Справа № 2-1468/06
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді:               Католікяна М.О.,

при
секретарі:                        Ніколенко
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

09 вересня 2006 року позивачка звернулася до суду із цим
позовом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі із грудня 1984 року.
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Стосунки з відповідачем
теперішнього часу розладилися. Позивачка з відповідачем проживають разом, але
спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю
позивачка не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд
шлюб розірвати.

Позивачка у судовому засіданні позов
підтримала.

Відповідач заперечував проти позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Вказані
вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

В
силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за
позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110
цього Кодексу.

Відповідно
до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з
них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з
15.12.1984 р.; шлюб зареєстровано у Ленінській сільській Раді Апостолівського
району Дніпропетровської області (актовий запис № 90) (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, який мешкає зі сторонами (а.с. 7).

Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в
родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та
дружню сім'ю з травня 2006 року шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть
спільного господарства, але проживають разом.

Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно,
збереження сім'ї неможливе.

Суд надавав сторонам строк для примирення, але сторони не скористалися
наданим часом (а.с. 11).

За
вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають
задоволенню.

Суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах
РАЦС необхідно покласти на відповідача.

Ураховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4 -
8, 10, 11, 18, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, зареєстрований 15 грудня 1984 року у Ленінській сільській Раді
Апостолівського району Дніпропетровської області (актовий запис № 90),
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 17,00 грн за
оформлення розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: