інстанції  Воробйова І.В.
справа №   1800,
2007р.         Доповідач
УХВАЛА

Іменем
України

20 березня 2007 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П.

суддів   Санікової О.С.,   Шамрило Л.Г.

при секретарі Степаненко В.Б.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 21 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До апеляційного суду надійшла
апеляційна скарга ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 21 листопада 2006 року, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі
просять рішення суду скасувати, задовольнити їх позовні вимоги. Суд не врахував,
що винним у дорожній пригоді є відповідач, тому він має відшкодувати заподіяну шкоду.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що 29 жовтня 2003 року на 702 км автошляху „Київ-Харків-
Довжанськ" з участю декількох транспортних засобів трапилась дорожньо-транспортна
пригода.

Вироком Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2004 року
ОСОБА_1 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України до 3
років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1 було звільнено від призначеного покарання з
іспитовим строком на 2 роки. Вироком суду встановлено, що 29 жовтня 2003 року ОСОБА_1 на
вказаному вище автошляху при закінченні маневру об'їзду нерухомого автомобіля ЗІЛ
138, належного відповідачу ОСОБА_4, рухаючись на належному йому автомобілі „Шкода-Актавія" державний номер
НОМЕР_1, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, не впорався з
керуванням свого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302 державний номер НОМЕР_2,
належним АТ „Уткінське відгодівельне
господарство" під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а водій ОСОБА_5 - тяжкі
тілесні ушкодження.

Доводи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про вину відповідача у дорожній пригоді безпідставні. Тому у суду не має підстав для стягнення
будь якої суми.

2

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об"єктивно
перевірив доводи і заперечення сторін,
встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не
грунтуються на законі.

Суд встановив, що автомобіль позивача був ушкоджений внаслідок зіткнення
його автомобіля з автомобілем ГАЗ 3302 державний номер
НОМЕР_2. Саме внаслідок цього зіткнення отримала тілесні ушкодження
і позивачка ОСОБА_2 Автомобіль відповідача взагалі не був
учасником зіткнення транспортних засобів.

Винним у цьому зіткненні є сам ОСОБА_1, який не справився з керуванням свого
автомобіля, не виконав Правил дорожнього руху.

Цей факт встановлений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області
від 13 вересня 2004 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, є обов"язковим
для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

Встановивши, що тілесні ушкодження ОСОБА_2 не з вини відповідача по справі, у суду першої інстанції не було підстав для
задоволення її позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Суд перевірив доводи позивачів про те, що відповідач своєю винною
поведінкою створив умови порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху і
дійшов правильного висновку про їх безпідставність. Суд встановив, що причиною
аварії було те, що ОСОБА_1 без врахування часу руху,
дорожнього покриття, обрав велику швидкість і не зміг справитися з керуванням своїм автомобілем. Вини відповідача у
цьому не має.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Рішення суду є законним і підстав
для його скасування не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду апеляційної інстанції
без змін, якщо визнає, що воно постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального законів.

Керуючись ст. 304, 307, 308 ЦПК
України, апеляційний суд

У X В АЛ И В:

Апеляційну скаргу відхилити. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 21 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її
проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.