазначено будь - яких
порушень ( а.с.87)

Отже,
відповідачем не надано безспірних доказів скоєння позивачкою винних дій, які
могли викликати втрату довір'я до неї, як до особи, якій можна довірити грошові
цінності.

За таких обставин, висновки суду щодо поновлення позивачки на роботі
зроблені обґрунтовано і відповідають обставинам справи та законодавству.

Проте, колегія
суддів не погоджується з висновками суду відносно того, що при звільненні
позивачки були порушені вимоги ст. 149
КЗпП України. Звільнення за п.2 ч.1
ст.41 КЗпП України не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги
статей 148, 149 КЗпП
України про строк і порядок дисциплінарного стягнення на ці випадки не
поширюється. Тому ці судження суду необхідно виключити з рішення.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в

межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуючи
висновки суду, апелянт не надав допустимих доказів, які спростовують висновки суду. Підстави до скасування рішення суду за
доводами апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з наведеного, та керуючись
ст. 303,
308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс «Ялта - інтурист»
відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 06 листопада 2006року по суті залишити без змін. Виключити з мотивувальної частини рішення судження суду
про порушення порядку звільнення ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.