Справа
№22ц-234/07                                                                  Суддя першої інстанції Яворська Н.І.
Категорія 34                                                       Суддя-доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого                                                                  Козаченка В.І.,

суддів:                                                              Довжук Т.С., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі судового засідання
Цвєтковій Ю.В., за участю: позивачки ОСОБА_2.,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2006
р. за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про

поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

19 травня 2006
р. ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1про поділ спільного
майна подружжя.

В позові позивачка зазначала, що з 03 жовтня 1987 р. вона перебуває в зареєстрова­ному шлюбі з
відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей - 1988 та 1992 років народження. Однак, у жовтні 2005 р. з вини відповідача, який створив нову сім'ю, шлюбні відносини
та спільне життя припинились.

За час спільного
життя вони придбали жилий будинок АДРЕСА_1та інше
майно загальною вартістю 22500
грн.

Оскільки
відповідач добровільно розділити майно не бажає, то позивачка просила суд
провести його поділ, з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, яка
проживає з нею, виділивши їй при цьому половину будинку, автомобіль "УАЗ" та автомобіль
"ГАЗ-53", а інше майно виділити відповідачу.

Рішенням
Снігурівського районного суду від 06
грудня 2006 р.
позовні вимогиОСОБА_2 задоволені частково.

Визнано належним на праві спільної сумісної власності сторін майно
загальною вар­тістю 12490
грн. із зазначенням, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, в тому
числі й у вказаному будинку.

Реальний поділ майна сторін проведено наступним чином:

ОСОБА_2. виділено
в приватну власність: мотоцикл "Урал", двигун № 142806, н.з. 87- 48, - 2000 грн., автомобіль "УАЗ -
3303" - 3000 грн., причіп - 200 грн., газову коло­нку - 300 грн., стіл розкладний - 40 грн., стіл двотумбовий полірований - 40 грн., книжко­ву
шафу з тумбою - 60 грн.,
ліжко - диван
коричневий - 70 грн.,
килим коричневий з чор­ним 1,8
х 2,8 м - 40 грн., крісло - 50 грн., телевізор
кольоровий "Електрон" -
250 грн., ко­мод коричневий полірований -
70 грн., гардероб - 80 грн.,
стіл білий - 20 грн.,
всього на суму - 6220 грн.;

ОСОБА_1.
виділено в приватну власність: автомобіль "ВАЗ-210П" - 3000 грн., мотоцикл
"Урал" ИМЗ 8103,
н.з. НОМЕР_1, - 2000 грн., мотоцикл
"ІЖ-Юпітер", н.з. НОМЕР_2, - 1000 грн., стіл
полірований коричневий -
20 грн., пральну машину -
40 грн., книж­кову шафа коричневу з тумбою - 60 грн., магнітофон "Маяк-232" з колонками - 30 грн., ліжко - диван - 70 грн., палас
зелений 3 х 2.5 м - 30 грн., стіл
коричневий - 20 грн.,
всього на суму - 6270 грн

За кожним із подружжя визнано право
приватної власності та 1/2 будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з
ОСОБА_1в користь ОСОБА_2. - 25 грн. грошової компенсації до рівності
часток та 50 грн.
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на неповне з'ясування судом
обста­вин, що мають значення для справи, оспорював лише правильність поділу
автомобілів та будинку. Тому просив рішення суду першої інстанції в цій частині
змінити і ухвалити но­ве, яким зазначені вимоги позивачки задовольнити
частково.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши надані
докази та перевіривши закон­ність і обґрунтованість рішення
місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та ви­мог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підля­гає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції дослідив обставини справи, надав їм належну оцінку,
перевірив їх доказами, і прийшов до
правильного висновку, що відповідно до ст. ст. 60-71 СК Укра­їни майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить їм на праві спільної сумісної влас­ності. В разі поділу такого майна, частка майна жінки та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З матеріалів справи вбачається, що з 03 жовтня 1987 р. сторони перебувають у зареє­строваному шлюбі, проте, з
жовтня 2005 р. з вини відповідача, який створив
нову сім'ю, їх шлюбні відносини та спільне життя припинились.

За часу спільного проживання сторони придбали майно, яке суд визначив до
поділу, загальною вартістю 12490 грн., а також указаний житловий будинок.

За такого,
місцевий суд обґрунтовано, ухвалив рішення про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності сторін,
виходячи з рівності часток дружини та чоло­віка, оскільки підстави для відступу
від указаних засад не встановлені.

Разом з тим, виділяючи у приватну власність позивачки автомобіль "УАЗ",
районний суд не
врахував професіональні інтереси подружжя, зокрема те, що відповідач є приват­ним підприємцем і використовує вказаний автомобіль в
своїй діяльності для перевезення вантажів.

В зв'язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржене рішення суду
першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Посилання ОСОБА_1на неправильність поділу житлового будинку суперечать
вимогам ч. 4 ст. 71 СК України, якою визначено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної
власності на житловий будинок допускається лише за його згодою. В даному
випадку ОСОБА_2. такої згоди не давала.

Інші доводи апелянта не спростовують зазначених виводів судової колегії, а
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду від 06 грудня 2006 р., в частині поділу ав­томобілів
скасувати та ухвалити нове.

Виділити у приватну власність: ОСОБА_2- автомобіль "ВАЗ-21011", н.з. НОМЕР_3, вартістю 3000 грн.; ОСОБА_1- автомобіль "УАЗ - 3303", н.з. НОМЕР_4, вартістю 3000 грн.

В решті рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох мі­сяців.