У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на підсобні
приміщення та визнання частково недійсним договору дарування та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: КП “Житловик - 2”, Євпаторійська
міська рада про визнання права власності на господарську будівлю,

в
с т а н о в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що 30 жовтня 2003 року за договором купівлі-продажу він придбав квартиру
АДРЕСА_1 в м. Євпаторія. Підсобні приміщення, а саме: комора під літ. “Б”,
сарай під літ. “Е” та літня кухня під літ. “Ж” у договорі купівлі-продажу не
зазначені, проте ці приміщення знаходились у користуванні колишніх власників
квартири, а також були внесені в документи на приватизацію квартири та органами
приватизації внесені в технічний паспорт БТІ з жовтня 1996 року. Комора під
літ. “Б” знаходиться під квартирою позивача і є невід'ємною частиною квартири,
а тому зазначене приміщення повинно належати йому. Просив задовольнити його
позовні вимоги.

ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа: КП
“Житловик - 2”, Євпаторійська міська рада про визнання права власності на
господарську будівлю під літ. “Б”.В обґрунтування позову зазначала, що  відповідно до договору дарування від 7 квітня
2000 року, внаслідок якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 11/50 частин будинку АДРЕСА_1
у м. Євпаторія, що складається з приміщень № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7 у
літері “Д” та сараю під літ. “Е”.
Зазначені приміщення належали ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 9 липня 1991 року, укладеного між ОСОБА_3 та Євпаторійською
міською Радою. Проте, предметом договору купівлі - продажу квартири у
Євпаторійської міської ради був сарай під літ. “Б”, яким ОСОБА_3 користувалась
з 1932 року.  ОСОБА_2 користувалась
спірним приміщенням під літ. “Б” з 2000 року. Вважає, що  внесення в договір дарування квартири сараю
під літ. “Е” замість сараю під літ. “Б” викликано опискою. Тому просила
виключити з договору дарування від 7 квітня 2000 року сарай під літ. “Е” і
визнати за нею право власності на сарай під літ. “Б”, у відповідності до статті
48 Закону України “Про власність”.

Рішенням Євпаторійського міського суду АРК від 10 листопада 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на сарай під літ. “Б”,
сарай під літ. “Е”, літню кухню під літ. “Ж” у будинку АДРЕСА_1 в м. Євпаторія.
Визнано частково недійсним договір дарування від 7 квітня 2000 року в частині
дарування сараю під літ. “Е”. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа: КП “Житловик - 2”, Євпаторійська міська рада про визнання права власності
на сарай під літ. “Б” відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 березня 2007
року рішення  Євпаторійського міського
суду АРК від 10 листопада 2006 року скасовано. У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 та у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
26 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                              В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова