Справа
№ 2-479
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого судді - Кайро І.А.
секретарі - Івановой С.В., Авакян
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу
позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3-я
особа державна виконавча служба м. Ялта про звільнення від сплати
Позивач просить суд звільнити його від
сплати заборгованості по
у сумі 9182 гривні 27 копійок.
вимоги мотивовані тим, що рішенням Ялтинського міського суду від
2000 року з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти на
їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі
частини усіх видів заробітку. На момент надходження виконавчого документу до
виконавчої служби м. Ялта, між ним та відповідачкою була укладена
угода, згідно якої, він оформив на ім'я їх дитини договір дарування 5/60
у свою чергу пообіцяла йому, що відмовиться від виконання
рішення суду. Після укладення даної угоди, протягом 4-х років,

з
нього не стягувалися аліменти. Він вважав, що оскільки з нього не стягують

аліменти,
то відповідачка виконала свою частину вищезазначеної угоди, та 04

лютого
2004 року,  уклав договір дарування
частини квартири, згідно якої він

подарував
їх дитині ОСОБА_3   5/60 часток квартири
АДРЕСА_1. До теперішнього часу з державної

виконавчої
служби м. Ялта йому ні разу не  надходило
будь яких документів,

державний
виконавець не приймав ніяких спроб виконати вищезазначене рішення

суд,
не ставив його у відомість про наявність заборгованості. Сама відповідачка

також
на протязі тривалого часу не зверталася до державної виконавчої служби м.

Ялта
по факту невиконання рішення суду, оскільки на його думку не мала наміру

стягувати
з нього аліменти, оскільки між ними була укладена вищезазначена усна

угода.   Після чого відповідачка звернулася до
державної виконавчої служби м.

Ялта
з заявою про стягнення з нього аліментів, та стягнення заборгованості, яка

склалася
у наслідок невиконання рішення суду. За таких підстав він та змушений

звернутися
до суду з даною позовною заявою.

Відповідачка
у судовому засіданні позов не визнала, при цьому пояснив, що

ніякої
угоди з позивачем вона не укладала, вона не відмовлялася від аліментів,

проте
і не вимагала їх якийсь період часу, оскільки знала, що позивач увесь цей

період
часу не працював, а ініціювати його притягнення до кримінальної

відповідальності
вона не бажала. Відносно частки квартири, яку подарував

позивач
їх доньці, відповідачка пояснила наступне: дана квартира належала їй,

позивач
зареєструвався у ній, та потім вони
приватизували її. Так позивач

отримав
частку у зазначеній квартирі. Після розірвання їхнього шлюбу, позивач

пішов
жити до своїх батьків, проте з реєстрації у квартирі не знявся. Вона

переконала
позивача, що долю у квартирі він отримав ні по праву,  після чого

позивач
та подарував свою долю у квартирі їх доньці. У зв'язку з викладеним,

відповідачка
вважає що даний позов не ґрунтується на законі, у зв'язку з  чим у

його
задоволенні необхідно відмовити.

Представник 3-ї особи проти задоволення
позову заперечував, просив суд

у
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши
пояснення сторін, суд

приходить
до висновку, що у задоволені даного позову необхідно відмовити по

наступних
підставах:

У відповідності до ч.2, ст. 197 СК України
за позовом платника

аліменти,
суд може повністю звільнити його від сплати заборгованості по

аліментах,
якщо вона склалася у зв'язку з тяжкими для боржника обставинами, які

мають
суттєве для справи значення.

Згідно довідки - розрахунку, старшого
державного виконавця державної

виконавчої
служби м. Ялта, заборгованість позивача по сплаті аліментів на

користь
відповідачки за станом на 01 листопада 2006 року складає 9182 гривні 27

копійок.

При цьому позивачем не було надано суду
жодного доказу того, що його

заборгованість
по сплаті аліментів склалася у зв'язку тяжкими для нього

обставинами,
які мають суттєве значення для справи.

Суду
були надані докази того, що під час коли позивач повинний був сплачувати

аліменти,
незначний час офіційно працював, але аліменти ним не сплачувалися.

Крім
того, тривале невиконання рішення суду, не є підставою для звільнення від

його
виконання.

Суд не бере також до уваги пояснення позивача,
стосовно того, що він є єдиним

годувальником
у родині, оскільки згідно довідки начальнику відділу кадрів

департаменту
охорони в АР Крим УДО України від 11 грудня 2006 року, батько

позивача
ОСОБА_4 працює на посаді слюсаря - сантехніка 6 кваліфікаційного

розряду
Департаменту охорони в АРК УДО України.

У відповідності до копії договору
дарування частки квартири, позивач

подарив
ОСОБА_2 яка діяла від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 5/60 часток
квартири АДРЕСА_1.

При цьому суд також не бере до уваги
пояснення позивача, та свідка

ОСОБА_6
стосовно того, що між ним та відповідачкою була укладена угода,

згідно
якої, він оформив на ім'я їх дитини договір дарування 5/60 часток

квартири
АДРЕСА_1. А

відповідачка
у свою чергу пообіцяла йому, що відмовиться від виконання

вищезазначеного
рішення суду, оскільки дані доводи позивача не знайшли своє

підтвердження
у матеріалах справи, як і не бере до уваги його пояснення, що він

є
єдиним годувальником у родині, оскільки до матеріалів справи додані докази

того,
що його батьки працюють, а також отримують пенсію. .

Крім того питання про припинення права на
аліменти на дитину

регулюється
ст. 190 СК України, тобто вказаний договір укладається при

наявності
взаємної волі, за згодою органа опіки й піклування , нотаріально

засвідчується
й реєструється.

Належних доказів того, що вищевказані
умови договору були дотримані

позивачем
надано не було. Пояснення свідків у цьому випадку не можуть бути

належними
доказами .

На
підставі викладеного у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

повинно
бути відмовлено.

На підставі викладеного й керуючись ст.
10,60,212-215 ЦПК України ст.

197
СК України

В
И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
3-я особа державна виконавча служба м. Ялта про звільнення від

сплати
заборгованості по аліментах - відмовити.

Рішення
може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ялтинський міський

суд  АРК у порядку встановленому ст. ст. 294, 296
ЦПК України

Суддя  підпис

З
оригіналом згідно
Рішення не набрало законної сили

Суддя

Секретар