Справа
№2-901/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Устіченко К.І.

при секретарі - Борсук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого Акціонерного Товариства
Комерційний Банк „Приватбанк” (далі ЗАТ КБ „Приватбанк”) про стягнення грошової
компенсації за  додаткову відпустку і
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ЗАТ КБ „Приватбанк” про стягнення грошової
компенсації за  додаткову відпустку і
відшкодування моральної шкоди . В заяві послалася на таке.  З 14 квітня 2003 року по 01 серпня 2005 рік
вона працювала на посаді начальника
Снігурівського відділення
„Приватбанк”. Після звільнення відповідач не виплатив їй  грошову компенсацію за невикористану у 2004
-2005 роках додаткову  відпустку як
одинокій матері.

Просила
суд стягнути за 14 днів додаткової відпустки грошову компенсацію у розмірі 899
грн. 54 коп. , 197 грн. індексації за несвоєчасно виплачену компенсацію та 300
грн. моральної шкоди, а також 100 грн.
за надання їй юридичної допомоги.

У судовому засіданні позивачка свої позовні
вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача позов не
визнав. Суду пояснив, що на день звільнення у них були відсутні дані, що
позивачка є одинокою матір”ю. Крім цього на його думку позивачка немає права на
додаткову відпустку .

Просив
суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідив докази суд прийшов до
наступного.

Як свідчить копія трудової
книжки (а.с.6) позивачка  та відповідач
перебували у трудових відносинах. ОСОБА_1 працювала  на посаді виконуючого обов”язки начальника
Снігурівського відділення „Приватбанк” і звільнилася 01 серпня 2005 року на
підставі  п.1 ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається з свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с.36-37), свідоцтва про народження (а.с.38), довідки про
склад сім”ї (а.с. 39), позивачка з чоловіком розлучилася і на її утриманні та
вихованні знаходиться донька ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином відповідно до
ст.ст.2,19 Закону України „Про відпустки” позивачка   у 2004-2005 роках мала право на щорічну
додаткову оплачувану відпустку тривалістю 7 календарних днів без урахування
святкових і неробочих днів  як одинока
матір.

Відповідач в порушення вимог
трудового законодавства , а саме ст. 182 -1 КЗпП України , ст. 19 Закону
України „Про відпустки” при звільненні позивачки з роботи , порушуючи ст. 24
Закону України „Про відпустки” не виплатив їй грошову компенсацію за 2004-2005
роки за 14 календарних днів додаткової відпустки.

На а.с. 4-5 позивачка надала
суду розрахунок компенсації за додаткову відпустку за період 2004-2005 роки та
індексацію за несвоєчасно виплачену компенсацію за невикористану додаткову
відпустку, які заслуговують на увагу і знайшли своє підствердження та є
обґрунтовані Законом.

Посилання представника
відповідача на ту обставину, що
позивачка не мала права на додаткову відпустку і на час звільнення у них
були відсутні дані про те , що вона є одинокою матір”ю спростовуються довідками
територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області (а.с.25,27) і
не ґрунтується на Законі, а тому суд не бере їх до уваги.

Суд вважає, що  між сторонами існують трудові правовідносини,
які витікають із норм трудового законодавства, а заява позивачки є
обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі ст. 2, ч.1 ст. 19, ч.6 ст. 20,
ст.24 ч.1 Закону України „Про відпустки” , ст. 182-1, 231-233, 237-1 КЗпП
України.

Суд
стягує з відповідача на користь позивачки
компенсацію за 14 календарних днів додаткової відпустки за 2004-2005
роки у розмірі  899 грн. 54 коп.; 197
грн. індексації за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані додаткові
відпустки.

Порушення
норм трудового законодавства з боку відповідача
призвело до того, що позивачка не отримала своєчасно грошову компенсацію
за невикористану додаткову відпустку, змушена була звертатися в різні інстанції
про поновлення своїх прав, у зв”язку з чим перенесла моральні страждання , а
тому з урахуванням  принципу
справедливості та розумності  суд стягує
з відповідача на користь позивачки 200 грн. моральної шкоди.

Крім
цього суд відповідно до ст.  84,88 ЦПК
України покладає на відповідача обов”язок відшкодувати позивачці витрати  за надання їй юридичної допомоги у розмірі
100 грн.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 208, 209,
213 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1- задовільнити частково.

Стягнути з Закритого Акціонерного
Товариства Комерційний Банк „Приватбанк” на користь ОСОБА_1 899 грн. 54 коп.
грошової компенсації за  невикористану
додаткову відпустку, 197 грн. індексації за несвоєчасну виплату грошової
компенсації, а всього 1096 грн. 54 коп. та
200 грн. моральної шкоди.

Стягнути
з Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк „Приватбанк”   на користь ОСОБА_1 100 грн.  за надання юридичної допомоги.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення через місцевий
суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ :