Справа
№ 2-43/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2007 року.
Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого -
судці                            Вжещ
С.І.,

при секретарях -                                   Фалій
В.В.,Шадорській C.O.

позивача                                             ОСОБА_1

представника відповідача                   Калепко Н.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ТОВ "Світанок" Казанківського району Миколаївської області
про зміну формулювання звільнення та стягнення середнього заробітку за час
затримки трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року до суду
звернулась ОСОБА_1 з позовом до ТОВ "Світанок" Казанківського району
Миколаївської області, в якому просила зобов'язати відповідача видати їй
трудову книжку ; стягнути
з відповідача на її користь заборгованість о заробітній платі в сумі 2392 гривні 78 копійок;
стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки
трудової книжки в сумі 1077
гривень 38 копійок,
мотивуючи тим, що після її (позивачки) звільнення з посади бухгалтера
ТОВ"Світанок", відповідачем з нею не був проведений розрахунок по
заробітній платі, а також не було видано трудову книжку, що є порушенням
трудового законодавства.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві,
доповнивши позов , вимогою
про зобов'язання відповідача змінити запис в трудовій книжці зі звільнення її
за ст. 40 КЗпП
України на ст.38 КЗпП України, мотивуючи тим, що 18.09.2006 року нею на ім'я директора ТОВ "Світанок"була
написана заява про звільнення з посади бухгалтера за власним бажанням з причини
порушення норм трудового законодавства без днів відпрацювання, але згідно
запису в трудовій книжці, яку вона отримала 29.11.2006 року,
її звільнено за прогули.

В судовому
засіданні представник відповідача Калепко Н.П., яка діє на підставі довіреності
№ 42 від 09.02.2007 року, в судовому
засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що відповідач в повному обсязі
розрахувався по заробітній платі з позивачкою на суму 1806 гривень 79 копійок та видав
їй трудову книжку. Стягнення середнього заробітку за час затримки видачі
трудової книжки заперечувала, обґрунтовуючи тим, що позивачка не з'являлась до
ТОВ "Світанок" за її отриманням. Відносно позовних вимог про зміну
формулювання звільнення заперечувала, мотивуючи тим, що позивачка ,після
написання заяви про звільнення, не відпрацювала встановлений законодавством
термін, а тому була звільнена за прогули. Представник відповідача вказала на
те, що в ТОВ "Світанок" профспілкова організація не діє.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до
наступного.

Наказом № 14 від 23.03.2006 року ОСОБА_1була
прийнята на роботу в ТОВ"Світанок" на посаду бухгалтера з 23.03.2006 року.

18.09.2006 року ОСОБА_1
звернулась до директора ТОВ "Світанок" Лапохи В.І. з заявою про її
звільнення з займаної посади без днів відпрацювання через невиплату заробітної
плати та нестабільність в робочому часі.

Наказом № 45 від 30.09.2006 року ОСОБА_1
була звільнена з займаної посади за ст. 40
КЗпП України за прогули з 20.09.2006
року.

Оглядаючи
довідку з ТОВ "Світанок" №
32 від 02.02.2007 року,
видно, що за період з 23.03.2006
року по 20.09.2006 року
ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в сумі 2392
гривні 78 копійок,
після відрахування обов'язкових платежів заборгованість по заробітній платі
становить 1806 гривень 79 копійок.

З пояснень
позивачки та оглядаючи її (позивачки) заяву від 29.11.2006 року, видно, що відповідач з нею по заробітній платі
розрахувався в повному обсязі.

З пояснень
позивачки та оглядаючи виписку з книги обліку руху трудових книжок від 02.02.2007 року видно, що
починаючи з дня звільнення -
20.09.2006 року до 29.11.2006
року трудова книжка ОСОБА_1 ,
керівництвом ТОВ "Світанок" Казанківського району Миколаївської
області не була видана, тобто на протязі майже 2 місяців позивач не мав можливості влаштуватись на роботу,
стати на облік в центр зайнятості населення.

Відповідно до
вимог ч. 4 ст. 235 КЗпП України у
разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

В судовому
засіданні встановлено, що позивачка 05.10.2006
року відвідувала ТОВ"Світанок" з метою отримання трудової книжки,
але їй було відмовлено, що дає підстави вважати, що затримка трудової книжки відбулась
з вини відповідача.

Враховуючи
наведене, відповідно до вимог ч. 4
ст. 235 КЗпП
України за час затримки видачі трудової книжки (20.09.2006 року - 29.11.2006 ) підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача середній заробіток в розмірі 1002 гривні 00
копійок (961 гривень 69 копійок - заробітна плата
позивача за липень та серпень 2006
року поділити на 48
- кількість робочих днів у липні та серпні 2006 року, помножити на 50
-кількість робочих днів затримки видачі трудової книжки)

Оглядаючи копію
заяви позивачки від 18.09.2006
року,про звільнення з займаної посади ,
видно, що на ній (заяві) стоїть реєстраційний вхідний номер 153 від 18.09.2006 року, що дає
підстави вважати, що відповідачем була отримана така заява.

Відповідно до
вимог ч. З ст. 38 КЗпП
України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір
за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує
законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

З пояснень
представника відповідача Калепко Н.П. ,
позивача ОСОБА_1 та письмових доказів, видно, що з боку відповідача
порушувалось законодавство про працю, а саме ст. 115 та ст. 71
КЗпП України , що
правомірно побудило позивачку до звернення з заявою до відповідача про
звільнення за власним бажанням, з чого судом зроблено висновок про
безпідставність та незаконність формулювання звільнення за п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП
України.

Крім того , в наказі № 45 від 30.09.2006 року та записі
про звільнення відповідачем нечітко визначена причина звільнення , передбачена п.4 ч.1 ст.40 КЗпП
України, яка передбачає прогул без поважної причини , а також є
незрозумілою дата видачі наказу, який виданий через десять днів після
надходження до нього заяви про звільнення за власним бажанням.

Наведені вище
докази, їх оцінка , приводять
суд до висновку, що позивачка була незаконно звільнена відповідачем за ст. 40 КЗпП України , а тому необхідно
зобов'язати відповідача змінити запис в її трудовій книжці про звільнення з
ст.40 КЗпП України на ст. 38
КЗпП України .

Керуючись ст. ст. 10,
88, 209,212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до
ТОВ "Світанок" Казанківського району Миколаївської області про зміну
формулювання звільнення та стягнення середнього заробітку за час затримки
трудової книжки, задовольнити частково.

Зобов'язати ТОВ
"Світанок" Казанківського району Миколаївської області змінити
формулювання про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера ТОВ"Світанок"
Казанківського району Миколаївської області з ст.40 КЗпП України на ст. 38 КЗпП України .

Стягнути з ТОВ
"Світанок" Казанківського району Миколаївської області на користь
ОСОБА_1середній заробіток за час затримки трудової книжки в сумі 1002 (одної тисячі
дві) гривні 00 копійок,
вирахувавши з вказаної суми обов'язкові платежі.

Стягнути з ТОВ
"Світанок" Казанківського району Миколаївської області в дохід
місцевого бюджету судовий збір в сумі 51
(п'ятдесят одної) гривні.

Стягнути з ТОВ
"Світанок" Казанківського району Миколаївської області витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцяти)
гривень на р/р 0194
ГУДКУ в Миколаївській області МФО
826013, отримувач -
Держбюджет Казанківського району Миколаївської області, Код 23627247.

Рішення суду
може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський
районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду та подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або подачі апеляційної скарги у строк встановлений для
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

У разі неподання
особами, які беруть участь у справі протягом десяти днів з дня проголошення
даного рішення заяви про його апеляційне оскарження, або неподання апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, чи
неподання апеляційної скарги у строк встановлений для подання заяв про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили.