Справа № 2-1767/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

22 жовтня  2007 року                            Канівський
міськрайонний суд Черкаської області

в складі:  головуючого судді  -  О.М.
Семеняки

при секретарі  -
Н.І.Дашковській

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Каневі справу за
позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Канева, - в особі виконкому
Канівської міської ради про визнання права власності за вчиненим договором про
наміри,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Канева, -
в особі виконкому Канівської міської ради про визнання права власності за
вчиненим договором про наміри. У позові позивач зазначив, що рішенням
Канівського міськрайонного суду від 02.08.2005 року визнано вчиненим договір
про наміри, який укладено між ним і його покійним братом ОСОБА_2, щодо купівлі
ним у ОСОБА_2 належної йому на праві  Ѕ
частини будинку АДРЕСА_1.

В зв'язку з тим, що куплена ним частина числиться за покійним братом
ОСОБА_2 Просить суд визнати за ним право власності, як за спадкоємцем за
законом після смерті брата ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового  будинку АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив визнати за
ним право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 яка при життя
належала ОСОБА_2.

Представник відповідача, за дорученням Танана Г.П. в судовому засіданні
позов визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно технічного паспорту від 30.09.1999 року Ѕ будинку по АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1, Ѕ частина ОСОБА_2.

Рішенням Канівського міськрайонного суду від 02.08.2005 року визнано
договір про наміри, укладений 26 березня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
засвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу  ОСОБА_3- вчиненим.

Приходячи до зазначеного висновку суд досліджував договір про наміри від
26.03.1999 року відповідно до якого ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання продати
ОСОБА_1 належну йому Ѕ частину спадкового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_1
розрахувався з ОСОБА_2 згідно договору, але переоформити спадщину не вдалося,
оскільки ОСОБА_2 помер.

Зазначеним рішенням суду визнано, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 Ѕ частина
будинку                АДРЕСА_1
Черкаської області.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором
або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог,
оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 належну останньому Ѕ
частину будинку АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212-215, 294  ЦПК України,
ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268 ЦК  України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку    АДРЕСА_1 згідно вчиненого договору про
наміри,  укладеного 26 березня 1999 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та зміненого рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 02.08.2005 року у зв'язку з істотною зміною
обстановки, смертю ОСОБА_2, яким визнано, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 Ѕ частину
будинку АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
О.М.Семеняка