Справа № 22ц-271/2007г.                                                 Головуючий
інстанції  Луньова С.І.
Категорія 26                                                                        Доповідач
інстанції Сундуков В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22 березня 2007 року колегія судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого
Куцеконя І.П.,

суддів                               -
Сундукова В.М., Володіної Л.В.,

при секретарі    -
Кравченко О.С.,

за участю  позивачки ОСОБА_1  та представника ОСОБА_2. - ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 01 грудня 2006р.
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Севастопольської міської державної
адміністрації про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності
на домоволодіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006р.
ОСОБА_1. звернулась
до суду до Севастопольської міської державної адміністрації (далі СМДА) і
просила продовжити строк на прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4.
та визнати за нею право власності на домоволодіння
NАДРЕСА_1 в м. Севастополі.

ІНФОРМАЦІЯ_1.
помер її батько ОСОБА_4., спадкоємцями якого є вона та її брат, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, в реєстрації спадщини їй було відмовлено у зв'язку з пропуском
строку. Вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька та
брата, є спадкоємцем першої черги, проживає у спірному домоволодінні по даний
час та несе витрати по утриманню будинку.

Рішенням
Нахімовського району м. Севастополя від 01 грудня 2006р. позов ОСОБА_1
задоволено у повному обсязі.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та направити справу на новий
судовий розгляд, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми
процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Вважає, що суд не з'ясував коло спадкоємців після
смерті його діда і батька, не притягнув його до участі у справі та не прийняв
до уваги той факт, що позивачка не зареєстрована і не проживає у спірному
домоволодінні з 1981р., спадщину у встановленому законом порядку не прийняла.
Вказує, що його батько - ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_4., та він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5. - брата позивачки, і
фактично прийняв спадщину після його смерті.

2

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2. та
пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є
єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_4 та брата ОСОБА_5., фактично
прийняла спадщину після їх смерті, проживає у спірному домоволодінні по даний
час та несе витрати по його утриманню.

З такими
висновками суду не може погодитись судова колегія, оскільки вони зроблені з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1. помер батько позивачки - ОСОБА_4., і
спадкоємцями першої черги стали позивачка та її брат - ОСОБА_5, який на момент
відкриття спадщини мешкав у спірному домоволодінні та в силу ст.1268 ЦК України фактично
прийняв спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2
брат позивачки - ОСОБА_5 помер, та спадкоємцем першої черги після його смерті
став його син -ОСОБА_2, який 27.12.2006р., тобто у шестимісячний строк з
моменту відкриття спадщини, звернувся до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Дані обставини в
засіданні судової колегії позивачкою не заперечувались.

За таких
обставин, судова колегія вважає, що визнаючи за ОСОБА_1. право власності на
спірне спадкове майно, суд першої інстанції не визначив коло спадкоємців після
смерті ОСОБА_4. та ОСОБА_5., не з'ясував факт прийняття спадщини іншими
спадкоємцями, не витребував дані про їх звернення з заявами до нотаріальної
контори, та вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції не може бути визнано законним, і на
підставі п.4. ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи
на новий судовий розгляд.

Керуючись
ст.ст.303,307,311,314,315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 01 грудня 2006р.
скасувати, та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому
складі суду.

Ухвала набирає
законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.