Справа № 22- 2632                                                      Головуючий
в 1 інстанції - Добінчак О.П.
Категорія 21                                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ Іменем України

20 березня 2007
року          Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого:
Зубової Л.М.,

Суддів:              Соломахи
Л.І.,

Барсукової О.І., при секретарі    Стефановій І.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Микитівському районі м.Горлівки Донецької
області на рішення Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області
від 10 січня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в Микитівському районі м.Горлівки Донецької
області про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди і зазначила, що він з
1968року по 1979 рік перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Горлівський
машинобудівний завод», з 1979 р. - в якості свердляра ( а.с.8). В період роботи
отримала професійне захворювання, що підтверджено актом розслідуваня професійного захворювання від 19.02.2002 року (
а.с.4-5).3а висновком МСЕК від 19.03.2002 року їй  вперше встановлена стійка втрата професійної
працездатності 40% з 19.03.2002 р ( а.с.9). Оскільки
втрата працездатності спричинила позивачеві фізичні та моральні страждання, призвела
до порушення нормальних соціальних зв*язків, необхідності додавати
додаткові зусилля до організації життя, то їй завдано моральну шкоду в розмірі
70 000гр., яку вона просила відшкодувати на її користь за рахунок Фонду.

Рішенням
Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області 10 січня 2007 року на
користь ОСОБА_1 з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Микитівському районі м.Горлівки Донецької області стягнуто 11 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Микитівському районі м.Горлівки Донецької області просило скасувати рішення
суду та відмовити в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки
позивачем в судовому засіданні не надано переконливих доказів заподіяння
моральної шкоди, рішення суду базується лише на поясненнях позивача, висновком
МСЕК не підтверджений факт заподіяння моральної шкоди позивачу. Крім того,
відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"
зупинена норма Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей ( аб.4 сті
підпункту «є» п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст.28, ч.3 ст.34).

В судовому
засіданні представник відповідача, ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити, рішення Микитівського районного суду м.Горлівки
Донецької області скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

2 Позивач
просила     у  задоволені
апеляційної  скарги  Фонду
відмовити,   рішення Микитівського
районного суду м.Горлівки Донецької області залишити без зміни.

Апеляційний суд,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового з наступних підстав.

Згідно ст.309
ч.1 п.4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм
матеріального права.

Суд першої
інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив із того, що позивач
тривалий час працювала на ВАТ «Горлівський машинобудівний завод», з 1979 р. - в якості свердляра
( а.с.8). в шкідливих умовах. Відповідно до висновку МСЕК від 19.03..2002 року
ОСОБА_1 вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності 40% в
зв'язку професійним захворюванням. Ушкодження здоров'я спричиняє позивачу
моральні і фізичні страждання, тому відповідно до Закону відповідач повинен
відшкодувати потерпілій моральну шкоду.

Однак із таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм
матеріального права.

Згідно до пункту
22 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік",
зупинено дію абзацу четвертого статті 1 , підпункту „є" пункту 1 частини 1
статті 21, частини 3 статті 28; ч.3 ст.34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та
членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку.

Між тим суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з тих мотивів, що норми Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди не скасовані, а
Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" лише
призупинено їх дію. При цьому судом не враховано, що призупинення дії закону
так само не дає підстав для його застосування.

За таких
обставин колегія суддів визнає, що при вирішенні справи судом неправильно
застосовані норми матеріального права, а тому ухвалене у справі судове рішення
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішенням про відмову в задоволенні позову на підставі п.22 ст.71 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Відповідно до
ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує
з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Оскільки
позивач, при зверненні до суду не сплатив витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи на підставі ст.81 ч.1 ЦПК України, з нього
підлягає стягненню на користь держави 1 -50гр., а також на користь відповідача
підлягають відшкодуванню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, які ним понесені при апеляційному оскарженню рішення суду в розмірі
1-50гр.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 316 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив:

3

Апеляційну скаргу   Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Микитівському районі м.Горлівки
Донецької області задовольнити частково.

Рішення Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 10
січня 2007 року скасувати.

ОСОБА_1 в задоволенні позову до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Микитівському
районі м.Горлівки Донецької області про відшкодування моральної шкоди
- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи: в розмірі 1-50гр. на
користь держави, а також на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Микитівському районі м.Горлівки Донецької області понесені
ним судові витрати 1-50гр.

Рішення набирає
чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції
протягом двох місяців з часу набрання законної сили.